ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.02.2016 р. Справа№ 914/3255/14

За скаргами фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Дрогобич Львівської обл.,

на дії та рішення державного виконавця по справі №914/3255/14

за позовом: Комунального підприємства Дрогобицький Ринок, м. Дрогобич Львівської обл.,

до відповідача: фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Дрогобич Львівської обл.,

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.М.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача (скаржника): не зявився,

від ДВС: не зявився.

Оскільки учасники процесу у судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалося.

На адресу господарського суду від фізичної особи підприємця ОСОБА_1 надійшли скарги на дії державного виконавця ВП №47118613 від 30.07.2015р. (вх. №3402/15 від 03.08.2015р.), ВП №47118613 від 31.07.2015р. (вх. №3388/15 від 03.08.2015р.) та ВП №47118613 від 07.09.2015р. по справі №914/3255/14 за позовом Комунального підприємства Дрогобицький Ринок до відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості, у яких скаржник просить: поновити строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2014р.; визнати дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2014р. протиправними; визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо ненадання боржнику ФОП ОСОБА_1 строку для добровільного виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2014р.; визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 щодо ненадання боржнику ФОП ОСОБА_1 строку для добровільного виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2014р. у спосіб, встановлений ухвалою господарського суду Львівської області від 08.07.2015р.; визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_2 від 21.07.2015 р. про поновлення виконавчого провадження ВП №47118613; визнати протиправними дії державного виконавця щодо складання акту державного виконавця від 27.07.2015 р.; визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ ОСОБА_2 щодо примусового виконання 27.07.2015 р. рішення господарського суду Львівської області від 19.11.2014 р. у справі №914/3255/14; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дрогобицького МУЮ від 30.07.2015р. про закінчення виконавчого провадження. Провадження за скаргами зупинялося, оскільки матеріали справи знаходилися у Вищому господарському суді України. Ухвалою суду від 17.12.2015р. провадження у справі №914/3255/15 щодо розгляду скарг від 30.07.2015р., 31.07.2015р. та 07.09.2015р. на дії органу ДВС поновлено та обєднано для спільного розгляду. Рух скарг відображено у відповідних ухвалах суду.

У судові засіданні 04.01.2016р., 26.01.2016р. та 16.02.2016 р. представник боржника (скаржника) не зявився, вимог ухвал суду не виконав. 16.02.2016р. ФОП ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд скарг за її відсутності. Вимоги за скаргами обґрунтовуються зокрема, наступним: постанова державного виконавця від 02.04.2015р. про відкриття виконавчого провадження взагалі не була отримана боржником, тому ФОП ОСОБА_1 не змогла її виконати добровільно у встановлений виконавцем строк для добровільного виконання; боржник не отримав постанову від 21.07.2015р. про поновлення виконавчого провадження, до того ж у цій постанові державний виконавець не визначив строк добровільного виконання боржником рішення суду у спосіб, визначений ухвалою господарського суду від 08.07.2015р.; боржником оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду від 08.07.2015р., тому державний виконавець не мав підстав вчиняти будь-які виконавчі дії; ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. про зміну способу виконання рішення суду, що є додатковою підставою для визнання незаконними дій державного виконавця та постанови від 30.07.2015р. про закінчення виконавчого провадження та її скасування.

У судове засідання 16.02.2016р. представник стягувача не зявився, у попередньому судовому засіданні проти скарги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що державним виконавцем вчинялися дії та виносились постанови відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Додатково відзначив, що постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2015р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. та залишено в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14р., що є лише додатковим підтвердженням відсутності правових підстав для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця.

У судове засідання 16.02.2016р. державний виконавець не зявився, у попередньому судовому засіданні проти скарги заперечив з підстав, викладених у запереченні на скаргу та доповненні до заперечення, зазначивши наступне. Боржником ФОП ОСОБА_1 умисно добровільно не виконувалося рішення суду у визначений державним виконавцем строк, про наявність виконавчого провадження боржнику було відомо, однак він всіляко ухилявся від його виконання. Додатково, зазначив, що при вчиненні виконавчих дій державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.11.2014р. у справі №914/3255/14 (суддя Рим Т.Я.) стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Дрогобицький Ринок 893,44 грн. боргу; 4263,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення 250,00 грн. орендної плати; розірвано договір оренди від 02.01.2009 р. нежитлових приміщень, будинків та споруд, що був укладений між комунальним підприємством Дрогобицький Ринок та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1; зобовязано фізичну особу підприємця ОСОБА_1 повернути комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р. рішення суду І інстанції залишено без змін.

12.03.2015 р. видано накази про примусове виконання рішення суду.

02.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47118613 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області про зобовязання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 повернути комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3, надано строк для добровільного виконання рішення боржнику до 06.04.2015р. Зазначену постанову надіслано боржнику 03.04.2015р. та повернуто адресату, причина повернення: «за закінченням терміну зберігання» (докази знаходяться в матеріалах справи).

09.04.2015р. державним виконавцем складено Акт про те, що при виході на місце здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 відмовилася від отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та оголошення тексту постанови та покинула місце проведення виконавчих дій.

09.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ у примусовому порядку.

Постановою Вищого господарського суду від 20.04.2015р. касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р. без змін.

30.04.2015р. державним виконавцем складено Акт про те, що ФОП ОСОБА_1 не виконала рішення суду у справі №914/3255/14.

30.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин. Зазначена постанова надіслана боржнику 30.04.2015р. та отримана ОСОБА_1 26.05.2015р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того, 30.04.2015р. державним виконавцем винесено попередження ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України, за умисне невиконання рішення суду або перешкоджання його виконанню та призначено новий термін виконання наказу до 07.05.2015р.

07.05.2015р. державним виконавцем при виході за адресою: м. Дрогобич, вул. Малий Ринок,3, з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що рішення суду боржником не виконано, нежитлове приміщення не повернуто, про що складено Акт державного виконавця.

07.05.2015р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин. Зазначена постанова надіслана боржнику 08.05.2015р. та повернута без вручення до виконавчої служби, причина повернення: «за закінченням терміну зберігання».

19.05.2015р. державним виконавцем при виході за адресою: м. Дрогобич, вул. Малий Ринок,3, з метою перевірки виконання рішення суду встановлено, що рішення суду боржником (ФОП ОСОБА_1Я.) не виконано, нежитлове приміщення не повернуто, про що складено Акт державного виконавця.

У матеріалах справи міститься подання державного виконавця від 29.05.2015р. вих. №Д4/1527 про звернення до Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 у звязку з невиконанням рішення суду та повідомлення про початок досудового розслідування за даним зверненням.

29.05.2015р. державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст.49, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу від 12.03.2015р., у якій зазначено, що державним виконавцем вчинено всі дії відповідно до вимог ст.75, 89 ЗУ «Про виконавче провадження», однак без участі ОСОБА_1 виконати рішення суд неможливо.

04.06.2015р. КП «Дрогобицький ринок» звернулося до начальника ВДВС Дрогобицького МУЮ зі заявою про скасування постанови державного виконавця від 29.05.2015р. та звернення до господарського суду зі заявою про зміну способу виконання рішення суду.

05.06.2015р. начальником ВДВС Дрогобицького МУЮ винесено постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2015р.

05.06.2015р. державний виконавець звернувся до господарського суду Львівської області з поданням про зміну способу виконання рішення суду від 19.11.2014р. у справі №914/3255/14 та 11.06.2015р. зупинив виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14р. змінено спосіб виконання рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/3255/14 від 19.11.2014р. в частині зобовязання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути Комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3 на повернення Комунальному підприємству "Дрогобицький Ринок" нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3 шляхом виселення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3.

21.07.2015р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №47118613 та постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ у виконавчому провадженні з метою охорони громадського порядку при виконанні рішення суду.

Крім того, листом №ДЧ/1851 від 21.07.2015р. державний виконавець повідомив ОСОБА_1, що 27.07.2015р. о 10:00 год. буде відбуватися примусове виконання рішення суду та зобовязав її бути присутньою при примусовому виконанні.

27.07.2015р. державним виконавцем рішення суду виконано, виселено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нежитлового приміщення загальною площею 16,6 м2, що знаходиться за адресою: місто Дрогобич, вулиця Малий Ринок, 3, про що складено відповідний Акт.

28.07.2015р. ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця зі заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

29.07.2015р. ФОП ОСОБА_1 подала до господарського суду Львівської області апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14.

30.07.2015р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47118613.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. про зміну способу виконання рішення суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2015р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. та залишено в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14р.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

У статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства передбачено і «обовязковість рішень суду».

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. За ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном і не може бути його позбавлена інакше як в інтересах суспільства. За ст.13 Конвенції кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захист права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання судового рішення, яке в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців. У своїх рішеннях, в тому числі і щодо України, Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що неможливість отримати виконання рішення становить втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, як це передбачено у першому реченні першого пункту статті 1 Першого протоколу (див. рішення у справі «Заїченко проти України», «Ромашов проти України» та рішення у справі «Войтенко проти України», «Рисовський проти України»). У рішенні по справі «ОСОБА_3 проти України» ЄСПЛ зазначив: «Заявниця може вважати себе жертвою порушення її прав, гарантованих Конвенцією, щодо тривалості невиконання рішення, винесеного на її користь".

Згідно ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Щодо заперечення скаржника про неодержання постанов державного виконавця та як наслідок неможливість боржником виконати рішення суду добровільно у визначений державним виконавцем строк, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку (ч.1, 5 ст. 31 цього ж Закону).

Як підтверджується матеріалами справи, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015р. (з терміном добровільного виконання до 06.04.2015р.) була надіслана боржнику (ОСОБА_1Я.) 03.04.2015р. супровідним листом №1042 від 02.04.2015р., проте повернута до ВДВС 30.04.2015р., причина повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Додатково суд звертає увагу боржника, що у Акті державного виконавця від 09.04.2015р. зазначено, що при виході за адресою: м. Дрогобич, вул.Малий Ринок, 3/1, кіоск №10 «У Василя», що є місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, з метою виконання рішення суду, для вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015р. боржник ОСОБА_1 відмовилася від отримання постанови про відкриття та оголошення її тексту та покинула дане приміщення у невідомому напрямку».

За ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строку розпочинає примусове виконання рішення.

Крім того, у Актах державного виконавця від 30.04.2015р., 07.05.2015р., 19.05.2015р. встановлено, що боржником не виконано у добровільний термін рішення суду. Заперечення боржника про його неможливість виконати рішення суду у добровільний термін не підтверджуються жодними доказами такої неможливості та не приймаються судом до уваги, так як з 02.04.2015р. по 27.07.2015р. рішення суду не було виконано боржником добровільно.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч.3 ст.49 Закону).

Щодо не зазначення державним виконавцем строку для добровільного виконання рішення суду в постанові від 21.07.2015р. про поновлення виконавчого провадження, то суд звертає увагу скаржника, що відповідно до вимог ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» такий строк зазначається лише в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Щодо неможливості державним виконавцем вчиняти виконавчі дії 27.07.2015р., оскільки ухвала господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. (про зміну способу виконання рішення суду) була оскаржена боржником в апеляційному порядку, суд зазначає наступне.

Ухвали господарського суду набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (п.12 Постанови Пленуму ВГСУ «Про судове рішення» від 23.03.2012р. №6). Під час складення Акту державного виконавця 27.07.2015р. про примусове виконання рішення суду ОСОБА_1 була присутня, проте відмовилася від підпису. Апеляційна скарга на ухвалу господарського суду від 08.07.2015р. про зміну способу виконання рішення суду була подана ФОП ОСОБА_1 29.07.2015р. (вх. №817/15-01 від 29.07.2015р., т.2 а.с.112) , тобто після вчинення 27.07.2015р. державним виконавцем дій по примусовому виконанню рішення суду від 19.11.2014р. Тобто, станом на 27.07.2015р. ухвала суду від 08.07.2015р. була чинна. До того ж, постановою Вищого господарського суду від 07.12.2015р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. та залишено в силі ухвалу господарського суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №914/3255/14р.

Згідно з ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Пленум Вищого господарського суду України у п.9.13 постанови №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відзначає, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця, оскільки матеріалами справи не підтверджуються доводи скаржника.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити ФОП ОСОБА_1Я у задоволенні скарг від 30.07.2015р., 31.07.2015р. та 07.09.2015р. на дії та постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №47118613 по справі №914/3255/14.

Суддя Яворський Б.І.