РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/31211/15

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового

фонду Святошинського району м. Києва";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин № 78 "Тамара";

про виселення.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Микитин С. С., представник, довіреність № 6 від 05.01.2016 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить виселити відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 372,9 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Тулузи, 4 та повернути приміщення балансоутримувачу згідно акту прийому-передачі, а також 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року порушено провадження у справі № 910/31211/15, розгляд справи призначено на 26.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 року відкладено розгляд справи до 04.02.2016 р.

У судовому засіданні 04.02.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходили.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

На виконання розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 19.05.2010 №506 та ордеру від 15.06.2010 №107 про продовження терміну дії договору оренди нежитлового приміщення, розташованого в будинку по вул.. Тулузи,4 з Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин №78 «Тамара» було укладено договір оренди №71 від 15.06.2010 на нежитлове приміщення загальною площею 372,9 кв.м для розміщення книжкового магазину по продажу україномовної поліграфічної продукції, що містить навчально-освітній матеріал з Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідно до п. 9.1. договору, термін дії договору встановлено з 15.06.2010 р. до 15.05.2013 р.

Додатковою угодою від 27.02.2015 Підприємство яке було орендодавцем та балансоутримувачем по договору оренди нежитлового приміщення №71 від 31.10.2008 - Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» замінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надалі - Позивач, оскільки на підставі рішення Київської міської ради №270/270 від 09.10.2014 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» яким було створено комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2015 №58 «Про передачу та закріплення житлового і нежитлового фонду за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» новоствореному підприємству житлового та нежитлового фонду, що раніше знаходилось на балансі комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва».

Пунктом 2 додаткової угоди від 27.02.2015 р. сторони домовилися продовжити договір до 30.04.2015 для подачі відповідних документів на оформлення продовження договору оренди.

Пунктом 3 додаткової угоди від 27.02.2015 р. орендар взяв на себе зобов'язання до закінчення терміну договору оренда вказаного в п. 2 даної угоди подати документи на його продовження.

Позивач зазначає, що дія договору скінчилася 30.04.2015 року і відповідачем до зазначеного часу документи для продовження договору подані не були.

Відповідно до п.п. 3.9 Договору у випадку закінчення терміну дії цього договору орендна плата та інші, передбачені договором платежі, сплачується орендарем по день фактичної здачі орендованого приміщення згідно акту прийому-передачі.

Станом на день розгляду справи відповідач спірне приміщення згідно акту прийому-передачі позивачеві не повернув.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Даний договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань, а саме: майново-господарських зобов'язань згідно зі ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України та, виходячи з приписів ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Закон України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як вказувалося вище, факт передачі приміщень, які є об'єктом договору в орендне користування відповідачу підтверджується належними засобами доказування.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З викладених вище умов договору слідує, що відповідно до п. 3 додаткової угоди від 27.02.2015 р. орендар взяв на себе зобов'язання до закінчення терміну договору оренди вказаного в п. 2 даної угоди подати документи на його продовження, однак зазначені вище документи подані не були, у зв'язку з чим дія договору оренди припинилася 30.04.2015 року.

Пунктом 9.6 договору передбачено, що питання про надання згоди на продовження дії договору вирішується на підставі письмового звернення орендаря за місяць до закінчення терміну дії договору. У разі, якщо звернення орендаря не надійшло або орендар не отримав дозволу на продовження дії договору, орендар повинен звільнити приміщення по закінчені терміну дії договору та передати орендодавцю приміщення по акту прийому-передачі.

Згідно з ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Приписи ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України передбачають, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав обов'язку з повернення орендованого майна, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Обов'язок доведення обставин, на які посилається сторона судового процесу як на підставу своїх вимог і заперечень встановлений ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, який належним чином і своєчасно був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, обставини порушення господарських зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення не спростував, доказів передачі позивачу орендованого приміщення не подав, у зв'язку з чим, позовні вимоги є правомірними, законними і доведеними, оскільки відповідач є таким, що безпідставно займає приміщення.

У зв'язку з задоволенням позову, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин №78 «Тамара» (03162, м. Київ, вул. Тулузи, 4; ) з нежитлового приміщення загальною площею 372,9 кв.м. за адресом м. Київ, вул. Тулузи, 4, та повернути приміщення балансоутримувачу Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03134 м. Київ, вул. Симиренка, 17; ) згідно акту прийому- передачі. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин №78 «Тамара» (03162, м. Київ, вул. Тулузи, 4; ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03134 м. Київ, вул. Симиренка, 17; ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.02.2016 р.