ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. Справа № 909/56/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Кучма І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідача: Управління освіти Коломийської міської ради

вул. Кобринського, 10,м. Коломия,Івано-Франківська область,78200

про стягнення заборгованості 24471,42 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (довіреність б/н від 08.01.14)- представник;

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 24471,42 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.16 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 04.02.16.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте направив суду відзив на позов №93/01-16/07 від 03.02.16 (вх.№1445/16 від 04.02.16) в якому позовні вимоги визнав, а також направив суду клопотання ( вх.№ 1446/16 від 04.02.16) про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вислухавши представника позивача, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Згідно договору № 29 від 18.03.2015 року на закупівлю товарів та №52 від 21.09.15р. позивач поставляв протягом 2015р. відповідачу продукти харчування. При проведенні взаєморозрахунків за поставлену продукцію частина цієї продукції, а саме поставленої протягом 2015р. на суму 24471,42 грн. залишилась не оплаченою, що підтверджується видатковими накладними та актом звірки розрахунків станом на 01.01.16р.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, а за відсутності таких вказівок - у відповідності до звичайно пред'явлених вимог. Аналогічна норма також міститься в Господарському кодексі України, а саме ст. 193 передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

На адресу Управління освіти Коломийської міської ради було надіслано претензію 12.01.16р. на суму 24471,42 грн. Оплату здійснено не було та відповідь на вимогу товариство не отримувало.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки договори на закупівлю товарів: № 29 від 18.03.15р та № 52 від 21.09.15 року скріплені підписами уповноважених на це осіб, сторонами погоджено всі умови договорів та досягнуто згоди щодо виконання умов останніх, дотримання положень таких Договорів є обов'язковими як для позивача, так і для відповідача. Вказані договори, укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Приписами ст.33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 24471 грн. 42 коп. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та визнається відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 24471 грн. 42 коп. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судовий збір за правилами ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.124 Конституції України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 629, 655 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління освіти Коломийської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 24471 грн. 42 коп. задовольнити.

Стягнути з Управління освіти Коломийської міської ради (вул. Кобринського, 10, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200, ) на користь Фізичної особи - підприємець ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 24471 грн. 42 коп. (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят одна грн. 42 копійок) заборгованості та 1378, 00 ( одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.02.16

Суддя Шкіндер П. А.