Господарський суд Чернігівської області
==============================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 лютого 2016 року Справа № 927/1440/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго

14000, вул. Горького, 40, м. Чернігів;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Насіння Чернігівщини

14007, вул. Любченка, 3, м. Чернігів;

предмет спору: усунення перешкод в користуванні майном та припинення чинити перешкоди у доступі до трансформаторної підстанції;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 28/291 від 22.01.2016 начальник відділу правового забезпечення;

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 28/7052 від 21.12.2015 - юрисконсульт

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № б/н від 24.12.2014 - адвокат;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Насіння Чернігівщини про усунення перешкод в користуванні трансформаторною підстанцією № 352, яка знаходиться по вул. Любченка в місті Чернігові та припинити чинити перешкоди у доступі до трансформаторної підстанції № 352 з дати набрання судовим рішенням законної сили, шляхом надання вільного безперешкодного доступу до трансформаторної підстанції (з врахуванням заяви позивача від 14.12.2015 за №28/6942 аркуш справи 74-75, том 1).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.11.2015 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 15.12.2015, після чого розгляд справи відкладався до 21.12.2015 та оголошувалася перерва до 26.01.2016.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 26.01.2016 строк вирішення спору продовжено до 10.02.2016 та відкладено розгляд справи до 04.02.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує на підставі Договору на постачання електроенергії №195 від 07.11.2007 між позивачем та відповідачем, ст. ст.386, 391 ЦК України, ч.5 ст.24 ЗУ «Про електроенергетику», п.22 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ №209 від 04.03.1997, а також доказами, що на думку позивача підтверджують його право власності, а саме актом від 20.06.1976 про передачу трансформаторного пункту №352 на баланс позивача та Наказом Міненерго №532 від 26.07.2013 про включення ТП-352 до статутного фонду позивача.

Відповідач проти позову заперечує та у своєму відзиві зазначає, що позивач не має права власності на ТП-352, оскільки відсутні докази реєстрації права власності на це майно. Разом з цим, відповідач зазначає, що в його власності знаходиться нерухоме майно, а саме щитова, що знаходилося на його балансі і в момент приватизації щитова ввійшла до статутного фонду відповідача і останній отримав свідоцтво на право власності на ТП, що значиться як щитова під літерою В-1.

Представники позивача проти зазначеного факту заперечили та зазначили, що трансформаторна підстанція має інші технічні характеристики та функціональні можливості ніж щитова. А відтак, представники позивача наполягають на усуненні перешкод в користуванні та припиненні чинити перешкоди у доступі до іншого нерухомого майна - трансформаторної підстанції № 352, яка знаходиться на території відповідача по вул. Любченка в місті Чернігові.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги:

- про зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні трансформаторною підстанцією №352, яка знаходиться по вул. Любченка в місті Чернігові;

- припинення чинити перешкоди у доступі до трансформаторної підстанції № 352 шляхом надання вільного безперешкодного доступу до трансформаторної підстанції № 352, розташованої на території відповідача.

Позивач наполягає на тому, що підставами його вимог є той факт, що він є власником трансформаторної підстанції №352.

Стаття 391 ЦК України передбачає порядок захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Відповідно до вказаної норми власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Виходячи з аналізу вказаних норм, лише власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно та інш.

Позивач стверджує, що набув зазначене майно в процесі приватизації.

Проте, позивачем не надано господарському суду доказів державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме Трансформаторну підстанцію ТП-352, а відтак, у суду відсутні докази щодо виникнення у позивача права власності на вказаний обєкт.

Посилання позивача на умови Договору про постачання електроенергії №195 від 07.11.2007, наказ Міненерго №532 від 26.07.2013, відповідно до якого ТП-352 було включено до статутного фонду позивача, та державний акт на право користування землею від 22.12.1997 (де відсутня чітка адреса, а зазначено лише назву вулиці) не підтверджують реєстрацію права власності на обєкт нерухомості ТП-352 за позивачем.

Щодо посилань на акт від 20.06.1976 про передачу трансформаторного пункту №352 на баланс позивача, суд зазначає, що перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності, оскільки баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства (організації).

Слід також зазначити, що позивач не погодився з доводами відповідача про те, що фактично позивач просить усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном, що відображено в Свідоцтві на право власності на нерухоме майно від 29.11.2011 року (арк. справи 142 том 1) та схематичному плані обєктів нерухомості відповідача в інвентарній справі №1 саме як ЩИТОВА під літерою «В-1».

Представники позивача наполягали на тому, що на території відповідача знаходиться інший обєкт нерухомості, а саме трансформаторна підстанція ТП-352.

Від пропозиції суду провести огляд території відповідача для визначення окремого обєкту нерухомості ТП-352 в порядку ст.39 ГПК України, представники позивача відмовились.

Відтак, позивач просить зобовязати відповідача припинити чинити перешкоди у доступі до трансформаторної підстанції № 352 з дати набрання судовим рішенням законної сили, шляхом надання вільного безперешкодного доступу до трансформаторної підстанції, що знаходиться на території відповідача за адресою м.Чернігів, вул. Любченка.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які, відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Проте, позивач не довів, того факту, що він є власником трансформаторної підстанції та на території відповідача знаходиться такий обєкт як Трансформаторна підстанція 352.

У витягу з державного акту на право користування землею від 22.12.1997 року (арк. справи 46-48) зазначено земельну ділянку розміром 0,0074га під ТП-352 по вул. Любченка. Проте, з даного акту не можливо встановити місцезнаходження вказаної ділянки, де відсутні чітка адреса, зокрема нумерація будинку та інш.

З документів, наданих відповідачем, а саме витягу з інвентарної справи №1 ЗАТ «Насіння Чернігівщини» по вул. Любченка,3 в м.Чернігові, договору оренди земельної ділянки по вул. Любченка,3 за №934 від 02.04.2014 (частина Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки) не вбачається, що на території відповідача знаходиться земельна ділянка та обєкти нерухомості позивача.

Відтак, підстави для задоволення позову в частині надання позивачу доступу до обєкту нерухомості ТП-352, що знаходиться на території відповідача, у господарського суду відсутні.

В свою чергу, судом встановлено, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого (в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України) доказу того, що за позивачем зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме трансформаторну підстанцію ТП 352 і зазначене нерухоме майно знаходиться на території відповідача.

Інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи господарським судом.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи, що позивачем заявлено дві немайнові вимоги і в задоволенні двох було відмовлено, згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача та достягнути судовий збір за заявлену та не оплачену другу немайнову вимогу.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, вул. Горького, 40, м.Чернігів, р/р 8001 в філії "ЧРУ "ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 353586, ) до Державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, МФО 853592, ) 1218,00грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 08 лютого 2016 року.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна