ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016р. Справа№ 914/4430/15

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства "Землеустрій-Плюс", с. Відники Пустомитівського району Львівської області

про: стягнення 78 925,27 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Яценко А.В. - дов. №609 від 04.02.2016 року, Безушко О.І.- дов. №88 від 06.01.2016 року,

відповідача: не з'явився.

Учасникам судового процесу роз'яснено їхні права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Приватного підприємства "Землеустрій-Плюс" про стягнення 78 925,27 грн.Ухвалою від 29.12.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.01.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору оренди № 52/2014/КЕВ від 30.05.2014 р., невчасно та не в повному обсязі оплачував орендну плату, внаслідок чого у відповідача виникла рсновна заборгованість по орендній платі перед позивачем в сумі 65 845,51 грн. за період з 01.07.2015 р. по 30.11.2015 р. включно. Крім того, відповідачу нараковано 13079,76 грн. - пені.

Рух справи відображено в ухвалах суду які містяться в матеріалах справи.

03.02.2016 р. представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог (вх. №544/16 від 03.02.2016 р.), в якій просить стягнути 65 845,51 грн. основну заборгованість заборгованості та 7 540,81 грн. пені згідно розрахунку, що дадається.

В судове засідання 08.02.2016 р. представники позивача з'явились, позов підтримали із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, вимоги ухвал суду виконали. Просять прийняти заяву про зменшення позовних вимог до розгляду і задоволити позов із врахуванням поданої заяви (вх. №544/16 від 03.02.2016 р.).

В судове засідання 08.02.2016 р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, вимоги ухвал суду не виконав, відзиву не подав.

Заява позивача (вх. №544/16 від 03.02.2016 р.) про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду, так як не протирічить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що ухвали про порушення провадження у справі від 29.12.2015 р. та про відкладення розгляду справи від 14.01.2016 р. та від 28.01.2016 р. надсилалися місцевим господарським судом на адресу Приватного підприємства "Землеустрій-Плюс", яка зазначена у позовній заяві та у спеціальному витязі з ЄДРЮО, ФОП та громадських формувань за електронним запитом від 15.01.2016 р. за №21615239 станом на 14.01.2016 р., а саме за адресою: 81157, Пустомитівського району Львівської області, с. Відники, будинок № 265.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосуванняГосподарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобовязувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 08.02.2016 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах докази оглянувши оригінали документів судом встановлено таке.

30.05.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди № 52/2014/КЕВ (надалі - договір). Відповідно до п.1.1 договору, позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 982, 0 кв.м. в будівлях військового містечка № 396, що знаходиться на балансі позивача та розташоване за адресою: с. Зимна Вода, вул. Шкільна, 6, Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (грудень 2013 року) на рівні 6 055,67 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об'єктах оренди, але не нижче орендної плати, назначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами) (даалі-Методика), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2013 р.) -5459,20 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Згідно п. 3.6 договору, орендна плата у розмірі 100% перераховується відповідачем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок позивача в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідач в порушення умов договору, орендну плату сплатив не в повному розмірі, в результаті чого у нього виникла основна заборгованість в розмірі 65845,51 грн. за період з 01.07.2015 р. по 30.11.2015 р., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім стягнення орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі п. 3.7 договору, пеню в розмірі 7 540, 81рн., що нарахована з 21.07.2015 р. по 16.12.2015 р., згідно долученого позивачем розрахунку.

Станом на час прийняття рішення судом, відповідачем доказів погашення заборгованості суду не подано, доказів зворотнього суду не представлено. У визначеному законом порядку відповідач не заперечив проти позову.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог (вх. №544/16 від 03.02.2016 р.) підлягають задоволенню виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Приписами ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк та згідно із ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлено договором найму.

Як встановлено судом, 30.05.2014 р. між сторонами був укладений договір оренди № 52/2014/КЕВ. Відповідно до п.1.1 договору позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 982, 0 кв.м. в будівлях військового містечка № 396, що знаходиться на балансі позивача та розташоване за адресою: с. Зимна Вода, вул. Шкільна, 6, Пустомитівського району Львівської області.

Статтею 286 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно п. 3.6 договору, орендна плата у розмірі 100% перераховується відповідачем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок позивача в територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Умовами договору (п. 5.3 договору) передбачено, що відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу орендну плату.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2015 р. у справі №914/2553/15 задоволено позовні вимоги КЕВ м. Львова до ПП «Землоустрій - Плюс» про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором №52/2014/КЕВ від 30.05.2014 р. за період січень - червень 2015 р.

В зв'язку з тим, що відповідач продовжував не сплачувати орендну плату за Договором, в останнього перед позивачем за період з 01.07.2015 р. по 30.11.2015 р. виникла основна заборгованість по орендній платі в сумі 65 845,51 грн.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсутність у відповідача обов'язку щодо сплати орендної плати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення основна заборгованості з орендної плати в розмірі 65845,51 грн. підлягають до задоволення.

Згідно п.3.7 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або в не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному п.3.6 Договору співвідношенні відповідного до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, уключаючи день оплати.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд перевіривши розрахунок, здійснений позивачем, вважає, що нарахування позивачем відповідачу пені в розмірі 7 540, 81 грн., проведено з урахуванням вищенаведених норм, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір на підставі ст. 49 ГПК України, покладається на нього повністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 2,12 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Землеустрій-Плюс» (81157, с. Відники, будинок № 265, Пустомитівського району Львівської області, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79016, м. Львів, вул. Батуринська, 2, ) 65 845,81 грн. - основної заборгованості, 7 540,81 грн. пені та 1 218, 00 грн. - понесених виплат на сплату судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2016 року.

Суддя Долінська О.З.