ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Справа № 910/16631/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Кочерової Н.О.
суддівПлюшка І.А. Саранюка В.І. - доповідача у справі
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"
на рішення від та на постанову відгосподарського суду міста Києва 15.05.2015 Київського апеляційного господарського суду 09.11.2015
у справі господарського суду№ 910/16631/14 міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт"
доПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство фінансів України
простягнення 144 063 813,18 грн.
за участю представників:

від позивача - Яворська Г.І.

від відповідача - Терновий Ю.В.

від третьої особи - Сотнікова І.В.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/16631/14 (суддя Прокопенко Л.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 (головуючий суддя Зеленін В.О., Ткаченко Б.О., Синиця О.Ф.), позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" (позивач) задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" прямі збитки в сумі 127 557 002,82 грн., упущену вигоду в розмірі 16 506 810,36 грн. та судовий збір у сумі 73 080,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.05.2015, постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема статей 22, 215, 216, 614 Цивільного кодексу України статей 207, 208, 226 Господарського кодексу України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.12.2015 продовжено строк розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 15.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі № 910/16631/14.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2008 між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Закритим акціонерним товариством "Сіті Нет" укладено кредитний договір № 65-V/2008, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 100 000 000,00 грн. зі строком повернення до 27.11.2009 та сплатою 20% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань, 17.02.2009 між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вант" укладено договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до якого дійсний договір забезпечує всі вимоги банку, які випливають з кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008, (а також будь-якими додатковими угодами до нього).

02.04.2010 між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором № 65-V/2008 від 28.11.2008 з усіма додатковими угодами, додатками до нього, що є його невід'ємною частиною, укладеним між первісним кредитором та Закритим акціонерним товариством "Сіті Нет" (боржник).

Пунктом 1.2 договору відступлення права вимоги передбачено, що право вимоги за основним договором відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, що передбачені основним договором, у тому числі: - сплати заборгованості по кредиту в сумі 100 000 000,00 грн., у порядку та у строки, передбачені основним договором; - сплати заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 27 557 002, 82 грн. Загальна сума права вимоги до боржника по основному договору станом на дату укладення цього договору складає 127 557 002, 82 грн. (п. 1.3 договору відступлення права вимоги).

02.04.2010 між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" укладено договір відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає всі права за договором іпотеки (без оформлення заставної), посвідченим 17.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 354, що був укладений в м. Києві 17.02.2009 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вант".

Згідно з пунктом 1.2 договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, зазначеним у п. 1.1 цього договору, договором іпотеки забезпечується виконання зобов'язань, що випливають з кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 (а також будь-якими додатковими угодами до нього), укладеного між первісним кредитором та позичальником - Закритим акціонерним товариством "Сіті Нет".

Згідно з пунктом 2.3 договору відступлення права вимоги від 02.04.2010 новий кредитор повідомлений про те, що основний договір є предметом судового розгляду господарським судом м. Києва у цивільній справі № 34/711 за позовом АБ "Укргазбанк" до ЗАТ "Сіті Нет" та ТОВ "Вант" про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ЗАТ "Сіті Нет" до АБ "Укргазбанк", третя особа - ТОВ "Вант" про визнання кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 недійсним.

Відповідно до пункту 2.4 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошову суму в розмірі 127 557 002,82 грн.

Відповідно до банківської виписки ТОВ "Укрконцепт", на виконання вказаного договору, сплачено ПАТ "Укргазбанк" 127 557 002,82 грн.

Між Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" (позичальник) укладено кредитний договір № 3/2010 від 02.04.2010, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 100 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 20% річних.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 цільове використання (мета) кредиту - на поповнення обігових коштів; строк кредитування з 02.04.2010 до 27.11.2014; позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки (терміни), зазначені у графіку погашення кредиту (додаток № 1 до договору).

За умовами кредитного договору кредит забезпечується іпотекою нежилого будинку (літ. "А") загальною площею 3 700, 9 кв.м., який належить позичальнику та знаходиться за адресою м. Київ, вул. Кожум'яцька 12-Б (п. 2.1).

Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 30% річних.

Згідно з пунктом 9.11 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

На виконання умов даного договору, ПАТ акціонерним банком "Укргазбанк" на рахунок ТОВ "Укрконцепт" перераховані грошові кошти у сумі 100 000 000, 00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.12.2010 у справі № 34/711-55/377, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 04.04.2011, визнано недійсним з моменту укладення кредитний договір № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладений між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Закритим акціонерним товариством "Сіті Нет", та договір іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, укладений між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вант".

Судові рішення мотивовані тим, що оспорюваний кредитний договір підписано особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на вчинення такого правочину, як кредитний договір в розмірі 100 000 000,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 548 Цивільного кодексу України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) призводить до недійсності правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Оскільки кредитний договір № 65-V/2008 від 28.11.2008 визнано недійсним, договір іпотеки без оформлення заставної визнано недійсним з моменту його вчинення на підставі частини 2 статті 548 Цивільного кодексу України.

При цьому, так як предметом первісного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (за договором іпотеки), які підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, суди дійшли висновку про безпідставність первісного позову, у зв'язку з чим, в задоволенні вимог по первісному позову відмовлено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.02.2011 у справі № 22/352, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2011, за позовом ПАТ Акціонерного банку "Укргазбанк" до ТОВ "Укрконцепт" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/2010 від 02.04.2010 та за зустрічним позовом ТОВ "Укрконцепт" до ПАТ Акціонерного банку "Укргазбанк" про стягнення суми боргу 30 409 513,62 грн., який виник після зарахування зустрічних однорідних вимог, задоволено позовні вимоги ПАТ акціонерного банку "Укргазбанк". Стягнуто з ТОВ "Укрконцепт" на користь ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" 90 196 078, 40 грн. строкової заборгованості по кредиту; 9 803 921,60 грн. простроченої заборгованості по кредиту; 1 935 535,85 грн. - заборгованості по процентам нарахованих з 01.01.2011 по 03.02.2011, 13 518 997,65 грн. - простроченої заборгованості по процентах, 265 619,13 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 786 657,73 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 25 500 грн. державного мита, 236 грн. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.04.2010, укладеним з ТОВ "Укрконцепт", а саме: нерухоме майно - нежилий будинок, загальною площею 3700,90 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кожум'яцька 12-Б, та належить ТОВ "Укрконцепт" на праві власності; в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ акціонерним банком "Укргазбанк" за кредитним договором № 3/2010 від 02.04.2010 в сумі 102 862 648,15 грн., шляхом надання ПАТ акціонерному банку "Укргазбанк" права на реалізацію предмета іпотеки шляхом прилюдних торгів згідно зі статтею 39 Закону України "Про іпотеку", з визначенням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі 90 % вартості вказаної нерухомості, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент реалізації на прилюдних торгах. У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Укрконцепт" про стягнення з ПАТ акціонерному банку "Укргазбанк" 30 409 513,62 грн., що є заборгованістю банку після проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою від 07.10.2010, згідно з якою ТОВ "Укрконцепт" зараховано грошові вимоги на загальну суму 108 392 389,83 грн., відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що зобов'язання ТОВ "Укрконцепт" за кредитним договором № 3/2010 від 02.04.2010 не виконані, сума кредиту, процентів за користування кредитом та пеня не сплачені.

Відшкодування збитків можливо лише за наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка, наявність збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та спричиненням збитків, наявність вини. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Зустрічні позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що наявність і розмір збитків у будь-якому випадку повинен доказуватися кредитором, стягнення збитків можливе лише тоді, коли зобов'язання грошового відшкодування збитків у певному розмірі встановлене судовим актом, який набрав законної сили або угодою сторін, а в іншому випадку застосування статті 601 Цивільного кодексу України є передчасним і не відповідає диспозиції вказаної норми.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2011 у справі № 27/306, визнано недійсними з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 02.04.2010 та договір відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010, укладені між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт".Стягнуто з ТОВ "Укрконцепт" та ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ЗАТ "Сіті Нет" державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судові рішення мотивовані тим, що оскільки кредитний договір № 65-V/2008 від 28.11.2008, укладений між ПАТ "Укргазбанк" та ЗАТ "Сіті Нет" та договір іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, визнано недійсними з моменту їх укладення, то ПАТ "Укргазбанк" на момент укладення договорів про відступлення прав за кредитним договором та договором іпотеки не мало відповідних прав, які воно могло передати ТОВ "Укрконцепт". Таким чином, сторонами не було додержано, під час укладення договорів відступлення прав від 02.04.2010, вимог закону щодо наявності у суб'єкта прав, які він передає за договором. ПАТ "Укргазбанк" не могло передати іншій особі більше прав, ніж мало на момент передачі.

ТОВ "Укрконцепт" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про збільшення вимог) про стягнення з ПАТ АБ "Укргазбанк" 144 063 813, 18 грн., з яких реальні збитки - 127 557 002,82 грн. - сума фактично сплачених грошових коштів за відступлення недійсного права вимоги (100 000 000,00 грн. - кредитні кошти, 27 557 002,82 грн. власні кошти Товариства), 16 506 810,36 грн. - упущена вигода (1 935 535,85 грн. - заборгованості по процентах з 01.01.2011 по 03.02.2011, 13 518 997,65 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 265 619,13 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 786 657,73 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2014, позов ТОВ "Укрконцепт" задоволено.

Рішення ґрунтуються на тому, що у зв'язку з укладенням між сторонами договору відступлення права вимоги, позивачем були понесені витрати на виконання його умов у розмірі 127 557 002,82 грн., а також витрати внаслідок стягнення за рішенням суду на користь банку грошових коштів у розмірі 116 506 810,36 грн. (в тому числі 90 196 078,40 грн. строкової заборгованості по кредиту; 9 803 921,60 грн. простроченої заборгованості по кредиту; 1 935 535,85 грн. заборгованості по процентах нарахованих з 01.01.2011 по 03.02.2011, 13 518 997,65 грн. простроченої заборгованості по процентах, 265 619,13 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 786 657,73 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів), у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором. Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2011, визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги. Вказане рішення має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують. На момент укладення договору відступлення права вимоги банк не мав права вимоги до боржника за основним договором, а відтак неправомірно передав його на користь Товариства, яке належним чином виконуючи умови такого договору сплатило на користь банку повну вартість відступленого права вимоги.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2015 у даній справі скасовано рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2014 у справі № 910/16631/14, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована необґрунтованістю висновків судів попередніх інстанцій про те, що протиправність поведінки та вина ПАТ АБ "Укргазбанк" у завданні збитків ТОВ "Укрконцепт" полягає у зверненні ПАТ АБ "Укргазбанк" з позовом у справі № 22/352.

Крім того, Вищий господарський суд України вказує на те, що судами не встановлено причинний зв'язок між заявленими позивачем збитками та протиправною поведінкою боржника у справі.

У тексті оскаржуваних судових рішень не зазначено про те чи заявлена позивачем до стягнення сума збитків (позовні вимоги щодо стягнення, якої було задоволено в повному обсязі в сумі 144 063 813, 18 грн.) складається з реальних збитків, понесених позивачем, чи ці збитки в певній частині є упущеною вигодою. За умови, що стягненню підлягають реальні збитки, господарськими судами не з'ясовано фактичних даних, які підтверджували б перерахування позивачем відповідачеві зазначеної суми в повному обсязі. Відсутні й висновки про наявність підстав для стягнення упущеної вигоди в певній сумі.

Також, судами не досліджено наявності підстав для залучення до участі у справі Міністерства фінансів України.

Після нового розгляду справи № 910/16631/14 рішенням господарського суду міста Києва від 15.05.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015, задоволено позовні вимоги позивача. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт" прямі збитки у розмірі 127 557 002,82 грн., упущену вигоду в розмірі 16 506 810,36 грн.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до статті 519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. Наявність судових рішень про визнання недійсним відступленого права вимоги, а також з цієї підстави і самого договору відступлення права вимоги, свідчить про наявність протиправної поведінки та вини у діях відповідача при відступленні недійсного права вимоги. Вказані обставини встановлені рішеннями господарських судів, які набрали законної сили, та згідно з частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню та вважаються встановленими.

Суди вказують на наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, оскільки, доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що на виконання умов договору відступлення права вимоги, 02.04.2010 позивачем було сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 127 557 002,82 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача. Для оплати отриманого права вимоги позивачем використано 100 000 000,00 грн. грошових коштів, які були отримані на підставі укладеного з відповідачем кредитного договору (решта суми 27 557 002,82 грн. - отримана позивачем з інших джерел). Сума 16 506 810,36 грн. - це сума збитків (упущена вигода), що складається з витрат, що пов'язані зі стягненням з позивача на користь відповідача грошових коштів, як заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з позицією судів попередніх інстанцій та вважає висновки судів передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Розподіл обов'язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 даного Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 визнано недійсними з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 02.04.2010 та договір відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010, укладені між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт".

Як встановлено судами, на виконання пункту 2.4 договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, ТОВ "Укрконцепт" сплачено ПАТ акціонерному банку "Укргазбанк" грошову суму в розмірі 127 557 002,82 грн.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

ТОВ "Укрконцепт" не зверталося до суду про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення з ПАТ "Укргазбанк" оплати за відступлену банком вимогу в розмірі 127 557 002,82 грн. ПАТ "Укргазбанк" не виконав вимог статті 216 Цивільного кодексу України та не повернув ТОВ "Укрконцепт" 127 557 002,82 грн. - плату за відступлену банком вимогу.

Суди задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення реальних збитків з відповідача вказують на те, що ТОВ "Укрконцепт" на виконання пункту 2.4 договору про відступлення права вимоги, укладено кредитний договір № 3/2010 від 02.04.2010 та отримано кредит в розмірі 100 000 000,00 грн.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 цільове використання (мета) кредиту - на поповнення обігових коштів; строк кредитування з 02.04.2010 до 27.11.2014; позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в строки (терміни), зазначені у графіку погашення кредиту.

Використання позивачем кредитних коштів не за цільовим призначенням є його правом та ризиком його підприємницької діяльності, як і укладення самого кредитного договору. Також, умови договору про відступлення права вимоги не містять обов'язку укладання ТОВ "Укрконцепт" кредитного договору.

Кредитний договір № 3/2010 від 02.04.2010 не визнаний в судовому порядку недійсним, договір є чинним. Правомірність рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2011 про стягнення з ТОВ "Укрконцепт" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованості за кредитним договором підтверджена постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2011. Крім того, подання позову до суду є правом особи і вона не може бути його позбавлена.

Згідно з пунктом 2.3 договору відступлення права вимоги від 02.04.2010 новий кредитор повідомлений про те, що основний договір є предметом судового розгляду господарським судом м. Києва у цивільній справі № 34/711 за позовом АБ "Укргазбанк" до ЗАТ "Сіті Нет" та ТОВ "Вант" про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ЗАТ "Сіті Нет" до АБ "Укргазбанк", третя особа - ТОВ "Вант" про визнання кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 недійсним.

Тобто, незважаючи на визнання вказаного договору недійсним, ТОВ "Укрконцепт" було обізнано про спірність вказаної вимоги та мало врахувати ризики та наслідки укладення такого договору.

Вищий господарський суд України, при направленні справи на новий розгляд вказав про те, що судами не встановлено причинний зв'язок між заявленими позивачем збитками та протиправною поведінкою боржника у справі.

Судами попередніх інстанцій при новому розгляді справи не було виконано вимог постанови Вищого господарського суду України від 13.01.2015.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Судами попередніх інстанцій не обґрунтовано наявність підстав для стягнення упущеної вигоди в певній сумі та який дохід (вигоду) було б позивачем отримано в разі належного виконання боржником своїх обов'язків.

З урахуванням викладеного, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції відповідно до статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України, керуючись приписами статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових актів були неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, порушено та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, у зв'язку з чим суди прийшли до передчасних висновків у справі, а постановлені судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими.

Встановлення зазначених обставин виходить за межі перегляду справи в порядку касації та є підставою для скасування рішення і постанови з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати обставини справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також вжити заходів щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи та прийняти рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі № 910/16631/14 скасувати.

Справу № 910/16631/14 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н. Кочерова

Судді І. Плюшко

В. Саранюк