Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

11 лютого 2016 року справа № 927/37/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укргідроенерго", , м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область, 07300

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БУ-1 Прилуки", , вул. Індустріальна, 2, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500

про стягнення 24775,00 грн. Суддя В.І. Шестак

Представники сторін:

Позивача: Шайгородський В.Б. довіреність № 5/2 від 11.01.2016 уп. представник

Відповідача: не з"явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» про стягнення 24775,00 грн. основного боргу за договором № 307/12 про надання послуг з тимчасового проживання працівників.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов договору не оплатив в повному обсязі послуги з проживання працівників.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 537, але повноважного представника в судове засідання 28.01.2016 не направив.

Позивачем подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, в якій позивач фактично просить збільшити розмір позовних вимог і стягнути з відповідача 2456,16 грн. три проценти річних та 19869,98 грн. інфляційних за період з 14.09.2012 по 31.12.2015.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Справа розглядається з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

До початку судового засідання, відповідачем надіслано клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Зважаючи на те, що згідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання, неподання відповідачем відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив: Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укргідроенерго» в особі директора Філії «Дністровська ГЕС» Шевчука Володимира Миколайовича, який діє на підставі Положення та Довіреності від 27.12.2011 № 5/262 (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» (Замовник) укладено договір про надання послуг № 307/12 (далі - договір), згідно умов якого виконавець зобов'язався надати Замовнику місця для тимчасового поживання працівників, відповідно заявки Замовника (п.1.1).

Відповідно до п.1.2. договору Замовник зобов'язаний у встановлені в договорі строки оплатити кошти за тимчасове поживання.

Згідно п.п. 2.1.-2.3 договору вартість проживання, буде зазначена у рахунках, згідно заявок Замовника. Розрахунки за проживання проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Замовник зобов'язується сплатити вартість проживання протягом 5-ти банківських днів після оформлення акту виконаних робіт.

Надані послуг оформлюються актом виконаних робіт, який підписують сторони цього договору (п.4.2.).

На звернення відповідача, а саме:

1. лист від 19.04.2012р. № 1/265;

2. лист від 28.04.2012р. № 1/292;

3. лист від 27.06.2012р. № 1/441, були надані послуги по проживанню працівників-представників відповідача за період з квітня по липень 2012 року.

Відповідач належним чином виконував свої зобов'язання по оплаті, проте рахунок № 15 від 30.07.2012 на суму 44775,00 грн. на оплату виконаних робіт (Акт приймання робіт № 547 від 30.07.2015), оплатив частково в сумі 20000 грн., платіжним дорученням № ГЕС 00000718 від 13.09.2012.

Залишок несплаченої вартості за надані послуги становить 24775,00 грн.

Актом звірки розрахунків за період січень 2014-жовтень 2014р., що підписаний сторонами та скріплений печатками, підтверджується заборгованість відповідача в сумі 24775,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач в повному обсязі не виконав свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг, вимога про стягнення 24775,00 грн. основної заборгованості підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 2456,16 грн. три проценти річних та 19869,98 грн. інфляційних за період з 14.09.2012 по 31.12.2015.

Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено затримку виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, перевіривши правильність розрахунку позивача, суд доходить до висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача 2456,16 грн. трьох процентів річних та 19869,98 грн. інфляційних за період з 14.09.2012 по 31.12.2015 в повному обсязі. Вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що надані позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач доказів своєчасної оплати на послуги з проживання працівників, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки, спір виник з вини відповідача та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки», вул. Індустріальна, буд.2, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500 (відомості про рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргідроенерго», м. Вишгород, Київська область, 07300 (відомості про рахунки відсутні, ) 24775,00 грн. основної заборгованості, 19869,98 грн. інфляційних, 2456,16 грн. трьох процентів річних та 1218,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2016 року.

Суддя В.І. Шестак