РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/32135/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва", Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловік-Плюс" про стягнення 176 794,62 грн., за участю представників позивача - Гарапач Н.Є., довіреність №97 від 02.03.2015 року, відповідача 1- Гришковець Л.І., довіреність №431-2 від 04.01.2016 року, відповідача 2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення 146 457,20 грн. основного боргу, 28 631,39 грн. пені та 1 706,03 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань з оплати виконаних робіт за договором №201-06 на технічне обслуговування ліфтів від 11.09.2006 року та відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань за договором поруки №2 від 30.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.01.2016 року.

26.01.2016 року відповідачем-1 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив зменшити суму пені до 2 863,00 грн. та припинити провадження в частині стягнення основного боргу на суму 35 000,00 грн.

27.01.2016 року позивачем в судовому засіданні надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив про солідарне стягнення 111 457,20 грн. основного боргу, 28 631,39 грн. пені, 1 706,03 грн. 3% річних та просив повернути позивачу суму переплаченого судового збору в розмірі 525,00 грн., яка прийнята судом до розгляду.

27.01.2016 року відповідач-2 в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача-2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача-2.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2006 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житловік-Плюс" (замовник, відповідач-2) було укладено договір №201-06 на технічне обслуговування ліфтів, за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів на об'єктах замовника відповідно з додатком №1, який є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1. договору з урахування змін і доповнень).

Відповідно до п. 2.1. договору (з урахування змін і доповнень внесених додатковою угодою від 25.01.2013 року) договірна вартість робіт за місяць розраховується відповідно до базової ціни та згідно з «Порядком визначення вартості технічного обслуговування ліфтів» затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 09.11.2006 року №369 із врахуванням ПДВ складає: - технічне обслуговування ліфтів визначено за формулою (додаток №1). Всього договірна вартість робіт з ПДВ - 70 096,98 грн.

Згідно п. 5.1. договору передбачено, що у кінці поточного місяця підрядник дає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості. Акти складаються у 4-х примірниках. Оформлення акту виконаних робіт замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, а всі зупинки ліфтів з вини підрядника за період з 26 числа до кінця місяця враховуються при оформленні акту у наступному місяці.

На підставі підписаних актів замовник оплачує виконані роботи не пізніше 10-го числа наступного місяця (пункт 5.3. договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором 30.04.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (кредитор), Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житловік-Плюс" (боржник) було укладено договір поруки №2 (договір поруки), за умовами якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язання, вказаного у п. 2.1. цього договору (п. 1.1. договору поруки).

Цим договором поруки забезпечується часткове виконання боржником зобов'язання сплатити кредитору вартість наданих кредитором послуг за договором №201-06 на технічне обслуговування ліфтів від 11.09.2006 року (основний договір), а саме здійснення оплати вартості вказаних послуг за період з 01.05.2015 року до 31.07.2015 року, в визначені основним договором строки (п.2.1. договору поруки з урахуванням змін і доповнень внесених додатковою угодою №1 від 26.06.2015 року).

Поясненнями позивача, частково відповідача-1, актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за травень-липень 2015 року, які містяться в матеріалах справи та підписані уповноваженими представниками кожної із сторін, підтверджується факт виконання позивачем робіт передбачених основним договором на загальну суму 199 942,02 грн.

26.11.2015 року позивачем на адресу відповідача-1 було направлено вимогу про необхідність сплати вищевказаної заборгованості.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з виконання робіт, а відповідачі не виконали належним чином взяті на себе зобов'язання з їх оплати та на даний час мають перед позивачем заборгованість у розмірі 111 457,20 грн., з урахуванням часткової оплати.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачами суду не надано.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання. Забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за основним договором у розмірі 111 457,20 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п.6.1. основного договору при порушенні строку оплати за надані послуги замовник повинен сплатити на користь підрядника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами зобов'язання з оплати виконаних робіт нараховано 28 631,39 грн. пені.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкції. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У відповідності до частини 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Застосовуючи цей припис вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені та штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне реалізувати надане йому право та зменшити розмір пені на 50% до 14 315,70 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині солідарного стягнення 3 % річних у розмірі 1 706,03 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

27.01.2016 року позивачем було зменшено розмір позовних вимог на 35 000,00 грн. та надано заяву з проханням повернути надмірно сплачений судовий збір.

Оскільки, позивачем було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 525,00 грн. сплачений платіжним дорученням №1797 від 08.12.2015 року на суму 2 651,92 грн.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" (03039, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, 17-Б, код 32375554) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловік-Плюс" (03028, м. Київ, вул. Малокитаївська, 7-А; код 32374917) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А; код 05472637) 111 457 (сто одинадцять тисяч чотириста п'ятдесят сім) грн. 20 коп. - основного боргу, 14 315 (чотирнадцять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 70 коп. пені, 1 706 (одна тисяча сімсот шість) грн. 03 коп. 3% річних та 2 126 (дві тисячі сто двадцять шість) грн. 93 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Повернути Товариству з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 24-А; код 05472637) з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 525 (п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп., який було сплачено платіжним дорученням №1797 від 08.12.2015 року на суму 2 651,92 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.02.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна