ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р.№ 916/1/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської Н.В.,

(У зв'язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф. у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №63 від 08.02.2016 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.02.2016)

при секретарі судового засідання: Будному О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 11.01.2016 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс» за № 916/1/16

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консьєрж Сервіс»

про стягнення 276 600,00 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 10.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс» (далі - ТОВ «Арка-Плюс», позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консьєрж Сервіс» (далі - ТОВ «Консьєрж Сервіс», відповідач) про стягнення основного боргу 276 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.01.2016 повернуто позовну заяву ТОВ «Арка-Плюс» та додані до неї документи без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що позовні вимоги не пов'язані між собою підставами виникнення, і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору по суті.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого суду, ТОВ «Арка-Плюс» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд місцевому господарському суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що між ТОВ «Арка-Плюс» та ТОВ «Консьєрж Сервіс» була досягнута згода про надання транспортно-логістичних послуг та підписано наступні договори: № 01-Т від 01.10.2012 (без суми договору), з додатком № 1 від 01.10.2012; № 02-Т від 01.10.2012 (сума договору 50 000,00 грн.), з додатком № 1 від 01.10.2012; № 03-Т від 01.10.2012 (сума договору 46 000,00 грн.), з додатком № 1 від 01.10.2012; № 04-Т від 01.10.2012 (сума договору 54 600,00 грн.), з додатком № 1 від 01.10.2012; № 05-Т від 01.10.2012 (сума договору 55 000,00 грн.), з додатком № 1 від 01.10.2012. На думку скаржника, вищевказані договори мають однаково визначені права та обов'язки сторін, порядок виконання їх умов, однаковий предмет, вони укладені 01.10.2012 одними і тими ж суб'єктами. На всі п'ять договорів був виставлений один рахунок на їх оплату. Всі сплати, здійсненні позивачем на користь відповідача виконанні без посилання на номери договорів.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

09.02.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, за наявними в справі матеріалами.

Приймаючи до уваги, клопотання позивача та те, що останній повідомлявся про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, про що свідчить повідомлення поштового відправлення від 29.01.2016 року, судова колегія вважає за можливе задовольнити клопотання та розглянути дану справу без його участі, за наявними матеріалами справи, на підставі ст. 75 ГПК України, адже явка представників сторін ухвалою апеляційної інстанції від 29.01.2016 року не визнавалась обов'язковою.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 29.01.2016, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Зокрема, надіслана апеляційним судом відповідачу поштова кореспонденція разом з ухвалою суду повернута у зв'язку з тим, що адресата не розшукано, проте, колегія суддів вважає, що відповідач повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи з огляду на таке.

Так, у пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Крім того, у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 №01-8/1228 зазначено, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Крім того, як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Колегія суддів, враховуючи вищевказані обставини та скорочений 15-денний строк перегляду ухвал місцевого суду в апеляційному порядку, прийняла рішення про розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «Арка-Плюс» звернулось до господарського суду із позовом до ТОВ «Консьєрж Сервіс» про стягнення грошових коштів в загальній сумі 276 600,00 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договорами транспортно-логістичних послуг № 01-Т від 01.10.2012, № 02-Т від 01.10.2012, № 03-Т від 01.10.2012, № 04-Т від 01.10.2012, № 05-Т від 01.10.2012, № 06-Т від 01.10.2012.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд визначив, що в порушення статті 58 Господарського процесуального кодексу України у даній позовній заяві об'єднано вимоги, що виникли на підставі різних правочинів, які не пов'язані між собою підставами виникнення, що суттєво утруднить вирішення спору по суті, однак не навів, які саме види матеріально-правових вимог були неправомірно об'єднані позивачем.

Відповідно до пункту 5 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи якщо порушено правила об'єднання позовних вимог, або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Правила поєднання вимог регулюються статтею 58 Господарського процесуального кодексу України. За частиною 1 вказаної статті в одній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Під вимогою у даній статті розуміється матеріально-правова вимога, яка являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, наприклад, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки, про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди, про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом, про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має містити, зокрема, вимогу, що розглядається, стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала, мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство, висновок з розглянутого питання.

Ухвала місцевого господарського суду не містила посилання на обставини, з яких вбачається порушення правил поєднання позовних вимог, передбачених частиною 1 статті 58 Господарського кодексу України, посилання на передбачені законодавством підстави для повернення позовної заяви не ґрунтуються на викладених обставинах, в чому саме вбачається порушення правил об'єднання позовних вимог у даній справі.

Адже з матеріалів позовної заяви вбачається, що позовні вимоги ґрунтуються на ідентичних договорах транспортно-логістичних послуг №№ 01-Т, 02-Т, 03-Т, 04-Т, 05-Т, 06-Т від 01.10.2012 укладених між ТОВ «Арка-Плюс» та ТОВ «Консьєрж Сервіс», які мають однаковий предмет, порядок взаємного надання послуг, обов'язки та відповідальність сторін, а також строк дії (до 31.12.2012).

Повертаючи ТОВ «Арка-Плюс» позовну заяву без розгляду, господарський суд не довів яким чином об'єднання позовних вимог у справі ускладнить вирішення спору та перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Таким чином, виходячи з вимог статті 58 Господарського процесуального кодексу України, посилання суду на порушення позивачем пункту 5 статті 63 цього Кодексу безпідставне.

Проте, судова колегія зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Так, звертаючись до господарського суду з позовною заявою, ТОВ «Арка-Плюс» просило стягнути з відповідача 276 600,00 грн. основного боргу, при цьому позивач зазначає, що загальна сума укладених договорів складає 250 600, 00 грн., перерахованих коштів складає 298 600,00 грн. ТОВ «Арка-Плюс» надлишково перерахувала відповідачу 48 000,00 грн. На прохання повернути надлишково сплачені кошти ТОВ «Консьєрж Сервіс» платіжним дорученням № 207 від 12.11.2012 повернуло частину коштів в сумі 22 000,00 грн. Позивач вказує, що 19.10.2015 останній направив на адресу відповідача вимогу з проханням повернути борг за отриманий та несплачений товар, яка відповідачем залишена без розгляду.

В обґрунтування позову, а саме суми стягнення, позивач надав до суду платіжні доручення № 3507 від 19.10.2012 на суму 96 000,00 грн., № 3508 від 19.10.2012 на суму 26 000,00 грн. та № 3509 від 19.10.2012 на суму 154 600,00 грн., загальна сума 276 600,00 грн., яка перерахована позивачем відповідачу та платіжне доручення №207 від 12.11.2012 на суму 22 000,00 грн., з призначенням платежу повернення помилково перерахованих коштів.

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що сума коштів яку перерахував позивач відповідачу складає 254 600, 00 грн., з врахуванням поверненої надлишково сплаченої суми в розмірі 22 000,00 грн., а сума яка зазначена ТОВ «Арка-Плюс» в позові як основний борг складає 276 600,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія зазначає, що у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми, у зв'язку з цим, позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню ТОВ «Арка-Плюс» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що висновок господарського суду щодо повернення позовної заяви відповідає нормам матеріального та процесуального права, але за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арка-Плюс»- залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 11.01.2016 - без змін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

Ліпчанська Н.В.