ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 лютого 2016 р. Справа № 902/107/16

Суддя господарського суду Вінницької області Тварковський А.А., розглянувши матеріали

за позовом: публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. 1 Травня, 2, м. Вінниця, 21050) в особі структурної одиниці "Барські електричні мережі" (вул. Заводська, 4, с. Балки, Барський район, Вінницька область, 23006)

до: Барського комунального підприємства теплових мереж "Бартеплокомуненерго" (майдан ОСОБА_1, 3, м. Бар, Вінницька область, 23000)

про стягнення 85808 грн 95 коп.,

ВСТАНОВИВ :

Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Барські електричні мережі" заявлено позов до Барського комунального підприємства теплових мереж "Бартеплокомуненерго" про стягнення 85808 грн 95 коп.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 57 ГПК України. Невиконання вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги тощо.

Приписами ч.1 ст.56 ГПК України (з урахуванням внесених змін відповідно до Закону України від 19.05.2011 року № 3382-VI) встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Згідно із ст. 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, передбачених процесуальним законом.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову, оскільки прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання вимог ст. 57 ГПК України, може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є недопустимим.

Натомість позивачем в порушення наведених вище законодавчих приписів не надано належних доказів надіслання відповідачеві доданих до позовної заяви документів.

Так, позивачем в якості доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів долучено до позовної заяви №СО-49-39 від 05.02.2016 року фіскальний чек від 05.02.2016р. та опис вкладення у цінний лист від 05.02.2016 року, який містить відтиск календарного штемпеля та підпис повноважної особи органу зв'язку.

Однак, з наданих публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Барські електричні мережі" доказів вбачається, що останньому було надіслано лише копію примірника позовної заяви, тоді як додані до вказаної позовної заяви документи останньому не надсилалися, оскільки вони відсутні в описі вкладення серед зазначених предметів, які надсилалися відповідачу. До того ж, про надсилання відповідачеві лише копії примірника позовної заяви безпосередньо свідчить п. 14 додатків до вказаної заяви, в якому зазначено про надсилання останньому лише копії позовної заяви.

За таких обставин, додані до позовної заяви фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист не можуть бути належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 34 ГПК України, підтвердження відправлення відповідачу додатків до позовної заяви.

Зазначене є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати вказаний відзив на позовну заяву.

Згідно із п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Окрім того, у пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

На підставі викладеного вище, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід відзначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили її повернення (надання належних доказів відправки копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - лист з описом вкладення).

Повертаючи позовну заяву без розгляду, за відсутності відповідного клопотання позивача, суд не вирішує питання щодо повернення йому судового збору відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Беручи до уваги викладене та керуючись п. 6 ч.1 ст.63, ст.ст. 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №СО-49-39 від 05.02.2016р. на 5-ти аркушах разом з матеріалами на 58-ми аркушах повернути позивачу.

Копії позовної заяви №СО-49-39 від 05.02.2016р., фіскального чеку від 05.02.2016р. та опис вкладення у цінний лист від 05.02.2016 року долучити до примірника ухвали, що залишається в суді.

Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованими листами.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу (вул. 1 Травня, 2, м. Вінниця, 21050; вул. Заводська, 4, с. Балки, Барський район, Вінницька область, 23006)

4 - відповідачу (майдан ОСОБА_1, 3, м. Бар, Вінницька область, 23000)