РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016Справа №910/31644/15
За позовом: Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська юридична компанія "Гаптер і Франц"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про стягнення 98 014 446,00 грн.

Суддя Л.М. Шкурдова

Представники сторін:

від позивача: Певнова А.М. - предст. за дов.;

від відповідача-1: Павлік О.М. - предст. за дов.

від відповідача-2: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом розглядається справа за позовом Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна"(алі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська юридична компанія "Гаптер і Франц" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (далі - відповідач-2) про солідарне стягнення з відповідачів 98 014 446,00 грн. та зобов'язання відповідача-2 повернути майно в кількості 53 одиниць техніки, згідно переліку зазначеного в позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань за договорами оренди, укладеними між відповідачем-2 та позивачем, щодо сплати орендних платежів, які забезпечені порукою з боку відповідача-1 згідно договору поруки, укладеного між позивачем та відповідачем-1, а також щодо повернення відповідачем-2 орендованого майна за наслідками розірвання договорів оренди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року порушено провадження у справі №910/31644/15.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", в розмірі 98 014 446,00 грн.

Вказана заява мотивована тим, що позивач звертався до відповідача-2 з вимогою про сплату заборгованості та повернення техніки, листом №120 від 03.11.2015 року позивач повідомив відповідача-2 про розірвання договорів оренди, проте відповідач-2 заборгованість не сплатив, орендовану техніку не повернув, довготривала неоплата заборгованості свідчить про ухилення відповідача-2 від виконання грошових зобов'язань за договорами оренди техніки. Заявник вказує, що відповідач-2 використовує техніку для виконання замовлень, отримуючи кошти від замовлень, відповідач-2 орендну плату за техніку не сплачує.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 задоволено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову. Накладено арешт на кошти в сумі 98 014 446,00 грн., які знаходяться на будь-яких виявлених розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком".

Розгляд справи відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України неодноразово відкладався.

Відповідач-2 подав до суду заяву від 19.01.2016, якою заявник просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України залишити позов без розгляду, а також подав клопотання від 19.01.2016, яким Відповідач-2 просить суд витребувати у позивача документи, додані до позовної заяви та детальний розрахунок, заявленої до стягнення суми.

Розглянувши вказане клопотання, суд залишив без задоволення з огляду на його безпідставність.

Позивач надав додаткові пояснення щодо розрахунку суми заборгованості, заявленої до стягнення з відповідачів.

Через канцелярію суду від Позивача 28.01.2016 надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідачів заборгованість зі сплати орендних платежів за період з червня 2012 року по січень 2016 року в сумі 106324574,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, збільшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тобто зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

Разом з тим, в поданій заяві в частині стягнення з відповідачів заборгованості по сплаті орендної плати за період з грудня 2015 року по січень 2016 року, йдеться не про збільшення позовних вимог - зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога, а про заявлення окремої вимоги додатково до викладених у позовній заяві.

Заявлена додаткова вимога ґрунтується на інших доказах, ніж первісні вимоги, оскільки період користування орендованим майном, за який відповідач-2 не сплатив орендну плату, визначений позивачем в позові з червня 2012 року по листопад 2015 року включно, а додаткові вимоги стосуються користування відповідачем орендованим майном в період з грудня 2015 року по січень 2016 року, в зв'язку з чим заявлена додаткова вимога не може бути предметом розгляду у даному позовному провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відхилення поданої позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Від позивача 04.02.2016 та 05.02.2016 через канцелярію суду надійшли заяви про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до яких позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зменшив розмір позовних вимог в частині зобов'язання відповідача-2 повернути майно, одержане останнім в оренду за договором оренди № 468-2010/УКР, а саме: навантажувач фронтальний CASE 921 E 2008 року випуску з ковшем 4,4 куб.м. серійний номер N8F206177, з огляду на те, що 14.11.2014 Торгово-промисловою палатою України відповідачу-2 було видано сертифікат № 1526 про настання обставин непереборної сили, а тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів 98014446,00 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів та зобов'язати відповідача-2 повернути майно в кількості 52 одиниць техніки, згідно наданого переліку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 №18, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

За таких обставин, в даному провадженні суд розглядає остаточні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 98014446,00 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів та зобов'язання відповідача-2 повернути майно в кількості 52 одиниць техніки, згідно переліку.

Відповідач-2, заперечуючи проти заявленої до стягнення суми заборгованості, надав через канцелярію суду клопотання від 04.02.2016, в якому здійснивши власний розрахунок такої заборгованості, та який не збігається з розрахунком зробленим позивачем, просить суд призначити у даній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої пропонує винести питання щодо відповідності обсягу позовних вимог (суми позву) умовам договорів оренди та додаткових угод до договорів.

Позивач заперечив проти задоволення вказаного клопотання з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

Зазначене клопотання відповідача-2 відхилено судом з огляду на його недоцільність та безпідставність, оскільки питання, які він пропонує поставити на вирішення зазначеної експертизи не потребують спеціальних знань.

Також під час розгляду справи відповідач-2 заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті Київським апеляційним господарським судом апеляційних скарг відповідача-2 на п'ять ухвал Господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у даній справі, якими було повернуто п'ять зустрічних позовних заяв відповідача-2 про визнання договорів оренди недійсними, оскільки зазначене, на думку відповідача-2, може істотно вплинути на вирішення даного спору, однак суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 79 Господарського кодексу України зазначене клопотання відповідача задоволенню не підлягає

Від відповідача-2 також на адресу суду надійшло клопотання про витребування в порядку ст. 38 ГПК України у позивача договорів купівлі-продажу, укладених між позивачем та відповідачем-2, предметом яких є техніка, що передана відповідачу-2 у користування за договорами оренди, та яку позивач вимагає повернути. Суд розглянувши зазначене клопотання відповідача-2 про витребування документів, відмовляє в його задоволенні з огляду на його безпідставність та необґрунтованість, зокрема, відповідачем-2 не зазначено обставин, які можуть підтвердити ці докази та як зазначені договори купівлі-продажу впливають предмет спору у даній справі, не вказує на неможливість одержання чи відмову позивача у наданні цих договорів, стороною яких є відповідач-2.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов та у письмових поясненнях наданих через канцелярію суду 04.02.2015, які зводяться до того, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку, заявленої до стягнення суми заборгованості, а також вказує на те, що оскільки сертифікатом № 1526 Торгово-промислової палати України від 14.11.2014 засвідчено настання форс-мажорних обставин, які за умовами договору оренди № 468-2010/УКР від 16.07.2010 є підставами для звільнення відповідача-2 від відповідальності за неналежне виконання обов'язків за таким договором, і крім того, позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують порушення його прав, саме як власника техніки, яку він вимагає повернути, що на думку відповідача-2 свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні 05.02.2016, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 05.02.2016 представник відповідача-1 надав суду усні пояснення по суті спору.

Відповідач-2 у судове засідання 05.02.2016 не з'явився, проте від нього через канцелярію суду 05.02.2016 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю уповноваженого представника відповідача-2 бути присутнім в судовому засіданні.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають до господарського суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства. Таким чином, представник відповідача-2 Косминін О.В., який на час розгляду даної справи бере участь в судовому засіданні по іншій справі, не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

У судовому засіданні 05.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідача-2 за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, присутніх в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПІК "Віртген Україна та ТОВ "ШБ "Альтком" було укладено 53 договори оренди, а саме:

09.04.2010 року - № 425-2010/УКР; № 426-2010/УКР; № 427-2010/УКР; № 428-2010/УКР; № 429-2010/УКР; № 430-2010/УКР; № 431-2010/УКР; № 432-2010/УКР; № 433-2010/УКР; № 434-2010/УКР;

01.07.2010 року - № КL435-2010/УКР; № КL436- 2010/УКР; № К437-2010/УКР; № КL438-2010/УКР; № 439-2010/УКР; № А440-2010/УКР; № К443-2010/УКР; № N444-2010/УКР; № N446-2010/УКР; № К450-2010/УКР; № К451- 2010/УКР; № К452-2010/УКР; № N491-2010/УКР;

16.07.2010 року - № 453-2010/УКР; № 454-2010/УКР; № 455-2010/УКР; № 456-2010/УКР; № 457-2010/УКР; № КL458-2010/УКР; № 460- 2010/УКР; № 461-2010/УКР; № 463-2010/УКР; № 464-2010/УКР; № КL466-2010/УКР; № 468-2010/УКР; № 469-2010/УКР; № К470-2010/УКР; № 472-2010/УКР; № К474-2010/УКР № N475-2010/УКР; № 476-2010/УКР; № 479-2010/УКР;

01.08.2010 року - № 485-2010/УКР; № 486-2010/УКР; № К487-2010/УКР; № К488-2010/УКР; № 489-2010/УКР;

12.04.2011 року - № 111-2011/УКР; № 112-2011/УКР; № 113-2011/УКР (далі - договори оренди).

Відповідно до п. 1.1 зазначених договорів оренди, які є ідентичними, предметом цих договорів оренди є надання Орендодавцем - позивачем, за обумовлену сторонами договору плату, у тимчасове використання Орендарю - відповідачу-2 дорожньо-будівельної техніки (всього у кількості 53 од), найменування, опис та вартість якої викладені в Додатку № 1 до цих договорів (іменується в подальшому «Техніка») на строк не менш 1 (одного) місяця та кратній 1 (одному) місяцю.

Розмір орендної плати та порядок розрахунків сторони передбачили в розділі 2 договорів.

Відповідно до п. 2.2 договорів протягом 3 (трьох) календарних днів, від дати повідомлення про готовність до введення Техніки в експлуатацію, Орендар здійснює на користь Орендодавця платіж у розмірі місячної орендної плати, згідно п. 2.1 договору.

Пунктом 2.3 договорів встановлено, що всі наступні платежі здійснюються в національній валюті України по курсу УМВБ, який встановлений на день сплати платежу, та розраховується за формулою: (сума в євро х курс закриття УМВБ)+ 0,7% комісії банка від продажу валюти.

Відповідно до п. 2.5 договорів подальша щомісячна сплата орендних платежів здійснюється Орендарем у вигляді попередньої оплати за 5 (п'ять) банківських днів до закінчення календарного місяця (або передплаченого періоду) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, що підтверджується актом наданих орендних послуг, який Сторони укладають не пізніше останнього робочого дня поточного місяця оренди з урахуванням умов згідно п. 2.3. та 2.4., які передбачають оплату в гривневому еквіваленті по відношенню до ціни оренди визначеної сторонами в євро.

Згідно п. 2.6 договору у зв'язку із сезонною специфікою роботи Техніки, Орендодавець надає Орендарю відстрочку виплат трьох орендних платежів за місяці січень, лютий та березень з погашенням даних платежів в наступних трьох місяцях рівними частинами.

Відповідно до п. 3.3 цих же договорів оренди приймання - передача Техніки здійснюється на складі Орендодавця за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 28. Орендар зобов'язаний провести перевірку Техніки, перевірити комплектність Техніки і в разі відсутності заперечень чи претензій до Техніки укласти Акт приймання - передачі, наданий Орендодавцем.

Згідно п. 3.7 договорів оренди якщо Орендар, незалежно від причин, не підписав протягом 3 (трьох) календарних днів з дня прийняття Техніки на складі Орендодавця в м. Київ Акт приймання - передачі техніки або не заявив про наявність недоліків техніки згідно п. 3.4, приймання - передача Техніки вважається здійсненою з дати підписання цього договору. При цьому здійснюється нарахування орендної плати з дати підписання договору.

Строк оренди техніки становить 24 календарних місяця з моменту підписання цього Договору, а в частині розрахунків - до їх повного завершення. Якщо за місяць до закінчення строку Договору Орендодавець не надішле Орендарю повідомлення про небажання продовжувати дію договору то строк дії Договору кожного разу продовжується на такий самий строк на який його було укладено. При цьому дія відстрочки, яка передбачена п. 2.6. на новий строк оренди не розповсюджується, Орендар сплачує орендну плату щомісячно (п. 6.1 договорів оренди в редакції додаткових угод № 1 до договорів оренди).

Тобто, протягом періодів 2010 рік - 2011 рік та 2011 рік - 2012 рік діяла відстрочка на оплату орендних платежів, яка передбачена п. 2.6 договорів.

Таким чином, за період з 2013 року по січень 2015 року орендна плата нараховується щомісячно.

05.01.2015 року між позивачем та відповідачем-2 були укладені Додаткові угоди до договорів оренди, якими передбачено внесення змін до п. 2.6 договорів оренди, та викладено останній в наступній редакції: «в зв'язку з сезонною специфікою роботи Техніки, Орендодавець надає Орендарю відстрочку виплати двох орендних платежів за січень, лютий 2015 р. з погашенням цих платежів в наступних двох місяцях, у березні та квітні 2015 р. рівними частинами».

З огляду на зазначене, сплата орендних платежів за січень 2015 року та лютий 2015 року перенесена відповідно на березень 2015 року(+ січень 2015 року) та квітень 2015 року (+ лютий 2015 року) та нараховується у подвійному розмірі.

На виконання умов договорів оренди Позивач передав, а Відповідач-2 прийняв в оренду Техніку, визначену специфікаціями до кожного договору оренди, що підтверджується відповідними Актами приймання - передачі Техніки, які підписані сторонами в двосторонньому порядку та копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач-2 в супереч умов договорів оренди не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати орендних платежів, в зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів за період з червня 2012 по листопад 2015 року в розмірі 3750026,63 євро, що еквівалентно 98014446,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача-2 зі сплати орендних платежів, зробленого позивачем, загальний розмір орендної плати за період з червня 2012 по листопад 2015 складає 3750026,63 євро, що еквівалентно 98014446,00 грн.

Положеннями ст. 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами ст. 524 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов'язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі № 3-133гс14.

Таким чином, суд не приймає до уваги при вирішенні даного спору заперечення відповідача-2 щодо заборони визначення ціни в іноземній валюті, а відтак і необґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку заборгованості по сплаті орендних платежів за переліченими вище договорами оренди техніки.

Позивачем здійснено розрахунок заборгованості відповідача-2 щодо сплати орендних платежів, за кожним договором оренди окремо, при цьому позивачем враховано, що 29.01.2015 року між позивачем та відповідачем-2 було укладено Додаткову угоду до договору оренди № 468-2010/УКР від 16.07.2010р., згідно з п. 1.1 якої у зв'язку з виникненням обставин непереборної сили, що підтверджується сертифікатом ТПП України від 14.11.14р. № 1526, починаючи з 26.05.2014 року Орендодавець припиняє нараховувати орендні платежі, а Орендар припиняє їх сплачувати за договором оренди № 468-2010/УКР від 16.07.2010р., а тому під час розрахунку суми заборгованості за договором № 468-2010/УКР від 16.07.2010р. позивачем взято період з травня 2012 року по квітень 2014 року, враховано проведення заліку зустрічних однорідних вимог за договором № 427-2010/УКР від 09.04.2010р., а також враховано під час розрахунку суми заборгованості, погоджену сторонами в п. 2.6 договору оренди, додатковими угодами № 1 та додатковими угодами від 05.01.2015 до договорів оренди, відстрочку сплати орендних платежів.

Враховуючи вищезазначене, положення укладених між позивачем та відповідачем-2 договорів оренди в частині нарахування та сплати орендних платежів, та додаткових угод до договорів оренди, здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідача-2 за період з червня 2012 року по листопад 2015 року відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи.

Доказів сплати зазначеного боргу відповідач-2 суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір поруки від 08.04.2013 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель - відповідач-1 поручається перед Кредитором - позивачем за виконання обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (надалі іменується "Боржник") за договорами, передбаченим п. 2.1. цього Договору, щодо сплати заборгованості по цим договорам в повному обсязі з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних (п. 1.1 договору поруки).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки у разі порушення Боржником договорів оренди, що зазначені в п. 2.1. цього Договору, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 1.3 договору поруки Поручитель повинен виконати обґрунтовані грошові вимоги Кредитора за договорами, передбаченим п. 2.1. цього Договору, протягом семи днів з дати отримання вимоги Кредитора в розмірі, що вказана в вимозі, але не більше ніж суму в українських гривнях, що є еквівалентом 5000000,00 (п'ять мільйонів) євро.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк дії поруки до 31.12.2015р. (п. 4.1 та 4.2 договору поруки).

Враховуючи те, що відповідач-2 свої зобов'язання за договорами оренди щодо сплати орендних платежів належним чином не виконав, позивач надіслав на адресу відповідача-1 лист № 130/1 від 30.11.2015, якими вимагав сплатити заборгованість по сплаті орендних платежів. Вказану кореспонденцію відповідач-1 отримав 30.11.2015, про свідчить підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська юридична компанія "Гаптер і Франц" на вказаному листі.

Проте, відповідач-1 вимоги вказаної претензії не виконав, відповіді не надав, заборгованість відповідача-2 за договорами оренди щодо сплати орендних платежів не погасив.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 названого Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач-2 не виконав свої договірні зобов'язання щодо сплати орендних платежів за користування технікою за період з червня 2012 року по листопад 2015 року за договорами оренди, які забезпечені порукою, яка не припинена в порядку ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення солідарно з відповідачів 98014446,00 грн. заборгованості по сплаті орендних платежів.

Також, позивач посилаючись на приписи п. 2.10 договору просить суд зобов'язати відповідача-2 повернути позивачу орендовану техніку, яка перелічена в прохальній частині позову в загальній кількості 52 одиниці, за наслідками розірвання договорів оренди.

Враховуючи те, що відповідач-2 припинив з травня 2012 року виконувати взяті на себе зобов'язання щодо сплати орендних платежів позивач направив на адресу відповідача-2 лист № 120 від 03.11.2015, в якому пославшись на існування заборгованості зі сплати орендних платежів і положення п. 2.10 договору розірвав договори оренди і вимагав погасити існуючу заборгованість та повернути об'єкти оренди.

Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується чеком "Укрпошти" від 03.11.2015 № 9518 та описом вкладення у цінний лист від 03.11.2015, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.10 договорів оренди у разі затримання Орендарем платежу згідно п. 2.2 та п. 2.5 договору протягом 30 календарних днів, або порушення обумовлених умов експлуатації, орендодавець має право зупинити експлуатацію обладнання, при цьому орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір та здійснити заходи щодо повернення Техніки на склад, та вимагати від Орендаря відшкодування всіх витрат, що пов'язані з поверненням обладнання та відновленням технічного стану за виключенням затрат, що пов'язані з нормальним зносом.

Суд зазначає, що приписами ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України та ст. 782 цього Кодексу встановлено право наймодавця на відмову від договору найму в зв'язку з несплатою наймачем орендних платежів за користування об'єктом оренди.

За вказаних обставин, договори оренди техніки, укладені між позивачем та відповідачем-2, є припиненими.

Станом на час розгляду справи відповідач-2 за наслідками розірвання договорів оренди не повернув позивачу орендоване майно в кількості 52 одиниць, згідно переліку зазначеному в позовній заяві, яке фактично перебуває в тимчасовому користуванні відповідача-2. Доказів повернення зазначеного майна відповідач-2 суду не надав.

Згідно ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. 785 ЦК України та той факт, що договір оренди є припиненим відповідач зобов'язаний негайно повернути орендоване майно позивачу.

З огляду на зазначене, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача-2 повернути орендоване майно, згідно переліку зазначеному в прохальній частині позовної заяви, у кількості 52 одиниць, яке фактично перебуває в тимчасовому володінні останнього є доведеною, обґрунтованою, відповідачем-2 не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідачів порівну.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська юридична компанія "Гаптер і Франц" (03150, м.Київ, вул.Ковпака, буд.17, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, м.Маріуполь, вул.Бахчиванджи, буд.2, ) на користь Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна" (03680, м.Київ, вул.Червонопрапорна, буд.28, ) 98 014 446 (дев'яносто вісім мільйонів чотирнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн 00 коп заборгованості.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, м.Маріуполь, вул.Бахчиванджи, буд.2, ) повернути на склад Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна" (03680, м.Київ, вул.Червонопрапорна, буд.28, ) на адресу: м. Київ, вул. Червонопрапорна, 28 наступну техніку:

1. Ресайклер WR2500S фірми Wirtgen, 2006 р.в., серійний № 04.WR.0204.

2. Коток 3520 фірми НАММ, 2007р.в., серійний № Н1760431.

3. Фреза дорожна W2000 фірми Wirtgen серійний № 06.20.1235, 2008 р.в.

4. Ескаватор гусеничний СХ 330 фірми Саsе з ковшем 1,8 куб.м. 2007р. серійний №DCH330R3N7EAP7150.

5. Коток 3520 фірми НАММ, 2007р.в., серійний №Н1760430.

6. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 821 Е з ковшем 3,3 куб.м., 2007 р.в. серійний № N7F200897.

7. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 821 Е з ковшем 3,3 куб.м., 2007 р.в.. серійний № N7F201434.

8. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 821 Е з ковшем 3,3 куб.м., 2007 р.в. серійний № N7F200946.

9. Ескаватор гусеничний СХ 330 фірми САSЕ з ковшем 1,8 куб.м., 2007 р.в., серійний № DCH330R3N7EAP7179.

10. Коток 3520 фірми НАММ, 2007 р.в., серійний № Н1760383.

11. Навантажувач телескопічний фірми САSЕ модель ТХ 140-45 з ковшем, вилами для палет та платформою, 2007 р.в.. серійний № N7HK41027.

12. Ескаватор фірми САSЕ модель WX 165 з ковшем, 2008 р.в., серійний № N7LB01925.

13. Ескаватор фірми САSЕ модель WX 165 з ковшем, 2008 р.в., серійний № N7LB02073.

14. Цементорозподілювач SW 16 МС Streumaster, 2010р.в„ серійний № 03.ВS.0071 на базі автомобіля МАN, 2008 р.в., номер шасі WMA56SZZ99M539355.

15. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 921 Е з ковшем 4,4 куб.м., 2007р.в серійний № N8F206060.

16. Міні-навантажувач з бортовим поворотом фірми САSЕ модель SSL 465 з ковшем, 2008р.в. серійний № N8M485069.

17. Ескаватор гусеничний СХ 330 фірми САSЕ з ковшем 1,8 куб.м., 2007 р.в., серійний № DCH330R3N7EAP7182.

18. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 1221 Е зі скальним ковшем 4,8 куб.м., 2008 р.в., серійний № N8UE10130.

19. Ескаватор гусеничний фірми САSЕ модель СХ 460 з ковшем Rockbucket 2,58 куб.м., 2007р.в., серійний № DCH460R3N7EAS7035.

20. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 580 SR, 2008р.в. серійний № N8GH20983.

21. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 721 Е з ковшем 2,5 куб.м., 2007р.в., серійний № N7F200626.

22. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 580 SR, 2008р.в., серійний № N8GH20986.

23. Kоток НD 10 С W фірми НАММ, 2010р.в., серійний № Н1990136.

24. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 921 Е ковшем 4,4 куб.м. , 2008р.в., серійний № N8F203977.

25. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 580 SR в комплекті з кондиціонером, 2008р.в., серійний № N8GH20744.

26. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 580 SR, 2008р.в., серійний № N8GH20741.

27. Eскаватор колісний фірми САSЕ модель WX 210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB03313.

28. Коток 3307 фірми НАММ, 2009р.в., серійний № Н1890198.

29. Коток HD 14 VV фірми НАММ, 2010 р.в. серійний № Н1721199.

30. Коток дорожний HD+140 VV фірми НАММ, 2010р.в, серійний № Н1840274.

31. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 921 Е з ковшем 4,4 куб.м., 2008р.в., серійний № N8F206296.

32. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 921 Е, 2008р.в., серійний № N8F206305.

33. Міні-навантажувач з бортовим поворотом фірми САSЕ модель SSL 465 з палетними вилами, 2008р.в., серійний № N8M485061.

34. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 921 Е з ковшем 4,4 куб.м., 2008р.в., серійний № N8F206325.

35. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WV 210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB03386.

36. Коток дорожний 3520 фірми НАММ з кабіною, 2010р.в., серійний № Н1761417.

37. Коток дорожний HD+140 VV фірми НАММ з кабіною, 2010р.в., серійний № Н1840291.

38. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WX 210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB03372.

39. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 721 Е з ковшем 2,5 куб.м., 2008р.в., серійний № N8F203992.

40. Навантажувач фронтальний фірми САSЕ модель 1221 Е зі скальним ковшем 4,8 куб.м., 2008р.в., серійний № N8UE10159.

41. Коток дорожний HD+120 VV фірми НАММ з кабіною, 2010р.в., серійний № Н1840310.

42. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WX210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB03327.

43. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WX210., 2009р.в., серійний № N9LB03680.

44. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WX210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB02650.

45. Міні-навантажувач з бортовим поворотом фірми САSЕ модель SSL 465 з ковшем, 2009р.в., серійний № N9M409189.

46. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 695 ST, 2010 р.в., серійний № NAHH01246.

47. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 695 SТ, 2010р.в., серійний № NAHH01287.

48. Тягач сідловий фірми МАN модель ТGS 33.440 6*4 BLS/L30SLG42, серійний № WMA30SZZ1APO22255.

49. Напівпричіп фірми Goldhoter модель STN-L 4-46/80 А, серійний № WGOSTNL47A0031328.

50. Напівпричіп фірми Goldhoter модель STN-L 4-47/80 А, серійний № WGOSTNL47A0031329.

51. Ескаватор - навантажувач фірми САSЕ модель 695 SR, 2008р.в. серійний № N8GH18350.

52. Ескаватор колісний фірми САSЕ модель WX 210 з ковшем, 2008р.в., серійний № N8LB03294.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська юридична компанія "Гаптер і Франц" (03150, м.Київ, вул.Ковпака, буд.17, ) на користь Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна" (03680, м.Київ, вул.Червонопрапорна, буд.28, ) 91 350 (дев'яносто одна тисяча триста п'ятдесят) ) грн. 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, м.Маріуполь, вул.Бахчиванджи, буд.2, ) на користь Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Віртген Україна" (03680, м.Київ, вул.Червонопрапорна, буд.28, ) 91 350 (дев'яносто одна тисяча триста п'ятдесят) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено: 11.02.16р.

Суддя Л.М. Шкурдова