РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/29932/15

За первісним позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

До Приватного підприємства "КАСПІЙ-1"

Про виселення з орендованого майна

За зустрічним позовом Приватного підприємства "КАСПІЙ-1"

До Комунального підприємства "Київський метрополітен"

За участю третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Київської міської ради

За участю третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Про визнання договору продовженим

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Кравченко Т.В. - дов. № 168 від 25.12.2015 р.

від відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Савченко Н.О. - дов. № б/н від 25.11.2015 р.

від третьої особи 1: Миронюк О.А. - дов. №225-КМГ-4516 від 17.12.2015 р.

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» про виселення Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» з нерухомого майна (ролетної конструкції) загальною площею 1,0 кв.м, що знаходиться за адресою: станція метро «Лісова» (перехід).

Ухвалою від 30.11.2015 року Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 910/29932/15, розгляд справи призначено на 14.12.2015 року.

У судовому засіданні 14.12.2015 року представник позивача надав усні пояснення у справі.

Представник відповідача в судове засідання 14.12.2015 року не з'явився, проте 10.12.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача 11.12.2015 року через канцелярію суду подав письмове підтвердження відсутності аналогічного спору, а в судовому засіданні 14.12.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких вирішення клопотання про відкладення розгляду справи залишає на розсуд суду.

Також, у даному судовому засіданні судом оглянуто оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи на 18.01.2016 року.

15.01.2016 року Приватне підприємство «Каспій-1» через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подало зустрічну позовну заяву до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання договору № 182-У(Ор)-11 від 14.10.2011 р. про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду пролонгованим.

Ухвалою суду від 18.01.2016 року судом прийнято зустрічний позовом для спільного розгляду з первісним.

18.01.2016 року представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також у судовому засіданні 18.01.2016 року надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав дане клопотання.

Представник відповідача за зустрічним позовом у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких залишив вирішення клопотання про залучення третьої особи на розсуд суду.

Ухвалою від 18.01.2016 р. судом з урахуванням приписів ст.ст. 27, 69 Господарського процесуального кодексу України було продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за зустрічним позовом Київську міську раду та Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Розгляд справи відкладено на 01.02.2015 р.

У судовому засіданні 01.02.2016 р. представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, як було розглянуте та задоволене судом.

Представник позивача під час розгляду спору 01.02.2015 р. підтримав первісний позов та проти задоволення зустрічних позовних вимог надав заперечення.

Відповідач зустрічний позов підтримав в повному обсязі та проти задоволення первісних позовних вимог надав заперечення.

Представник третьої особи - 1 проти задоволення зустрічного позову заперечив.

Третя особа 2 у судове засідання 01.02.2016 р. не з'явилась, представника не направила, правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, під час розгляду спору у наведеному судовому засіданні не скористалась. Проте, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору, що підтверджується поштовим повідомленням №524.

З огляду на неявку третьої особи у судове засідання 01.02.2016 р. господарський суд зазначає наступне. Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Аналогічні вимоги ст.27 Господарського процесуального кодексу України покладено також і на третіх осіб.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Судом також враховано, що ухвалою від 18.01.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, а клопотань про відкладення розгляду спору не заявлялось.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, незважаючи на те, що третя особа 2 в процесі розгляду справи 01.02.2016 р. так і не скористались всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа підлягає розгляду за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 01.02.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 р. між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (орендодавець) та Приватним підприємством «КАСПІЙ - 1» (орендар) було укладено договір №182-У(ОР)-11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, відповідно до п.1.1 якого орендодавець на підставі рішення №517/5329 від 28.12.2010 р. Київської міської ради передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (ролетну конструкцію), розміщену за адресою: станція метро «Лісова» (перехід) для торгівлі непродовольчими товарами.

За умовами п.2.1 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. об'єктом оренди є ролетна конструкція загальною площею 1 кв.м, згідно з викопіюванням схем тимчасового розташування малих архітектурних форм (ролетних конструкцій), що складає невід'ємну частину договору.

Вартість об'єкту оренди згідно з затвердженим 18.08.2011 р. звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 31.03.2011 р. становила 8458 грн. без податку на додану вартість (п.2.2 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р.).

Пунктом 3.1 укладеного між сторонами правочину передбачено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення №517/5329 від 28.12.2010 р. Київської міської ради та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням №34/91 від 28.09.2006 р. Київської міської ради, та на дату підписання договору місячний розмір якого згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємної частиною договору.

У додатку №2 до договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. контрагентами погоджено розрахунок місячної орендної плати.

За умовами п.4.1 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. орендодавець зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання договору з додатками передати, а орендар по акту приймання-передачі прийняти об'єкт оренди.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно рішення №517/5329 від 28.12.2010 р. Київської міської ради діє з 14.10.2011 р. по 12.10.2014 р. (2 роки 364 дні) (п.9.1 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача судового процесу взаємних цивільних прав та обов'язків з оренди майна територіальної громади міста Києва.

Одночасно, з приводу тверджень позивача за зустрічним позовом про відсутність у Комунального підприємства «Київський метрополітен» права на розпорядження комунальним майном територіальної громади міста, зокрема, на засадах оренди суд зауважує наступне.

Частиною 1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.5 вказаної статті органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

У ч.1 ст.18 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендодавцями є, в тому числі, підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

У відповідності до рішення №34/6250 від 22.09.2011р. Київської міської ради «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» уповноважено виступати орендодавцями майна територіальної громади міста Києва: Головне управління комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації); районні в місті Києві державні адміністрації - щодо майна, яке передане їм в управління; комунальні підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке закріплено за ними на праві господарського відання або оперативного управління.

Предметом діяльності Комунального підприємства «Київський метрополітен» у відповідності до п.3.2 статуту заявника є, в тому числі, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам.

Відповідно до рішення №517/5329 від 28.12.2010р. Київської міської ради та додатку №1 до нього третьою особою 2 було дозволено позивачу укласти договір з відповідачем щодо передачі в оренду ролетну конструкцію площею 1 кв.м, розміщену за адресою: станція метро «Лісова» (перехід), для торгівлі непродовольчими товарами.

Отже, враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є уповноваженою особою на передання шляхом укладання відповідних договорів комунального майна територіальної громади міста Києва в орендне користування іншим особам.

Одночасно, суд зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів визнання недійсним договору у встановленому законодавством порядку, в тому числі, з огляду на відсутність у позивача права на передачу майна в оренду.

Як свідчать матеріали справи, 14.10.2011 р. Комунальним підприємством «Київський метрополітен» було передано, а Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» прийнято в орендне користування ролетні конструкції площею 1 кв.м, розташовані на станції метро «Лісова».

20.10.2014 р. позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення №07 від 17.10.2014 р., в якому Комунальним підприємством «Київський метрополітен» було висловлено заперечення проти подальшого продовження дії договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. та висунуто вимогу про звільнення орендованого приміщення.

Проте, за твердженнями заявника, які з боку відповідача не заперечені, Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» вимог Комунального підприємства «Київський метрополітен» виконано не було, ролетні конструкції площею 1 кв.м, розташовані на станції метро «Лісова», не звільнено, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про виселення.

Одночасно, як зазначалось, заперечуючи проти первісного позову, відповідач наголосив на тому, що спірний правочин було пролонговано, що і стало підставою для подання Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» зустрічного позову до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання договору поновленим. При цьому, відповідачем також зазначено про відсутність у Комунального підприємства «Київський метрополітен» права на розпорядження комунальним майном територіальної громади міста, зокрема, на засадах оренди.

Виходячи з принципу повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заявленого Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» зустрічного позову про визнання договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. поновленим. При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписом ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Статтею 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. При цьому такі заперечення можуть бути висловлені останнім, як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення дії цього строку. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 16.06.2015р. Вищого господарського суду України по справі №925/2355/14.

Як зазначалось вище, пунктом 9.1 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно рішення №517/5329 від 28.12.2010 р. Київської міської ради діє з 14.10.2011 р. по 12.10.2014 р. (2 роки 364 дні).

Судом також зазначалось, що орендодавцем було висловлено орендарю свої заперечення проти пролонгації договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що орендодавцем за спірним правочином було у передбаченому чинним законодавством України порядку висловлено свій намір на припинення з орендарем правовідносин, що виникли на підставі договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників судового процесу на те, що фактично позивачем заявлено вимогу, яка стосується зміни істотної умови договору оренди, а саме продовження строку його дії.

Пунктом 12 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженим рішенням № 34/6250 від 22.09.2011 р. Київської міської ради (що було чинним станом на 12.10.2014 р.) визначено, що внесення змін до договору оренди здійснюється за згодою сторін договору до закінчення терміну його дії. З метою розгляду питання про внесення змін до договору оренди орендар подає орендодавцю заяву, три підписані ним та підприємством-балансоутримувачем примірники додаткового договору про внесення змін до договору оренди та обґрунтування запропонованих змін. Орендодавець розглядає подані документи. Якщо зміни до договору оренди не відносяться до тих, що передбачені підпунктом 12.3 та підпунктом 12.4 цього Положення, протягом 20 робочих днів орендодавець підписує зміни до договору або відмовляє у внесенні запропонованих змін. Один примірник договору про внесення змін до договору оренди, підписаний орендодавцем, або обґрунтована відмова в підписанні направляється орендарю та підприємству. У випадках, визначених законом, укладення договору оренди на новий термін здійснюється на підставі рішення Постійної комісії. Для розгляду питання про внесення змін до істотних умов договору оренди орендар, не пізніше ніж за три місяці до дати закінчення договору, подає орендодавцю заяву та у випадках, визначених законом, звіт про оцінку об'єкта оренди у терміни, визначені договором оренди, виписку з Єдиного державного реєстру. Орендодавець протягом 15 робочих днів з дати отримання документів або з дати затвердження висновку про вартість об'єкта оренди готує і надає Постійній комісії узагальнені пропозиції щодо зміни до істотних умов договору оренди. Постійна комісія протягом 15 робочих днів розглядає надані пропозиції та за результатами розгляду погоджує або відмовляє у зміні істотних умов договору оренди, про що орендодавець повідомляє орендарю. Орендарю може бути відмовлено в зміні істотних умов договору оренди у випадку, якщо: орендоване майно необхідне для власних потреб територіальної громади міста Києва; орендар не виконував або порушував умови договору оренди, в тому числі в частині своєчасної сплати орендної плати, цільового використання об'єкта, страхування об'єкта оренди; орендар подав документи з порушенням терміну подання документів; прийнято рішення про реконструкцію об'єкта нерухомості, у зв'язку з чим неможливе подальше використання об'єкта оренди; об'єкт оренди необхідний для розміщення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, установ, організацій; прийнято рішення про включення об'єкта до переліку об'єктів комунальної власності, які не можуть бути об'єктами оренди; прийнято рішення про приватизацію об'єкта оренди; відсутній звіт про оцінку об'єкта оренди у терміни, визначені договором оренди; існують інші підстави, передбачені законом. Орендодавець на підставі рішення Постійної комісії про погодження питання щодо зміни істотних умов договору оренди видає відповідний розпорядчий документ щодо укладання договору оренди. Договір про внесення змін до істотних умов договору оренди укладається в порядку, визначеному пунктом 9 цього Положення. Зміни до договору оренди набирають чинності з дати їх підписання сторонами.

З огляду на вищенаведені приписи чинного законодавства, суд дійшов зауважує, що у даному випадку після закінчення строку дії договору оренди, переоформлення орендних правовідносин на новий строк повинно було здійснюватись виключно шляхом укладення договору оренди у порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та з урахуванням Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням № 34/6250 від 22.09.2011 р. Київської міської ради .

За таких обставин, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що орендодавцем за договором №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. було у передбаченому чинним законодавством України порядку висловлено заперечення проти пролонгації договору, суд дійшов висновку, що строк дії договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. закінчився 12.10.2014р. та пролонгованим у відповідності до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», укладений між сторонами правочин не був.

Таким чином, з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи наведені вище висновки суду щодо закінчення строку дії договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р., зустрічний позов Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. продовженим підлягає залишенню без задоволення.

З приводу позовних вимог Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» про виселення Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» з нерухомого майна (ролетної конструкції) загальною площею 1,0 кв.м, що знаходиться за адресою: станція метро «Лісова» (перехід), суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 291 Господарського кодексу України та ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди припиняється, в тому числі, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У ст. 785 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Пунктом 4.14 спірного правочину передбачено, що орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні оренди зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

За умовами п.7.5 договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому об'єкт був переданий, з урахуванням здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди об'єкту, з урахуванням зносу за період строку дії договору.

За таких обставин, враховуючи, що строк дії договору №182-У(ОР)-11 від 14.10.2011 р. закінчився 12.10.2014р., суд дійшов висновку, що строк звільнення Приватним підприємством «КАСПІЙ-1» об'єкта оренди, а саме ролетної конструкції площею 1 кв.м, розміщеної за адресою: станція метро «Лісова» (перехід), настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача підтверджені, орендарем після закінчення строку дії договору об'єкт оренди не звільнено та не повернуто Комунальному підприємству «Київський метрополітен».

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання первісного позову покладається на відповідача. Судовий збір за подання зустрічного позову залишається за Приватним підприємством «КАСПІЙ-1».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 27, 43, 49, 75, 81, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Виселити Приватне підприємство «КАСПІЙ-1» (04211, м. Київ, вул. Лайоша Гавро, буд.1, кв.117, ) з ролетної конструкції площею 1 кв.м, що розташована за адресою: станція метро «Лісова» (перехід).

3. Стягнути з Приватного підприємства «КАСПІЙ-1» (04211, м.Київ, вул. Лайоша Гавро, буд.1, кв.117, ) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м.Київ, Солом'янський район, проспект Перемоги, буд.35, ) судовий збір в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

4. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

04.02.2016 р.

Суддя О.М. Спичак