ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р.Справа № 922/6546/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_1 ЛТД", м.Харків,
до 1) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Харків , 2) Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія", м.Чернігів,
про стягнення 54390,86 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_4 (довіреність № 1 від 23.11.2015р.);

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - ОСОБА_5 (довіреність № 19/9 від 11.01.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_1 ЛТД" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" заборгованості за Договором № 90 від 26.09.2014р. на створення науково-технічної продукції в загальному розмірі 54390,86 грн., у тому числі: 28570,00 грн. основного боргу, 11455,00 грн. інфляційних втрат, 767,50 грн. - 3% річних, 13168,36 грн. пені, а також про солідарне стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" заборгованість в розмірі 430,00 грн. на підставі Договору поруки № 90 від 26.09.2014р. Судові витрати позивач просить покласти на 2-го відповідача.

14.01.2016р. ФОП ОСОБА_6 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому 1-й відповідач проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що Договір поруки № 90 від 26.09.2014р. припинив свою дію, у зв'язку з істотними змінами поруки, а саме: звільнення директора ДП НАК "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" ОСОБА_7 та призначення нового директора ОСОБА_1, що призвело до припинення виконання зобов'язань підприємства перед всіма його контрагентами.

14.01.2016р. позивачем було надано до суду письмове правове обґрунтування позовних вимог та докладний розрахунок ціни позову.

04.02.2016р. до господарського суду надійшов відзив ДП НАК "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" на позовну заяву, в якому останній зазначає, що Договір поруки № 90 від 26.09.2014р. є удаваним, оскільки був укладений з 1-м відповідачем неправомірно, без відома та погодження з 2-м відповідачем, а тому справа підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області. Також 2-й відповідач зазначає, що стосовно особливостей укладення Договору № 90 від 26.09.2014р. на створення науково-технічної продукції проводиться перевірка Службою безпеки України в Чернігівській області та Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області на наявність ознак складу кримінальних правопорушень у діях посадових осіб вказаних підприємств.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Присутній у судовому засіданні представник 2-го відповідача проти позову заперечував та звернувся до суду з клопотанням про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області, у зв'язку з тим, що Договір поруки № 90 від 26.09.2014р. є удаваним, а місцезнаходженням боржника за Договором на створення науково-технічної продукції є м.Чернігів.

У задоволенні вищевказаного клопотання 2-го відповідача, судом було відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з приписів ст.ст. 15, 16 Господарського процесуального кодексу України, територіальна підсудність справ господарському суду визначається виключно за критерієм місцезнаходження сторони, відповідних органів, об'єктів або місця здіснення правочинів.

Відповідачами за позовом про стягнення заборгованості за Договором № 90 від 26.09.2014р. на створення науково-технічної продукції визначено двох осіб: ТОВ "НВФ "ОСОБА_1 ЛТД", місцезнаходженням якого є м.Чернігів, та ФОП ОСОБА_2, місцезнаходженням якого є м.Харків.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно ч. 3 ст. 17 ГПК України, справа прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Приймаючи до уваги, що господарським судом Харківської області при порушенні провадження у даній справі було додержано правила підсудності (а саме позов прийнято до розгляду за місцезнаходженням одного з відповідачів), враховуючи, що чинне процесуальне законодавство не ставить територіальну підсудність справи у залежність від дійсності правочинів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання 2-го відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Чернігівської області, у зв'язку з чим відмовив у його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

26.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_1 ЛТД" (позивачем) та Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" (відповідачем) було укладено Договір № 90 на створення науково-технічної продукції, згідно п. 1.1. якого відповідач (замовник) доручив, а позивач (виконавець) взяв на себе виконання робіт по створенню науково-технічної продукції "Вивчення та винесення на топографічну основу масштабу 1:200000 місця знаходження раніше пробурених ДП НАК "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" свердловин у межах північно-західної частини ДДз".

Згідно п.п. 1.2. Договору, вимоги до продукції, яка є предметом договору, викладені в геолого-технічному завданні, що виконується згідно з відповідними нормативними документами та є невід'ємною частиною цього договору.

У п.п. 4.1.2., 4.2.2. Договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний надати виконавцю необхідні матеріали для виконання робіт і забезпечити можливість збору додаткових матеріалів виконавцем. У разі виявлення недоліків у науково-технічній продукції під час приймання передачі робіт, вимагати від виконавця безоплатного їх виправлення на підставі погодженого та підписаного сторонами двостороннього акту згідно з п. 3.5. цього Договору.

Порядок надання таких матеріалів сторонами визначено не було.

Відповідно до п. 7.2. Договору на створення науково-технічної продукції, він діє до 31.12.2014р.

Згідно п. 3.3. Договору, науково-технічна продукція приймається на спільній науково-технічній нараді замовника та виконавця та оформлюється протоколом про відповідність виконаної роботи.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було погоджено, а директором 2-го відповідача затверджено Додаток № 1 до Договору на створення науково-технічної продукції - геолого-технічне завдання на створення науково-технічної продукції.

Також сторонами було укладено Додаток № 2 до Договору на створення науково-технічної продукції - протокол погодження договірної ціни на створення науково-технічної продукції, за яким вартість виконання робіт становить 215000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору на створення науково-технічної продукції позивач для 2-го відповідача виконав роботи вартістю 215000 грн. (без ПДВ) та передав йому відповідний звіт.

У відповідності до приписів п. 3.3. Договору, науково-технічна продукція позивача приймалася на спільній науково-технічній раді замовника (2-го відповідача) та виконавця (позивача) у грудні 2014 року та була оформлена протоколом про відповідність виконаної роботи.

У вищевказаному протоколі, зокрема, зазначено, що звіт за Договором на створення науково-технічної продукції виконано відповідно умов договору, прийнято для впровадження у виробництво, замовник претензій до виконавця і виконаних робіт не має. Даний протокол підписано головним геологом ОСОБА_8, який, як зазначено у протоколі, є працівниками 2-го відповідача, та затверджено повноважними представниками сторін.

Крім того, сторонами було підписано та завірено печаткою акт здавання-приймання роботи № 1 від 23.12.2014р. за Договором на створення науково-технічної продукції. Обсяг виконаних робіт, за цим актом становить 215000,00 грн. без ПДВ. Акт здачі приймання науково-технічної продукції підписано повноважними представниками сторін без зауважень.

Відповідно до п. 4.1.3. Договору, замовник зобов'язаний в обумовлені цим Договором строки проводити прийняття та оплату виконаного етапу та робіт в цілому.

Як свідчать матеріали справи, платіжним дорученням № 1299 від 26.12.2014р. 2-м відповідачем було здійснено оплату у розмірі 186000 грн. на рахунок позивача з призначенням платежу - часткова оплата за роботи по створенню науково-технічної продукції по Договору № 90 від 26.09.2014р.

Тобто за виконані роботи 2-й відповідач розрахувався лише частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 29000,00грн. (25000,00 грн. - 186000,00 грн. = 29000,00 грн.).

Позивачем на адресу 2-го відповідача були направлені вимоги про погашення заборгованості з відповідними рахунками-фактурами № 190/15 від 12.10.2015р. та № 290/15 від 12.10.2015р. на сплату заборгованості та пені, але 2-й відповідач повернув їх листом за № 19/720/581 від 19.10.2015р. без виконання.

У забезпечення виконання зобов'язань за Договором № 90 від 26.09.2014р. на створення науково-технічної продукції, 26.09.2014р. між позивачем та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (1-м відповідачем) було укладено Договір поруки № 90.

Відповідно до умов даного Договору поруки, 1-й відповідач (поручитель) поручився перед позивачем (кредитором) за виконання обов'язків ДП HAК "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія", що виникли з Договору на створення науково-технічної продукції № 90 від 26.09.2014р., на суму 430,00 грн.

У зв'язку з невиконанням 2-м відповідачем своїх зобов'язань за Договором на створення науково-технічної продукції щодо своєчасної оплати за виконанні роботи, позивач звернувся до поручителя - ФОП ОСОБА_2 з Вимогою № 1 щодо виконання своїх зобов'язань за Договором поруки, яка була отримана адресатом 04.11.2015р., про що свідчить підпис 1-го відповідача на другому примірнику вимоги. Проте, зазначена вимога позивача була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно приписів ч.ч. 1, 3 ст. 331 Господарського кодексу України, за договором на створення і передачу науково-технічної продукції (під якою, зокрема, розуміються проектні роботи) одна сторона (виконавець) зобов'язується виконати зумовлені завданням другої сторони замовника) науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи (продукцію) і оплатити їх.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 5.4. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати виконаних робіт, встановлених цим Договором, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з 2-го відповідача пені за період з 01.01.2015р. по 19.11.2015р. в розмірі 13168,36 грн., інфляційних втрат за період з січня по жовтень 2015 року в розмірі 11455,00 грн., 3% річних за період з 01.01.2015р. по 19.11.2015р. в розмірі 767,50 грн. законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за Договором перед позивачем склав 54390,86 грн., у тому числі: заборгованість 29000,00 грн. основного боргу, 13168,36 грн. пені, 11455,00 грн. інфляційних втрат та 767,50 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, за умовами Договору поруки № 90 від 26.09.2014р., солідарному стягненню з обох відповідачів підлягає частина основного боргу в розмірі 430,00 грн.

Суд не приймає доводи 1-го відповідача (поручителя) щодо припинення дії Договору поруки, у зв'язку зі зміною директора ДП НАК "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія", оскільки чинне законодавство не передбачає такої підстави для припинення дії договору як зміна керівних органів сторін за таким договором. Будь-яких належних доказів припинення Договору поруки № 90 від 26.09.2014р. 1-м відповідачем суду не надано.

Також суд не вбачає підстав для визнання зазначеного Договору поруки удаваним, як цього вимагає 2-й відповідач.

Так, згідно ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Доказів існування іншого правочину, вчиненого позивачем та 1-м відповідачем, та який був прихований шляхом укладення Договору поруки, 2-м відповідачем не надано. Умови Договору поруки відповідають вимогам діючого законодавства. Договір підписано директором ТОВ "НВФ "ОСОБА_8 ЛТД" та ФОП ОСОБА_2 та скріплено печатками сторін. Даний Договір є чинним та його дійсність у суді не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_8 ЛТД" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 887 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 331 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61137, м.Харків, вул.Островського, буд. 28/2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) та Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" (14000, м.Чернігів, вул.Шевченка, буд. 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_8 ЛТД" (61145, АДРЕСА_1; ) - заборгованість в розмірі 430,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 9,63 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "ОСОБА_3 України" "Чернігівнафтогазгеологія" (14000, м.Чернігів, вул.Шевченка, буд. 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ОСОБА_8 ЛТД" (61145, АДРЕСА_1; ) - основну заборгованість у розмірі 28570,00 грн.; інфляційні втрати у розмірі 11455,00 грн.; 3% річних у розмірі 767,50 грн.; пеню в розмірі 13168,36 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1208,37 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3