РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016Справа №910/29914/15
За позовом Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних

представництв"

до відповідача Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

про стягнення 5808,46 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача Крук Р.Р. (за дов.)

Від відповідача не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 03.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 36/10-к від 27.07.2010 в сумі 5808,46 грн., з яких: 2904,23 грн. заборгованість по наданим послугам, 2904,23 грн. пеня.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач не розрахувався за комунальні послуги, в результаті чого у нього виникла заборгованість за договором про надання послуг № 36/10-к від 27.07.2010. В зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань позивач нарахував відповідачеві пеню.

Ухвалою суду від 26.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29914/15, розгляд останньої призначено на 21.12.2015.

Позивачем в судовому засіданні 21.12.2015 подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, ухвали суду від 26.11.2015 не отримав, що підтверджується конвертом з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання" № 01 1.

Ухвалою суду від 21.12.2015 розгляд справи відкладено на 18.01.2016.

Позивачем в судовому засіданні 18.01.2016 подано клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду.

Документи долучено до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, ухвали суду від 21.12.2015 про відкладення розгляду справи не отримав, що підтверджується конвертом з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання" № 01 8.

Слухання справи розпочато по суті.

18.01.2016 у судовому засіданні представником позивача подано клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Клопотання судом задоволено.

Ухвалою суду від 18.01.2016 строк розгляду спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 03.02.2016, витребувано у сторін додаткові докази та пояснення.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва позивач подав 02.02.2016 витребувані судом документи та пояснення.

Представник відповідача в судове засідання 03.02.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, з адреси місцезнаходження відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 " за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі розпорядження керівника Державного управління справами від 09.04.13. № 70 реорганізовано шляхом перетворення Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" у Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв".

Розпорядженням керівника Державного управління справами від 09.04.13. № 70, затверджено статут Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв". Згідно п.1.2 Статуту Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" є правонаступником прав і обов'язків Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв".

27.07.2010. між Комунальним підприємством "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" (орендодавець) та Субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 (орендар) було укладено Договір № 36/10 оперативної оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до умов якого (п. 1.1, 1.2) орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - Об'єкт Оренди, за адресою: АДРЕСА_2 для офісу. Цей Договір визначає взаємовідносини Сторін щодо строкового, платного користування орендарем Об'єктом Оренди.

Відповідно до п. 2.1, 2.3 договору оренди, Об'єктом Оренди є: частина приміщення павільйону, загальною площею 6,4 м2, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору. Об'єкт Оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі комунального підприємства ''Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв".

Цей договір діє з 27.07.2010 до рішення Київради, але не більше ніж до 26.01.2011 ( п. 9.1 договору оренди).

Згідно акту здавання-приймання приміщення на АДРЕСА_2/39 від 27.07.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкт оренди.

Згідно акту здавання-приймання приміщення на АДРЕСА_2/39 від 26.01.2011 орендар передав, а орендодавець прийняв об'єкт оренди.

26.01.2011. між Державним підприємством "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (орендодавець) та Субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 (орендар) було укладено Договір № 01/11 оперативної оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (в редакції додаткової угоди № 5 від 01.07.2013, відповідно до умов якого (п. 1.1, 1.2 в редакції додаткової угоди № 15 від 29.04.2014) орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно, яке передається в оренду, далі - Об'єкт Оренди, що належить до державної власності і знаходиться на балансі орендодавця, за адресою: АДРЕСА_3, для розміщення офісу. Цей Договір визначає взаємовідносини Сторін щодо строкового, платного користування орендарем Об'єктом Оренди.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди в редакції додаткової угоди № 15 від 29.04.2014, Об'єктом Оренди є: частина торгівельного павільйону, загальною площею 6,7 м2, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Протягом дії договору між контрагентами було укладено ряд додаткових угод до договору від 26.01.2011 № 01/11, які є невід'ємною його частиною, зокрема: додаткова угода № 1 від 26.03.2012; додаткова угода № 2 від 02.04.2013; додаткова угода № 3 від 29.05.2013; додаткова угода № 4 від 25.06.2013; додаткова угода № 5 від 01.07.2013; № 6 від 26.07.2013; № 7 від 22.08.2013; № 8 від 20.09.2013; № 9 від 30.10.2013; № 10 від 27.11.2013; № 11 від 30.12.2013; № 12 від 24.01.2014; № 13 від 27.02.2014; № 14 від 28.03.2014; № 15 від 29.04.2014; № 16 від 26.05.2014; № 17 від 25.06.2014; № 18 від 18.07.2014; № 19 від 29.08.2014; № 20 від 29.09.2014; № 21 від 30.10.2014; № 22 від 26.11.2014; № 23 від 29.12.2014. Вказаними додатковими угодами коригувався строк дії договору оренди.

Згідно п. 9.1 договору оренди в редакції додаткової угоди № 23 від 29.12.2014, цей договір діє до повідомлення орендодавця про початок забудови земельної ділянки, на якій розміщено об'єкт оренди, але не більше ніж до 31.01.2015. Після отримання письмового повідомлення про початок забудови, орендар передає об'єкт оренди орендодавцю за актом приймання-передачі.

Згідно акту здавання-приймання приміщення на АДРЕСА_2 від 27.01.2011 орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкт оренди (на підставі договору №01/11 від 26.01.2011 року об»єктом оренди є майно за зазначеною адресою частина приміщення павільйону площею 6,4 кв.м).

Додатковою угодою №5 від 01.07.2013 внесені зміни щодо об»єкта оренди за договором №01/11 від 26.02.2011: об»єком є нерухоме майно за адресою АДРЕСА_4 для розміщення офісу.

Згідно акту здавання-приймання приміщення на АДРЕСА_3 від 29.04.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкт оренди (на підставі договору №01/11 від 26.02.2011 із змінами, внесеними додатковою угодою №15 від 29.04.2014 об»єктом оренди є майно, загальною площею 6,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_3).

Угодою про припинення договору оренди нерухомого майна від 26.01.2011 № 01/11 від 31.01.2015 сторони на підставі п. 9.1 договору оренди дійшли згоди припинити дію договору з 01.02.2015. орендар має передати об'єкт оренди орендодавцю за актом приймання-передачі.

Згідно акту приймання-передачі від 01.02.2015 орендар передав, а орендодавець прийняв об'єкт оренди - частину торгівельного павільйону загальною площею 6,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_2.

Тобто позивачем доведено, що відповідач користувався об'єктом оренди на законних підставах протягом 2011 - 2014 років.

Між Державним підприємством "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (виконавець) та Субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2, який згідно з договором оперативної оренди майна, що належить до державної власності від 26.01.2011 № 01/11 був орендарем частини приміщень на АДРЕСА_2, а з 29.09.2014 року є орендарем частини приміщення павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, (Споживач), укладено договір про надання послуг № 36/10-к від 27.07.2010 ( в редакції додаткових угод № 1 від 27.01.2011 та № 2 від 29.04.2014).

Відповідно до п. 1.1, 1.2, 1.3 договору про надання послуг ( в редакції додаткової угоди № 2 від 29.04.2014), виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги: з електропостачання; з утримання будинку та прибудинкової території; з ремонту електротехнічного обладнання, конструктивних елементів в приміщенні Споживача на його звернення, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Виконавець надає послуги відповідно до затверджених (погоджених) рішеннями органу місцевого самоврядування та Виконавця тарифів, їх структури, періодичності та строків надання послуг. Характеристика об'єкта надання послуг: площа приміщення - 6,7 кв. метрів.

Обсяг споживання електроенергії визначається розрахунковим методом з урахуванням встановленого в приміщенні електрообладнання та часу його використання і оформлюється розрахунком (Додаток № 1). У разі зміни чи доповнення електрообладнання в приміщенні Споживач зобов'язаний в 3 (три) денний термін письмово повідомити про це Виконавця для переоформлення розрахунку (Додаток № 1). Вартість спожитої електроенергії за місяць дорівнює обсягу спожитої електроенергії помноженому на тариф. Розрахунки за електроенергію, що споживається, проводяться до початку розрахункового періоду. Споживач сплачує Виконавцю авансовий платіж згідно з виставленим рахунком. Для остаточного розрахунку за використану електроенергію Виконавець надає Споживачу рахунки на оплату різниці між вартістю фактично спожитої електроенергії протягом розрахункового періоду та сумою коштів, сплачених авансовим платежем (п. 3.2, 3.3 договору про надання послуг).

Відповідно до п. 3.4 договору про надання послуг, розмір плати за утримання будинку, в якому знаходиться орендоване приміщення, та прибудинкової території встановлюється залежно від його капітальності, рівня облаштування та благоустрою в установленому порядку і сплачується Споживачем пропорційно займаній ним площі (перелік послуг та розрахунок - Додаток № 2). В разі зміни вартості цих послуг Виконавець надає Споживачу новий розрахунок.

Згідно розрахунку тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території на вул. Золотоустівській, 35, літера "Е" вартість послуг складає 66,82 грн.

Плата за послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Щомісяця, після надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території Сторони підписують акт приймання виконаних робіт, на підставі якого Споживачу виставляється рахунок. Сторони зобов'язані підписати акт приймання виконаних робіт до закінчення місяця, в якому були надані послуги. Розрахунки за послуги проводяться Споживачем щомісячно протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунків. Плата вноситься на розрахункові рахунки Виконавця на підставі наданих ним рахунків. (п. 3.1, 3.5, 3.6, 3.7 договору про надання послуг).

Позивач надав копії актів приймання виконаних робіт на підтвердження надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території: за січень 2015 на суму 66,82 грн.; за грудень 2014 на суму 66,82 грн.; за листопад 2014 на суму 66,82 грн.; за жовтень 2014 на суму 66,82 грн.; за вересень 2014 на суму 66,82 грн. Загальна вартість наданих послуг згідно наданих актів складає 334,10 грн. Всі акти підписані та скріплені печатками контрагентів.

Позивач надав до матеріалів справи рахунки на оплату за відшкодування електроенергії: № 2730-е/е від 29.10.2014 на суму 630,56 грн.; № 3044-е/е від 28.11.2014 на суму 630,56 грн.; № 3415-е/е від 30.12.2014 на суму 643,19 грн.; № 123-е/е від 29.01.2015 на суму 675,35 грн. Також позивач надав до матеріалів справи рахунки на оплату утримання будинку та прибудинкової території: № 2289-рем від 22.09.2014 на суму 66,82 грн.; № 2671-рем від 24.10.2014 на суму 66,82 грн.; № 3015-рем від 26.11.2014 на суму 66,82 грн.; № 3329-рем від 15.12.2014 на суму 66,82 грн.; № 59-рем від 28.01.2015 на суму 66,82 грн. Загальна вартість послуг, згідно виставлених рахунків становить 2913,76 грн.

До матеріалів справи надані докази направлення вказаних вище рахунків, з відмітками про отримання: супровідний лист від 08.01.2015 № 7, отриманий 13.01.2015; супровідний лист від 30.01.2015 № 167, отриманий 05.02.2015; супровідний лист від 11.12.2014 № 2215, отриманий 18.12.2014; супровідний лист від 23.09.2014 № 1723, отриманий 06.10.2014; супровідний лист від 27.10.2014 № 1881, отриманий 03.11.2014; супровідний лист від 02.12.2014 № 2140, отриманий 05.12.2014.

Строк виконання грошових зобов'язань по всім рахункам настав, протягом 5 робочих днів, з дати отримання рахунків.

Позивач зазначає, що вартість наданих послуг була частково оплачена відповідачем на суму 9,53 грн., в зв'язку з чим сума заборгованості складає 2904,23 грн.

Договір набирає чинності з 27.07.2010 та діє до моменту закінчення строку дії відповідного договору оренди приміщення (п. 9.1 договору про надання послуг).

До матеріалів справи надано акти звірки, підписані з боку позивача від 31.07.2015, згідно яких заборгованість відповідача по електроенергії становить 2570,13 грн., а заборгованість по оплаті утримання прибудинкової території становить 334,10 грн.

Доказів оплати боргу відповідач суду не надав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

У відповідності до норм статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" серед іншого споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Нормами частини 1-3 статті 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості у відповідача за надані комунальні послуги: м. Київ, АДРЕСА_3 у сумі 2904,23 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у загальній сумі 2904,23 грн., визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2904,23 грн.

За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня згідно умов цього договору у розмірі, встановленому законодавством України (п. 3.8 договору про надання послуг).

Відповідно до ст.. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" установити, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок пені на суму 2904,23 грн., який суд вважає обґрунтованим, а суми пені такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (03115, АДРЕСА_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця ЄДР НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Державного підприємства " Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, б. 84; ідентифікаційний код 04013583) заборгованість в розмірі 2904 (дві тисячі дев'ятсот чотири) грн. 23 коп., пеню в розмірі 2904 (дві тисячі дев'ятсот чотири) грн. 23 коп., судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.02.2016

Суддя І.В.Усатенко