КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 911/2183/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Захарчук Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2. (довіреність № 1879 від 08.06.2015)

від відповідача: Шульга А.В. (довіреність б/н від 02.11.2015), Гладишенко М.І. (б/н від 16.03.2015)

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс"

на рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015

у справі № 911/2183/15 (суддя: Рябцева О.О.)

за позовом ОСОБА_5

до товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс"

третя особа Державний реєстратор реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства згідно з протоколом № 300315 від 30.03.2015

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 300315 від 30.03.2015.

Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2015 по справі № 911/2183/15 позов задоволено повністю: визнано недійсними рішення (п. 2) загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" від 30.03.2015 р., які оформлені протоколом № 300315 про відкликання з посади директора товариства ОСОБА_5 та про обрання на посаду директора товариства ОСОБА_6.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було порушено вимоги ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та п.п 8.10, 8.11 статуту відповідача щодо порядку скликання та проведеня загальних зборів, що призвело до істотного порушення прав позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" звернувся з апеляційною скаргою , в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15, скасувати рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення, не було враховано присутність усіх учасників загальних зборів на позачергових загальних зборах 30.03.2015, які в сукупності володіють часткою в розмірі 100%, що підтверджується протоколом загальних зборів № 300315. Отже, на думку апелянта, всі учасники товариства були повідомлені про проведення позачергових загальних зборів та присутні на них.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" про поновлення строку подання апеляційної скарги задоволено, відновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" строк подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15, апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено розгляд справи № 911/2183/15 на 14.12.2015.

У подальшому розгляд справи декілька разів відкладався на 11.01.2016 та 02.02.2016, відповідно.

11.01.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційнй скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що оскаржуване рішення загальних зборів учасників відповідача було ухвалене з порушенням діючого законодавства та установчих документів товариства, а також оформлене протоколом, який не підписаний позивачем, а відомості про його присутність на зборах підтверджуються виключно текстом підробленого, на думку позивача, протоколу.

01.02.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що у випадку участі позивача у роботі загальних зборів товариства, рішення яких оскаржується, останній мав би можливість вплинути на хід голосування, однак, через неповідомлення його про призначення відповідних загальних зборів, він був позбавлений такої можливості, також вказав на відсутність кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

У судовому засіданні 02.02.2016 представник позивача вказав на те, що рішення суду є законим та обґрунтованим та підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Представник відповідача - Шульга А.В. просив рішення суду першої інстанції скасувати у зв'язку з тим, що статутом не передбачено конкретного способу повідомлення і не встановлено обов'язкового надіслання учаснику саме письмового повідомлення, відтак, відсутність його у позивача не може бути належним доказом порушення прав, а присутність ОСОБА_5 на загальних зборах учасників товариства підтверджується проставленою ним печаткою на протоколі № 300315 від 30.03.2015.

02.02.2016 представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 26.01.2012 державним реєстратором було проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" (код 38075046), номер запису 0002660.

Загальними зборами учасників ТОВ затверджено статут товариства в новій редакції (протокол № 5 від 01.08.2013) (а.с. 13-27), а 12.08.2013 проведена державна реєстрація змін до статуту.

Відповідно до пункту 6.2 статуту частки у статутному капіталі розподілені між учасниками наступним чином: ОСОБА_5 володіє 49% від розміру статутного капіталу товариства, що становить 4900 грн.; ОСОБА_7 володіє 51% від розміру статутного капіталу товариства, що становить 5100 грн.

Загальні збори учасників ТОВ "Океанаполіс" відбулися 30.03.2015, рішення яких оформлено протоколом № 300315 (а.с. 65), який підписаний головою зборів ОСОБА_7 та секретарем зборів ОСОБА_6

На зборах вирішено: 1. Обрати головою зборів - ОСОБА_7, секретарем зборів - ОСОБА_6. Рішення прийнято одноголосно; 2. Відкликати з посади директора товариства - ОСОБА_5 та обрати на посаду директора товариства - ОСОБА_6. Рішення прийнято одноголосно.

Відповідно до вказаного протоколу, участь у загальних зборах товариства брали ОСОБА_6 та учасники товариства, які на дату проведення зборів володіли 100% у статутному капіталі товариства: ОСОБА_7 (частка в статутному капіталі 51 % ) та ОСОБА_5 (частка в статутному капіталі 49 %).

Не погодившись з вищевказаним рішенням загальних зборів від 30.03.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивача, як учасника товариства, не було своєчасно та належно повідомлено про про час та місце проведення загальних зборів 30.03.2015 року. також зазначив, що відповідачем не надано доказів звернення ОСОБА_7 до позивача, як директора товариства , з вимогою скликати та провести загальні збори учасників, що свідчить про обґрунтованість посилань позивача на порушення його корпоративних прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент проведення загальних зборів) визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

У пункті 8.10 статуту товариства зазначено, що про проведення загальних зборів учасники повідомляються не менше, як за 30 днів до їх скликання. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами з питань, що внесені до порядку денного зборів.

Отже, статутом не передбачено конкретних способів повідомлення про проведення зборів учасників.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, невизначення статутом конкретних способів повідомлення про проведення зборів учасників не свідчить про необов'язковість такого повідомлення. Вказані обставини мають бути підтверджені належними в господарському судочинстві засобами доказування.

При цьому, позивач заперечує обставини його повідомлення як усно, так і письмово.

Крім цього, належні докази усного чи письмового повідомлення позивача про проведення загальних зборів у матеріалах даної справи відсутні.

Згідно з поясненнями представника відповідача, ОСОБА_5 був особисто повідомлений про проведення загальних зборів по телефону, однак колегія суддів вважає зазначені твердження необґрунтованими оскільки доказів такого повідомлення суду не надано.

Вказані пояснення розцінюються судом як неналежний засіб доказування повідомлення про час, місце проведення зборів, а також порядок денний, яке має бути зроблене не менше, ніж за 30 днів.

За результатом аналізу матеріалів справи та враховуючи наведене вище, апеляційний суд встановив, що позивача не було повідомлено про проведення 30.03.2015 загальних зборів, що в свою чергу, є обов'язковим в силу Закону та статуту товариства.

Таке порушення призвело до порушення прав позивача, як учасника товариства, на участь в управлінні справами товариства.

Відповідно до п. 17 постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; акціонер (учасник) товариства був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах; рішення загальних зборів порушує права чи законні інтереси акціонера (учасника) товариства.

Крім того, у п. 21 вказаної постанови, зазначено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнаніпорушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Позивачу не може бути відмовлено у задоволенні відповідних вимог тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами акціонерів рішень, оскільки вплив акціонера на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (абз. 2 п. 2.16 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

У даному випадку, відсутність позивача на загальних зборах, у зв'язку з його неповідомленням, могла вплинути на прийняття рішення.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, з 20.11.2012 позивач займав також посаду директора ТОВ "Океанаполіс", на яку був призначений рішенням загальних зборів учасників товариства від 19.11.2012 р., яке оформлено протоколом № 4, що підтверджується наказом № 71-к від 20.11.2012 директора ТОВ "Океанаполіс" ОСОБА_5 (а.с. 28)

Відповідно до п.п. 8.11.,8.12. статуту, виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства, є директор. Учасники товариства, що володіють у сукупності більше, як 20 % голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів учасників в будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів керівник товариства не виконав зазначені вимоги, вони вправі самі скликати збори учасників.

Проте, докази такого звернення іншого учасника - ОСОБА_7, який володіє 51% від розміру статутного капіталу товариства та докази відмови ОСОБА_5 щодо виконання вимоги про проведення позачергових загальних зборів 30.03.1015 у матеріалах справи відсутні, що, в свою чергу, свідчить про недотримання відповідачем вищезазначених норм законодавства та статуту товариства.

Щодо навності або відсутність кворуму при проведенні 30.03.2015 загальних зборів ТОВ "Океанаполіс", колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Аналогічне положення закріплене і у пункті 8.7 Статуту ТОВ "Океанаполіс".

Як вже було зазначено та вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про проведення зборів 30.03.2015 та дотримання порядку скликання загальних зборів товариства, передбаченого п. 8.11 статуту.

Доводи апелянта про усне повідомлення позивача про проведення загальних зборів учасників товариства 30.03.2015 через відсутність у статуті конкретного способу повідомлення, колегія суддів, вважає необґрунтованими, оскільки загальні збори, що відбулись 30.03.2015 не були правомочними, на них не був присутній через неповідомлення позивач, частка якого у статутному капіталі у сукупності складає 49% та присутність якого могла вплинути на прийняття рішення.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 згідно зі статтями 41, 60 Закону про господарські товариства загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери (учасники), що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 % голосів. У зв'язку з цим положення установчих документів товариства, які встановлюють інші правила щодо визначення кворуму, є такими, що суперечать закону і не підлягають застосуванню. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

У п. 18 вказаної Постанови Пленуму зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

З огляду на викладене, враховуючи те, що загальні збори, які відбулись 30.03.2015 не були правомочними через позбавлення можливості позивача участі в їх проведенні та відповідно ненадання відповідачем належних доказів дотримання процедури скликання позачергових загальних зборів, передбаченої статутом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про визнання рішення загальних зборів від 30.03.2015, оформлених протоколом № 300315, недійсними.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15, отже, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Океанаполіс" на рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 21.07.2015 у справі № 911/2183/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/2183/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко