ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" лютого 2016 р.Справа № 916/4811/15

За позовом: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕКСІМ"

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- згідно довіреності №1188 від 08.07.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2- згідно довіреності від 01.07.2015р.

Суть спору: Позивач, Державне підприємство (далі- ДП) "Одеський морський торговельний порт" , звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕКСІМ" (далі ТОВ "ТРЕКСІМ") про стягнення заборгованості у сумі 8 571 грн. 07 коп., пені у сумі 2 234 грн. 26 коп., 3% річних у сумі 285 грн. 46 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

01 жовтня 2014р. між ДП "Одеський морський торговельний порт" (Порт) та ТОВ "ТРЕКСІМ" (Підприємство) був укладений Договір КД № 19181 про надання послуг , згідно якого Порт зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати за заявкою Підприємства послуги з технологічного забезпечення, а Підприємство зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити ці послуги.

У відповідності до пунктів 2.1., 2.2. Договору цей Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2014р., а в випадку, якщо сторони письмово не попередили один одного за один місяць до закінчення строку дії Договору, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

За умовами розділу 4 Договору „Порядок розрахунків Підприємство щомісячно здійснює оплату за послуги, зазначені в пунктах 3.1.1. 3.1.3. цього Договору, відповідно з рахунком, виставленим Портом, за тарифами, чинними в Порту і зазначеними в Додатку № 1, який є невідємною частиною цього Договору. Оплата за надані послуги здійснюється Підприємством протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку Підприємством. В випадку зміни діючих тарифів на послуги оплата проводиться за тарифами, чинними на момент надання послуг. В випадку зміни тарифів на послуги Порт зобовязується завчасно (за 10 календарних днів) сповістити про це Підприємство.

Позивач у справі зазначає, що він належним чином виконав свої зобовязання за Договором КД № 19181 про надання послуг від 01.10.2014р. За надані послуги позивач виставив відповідачу рахунки за № 240616 від 03.11.2014р. на суму 8 571 грн. 07 коп., № 240630 від 02.12.2014р. на суму 460 грн. 86 коп., № 240639 від 05.01.2015р. на суму 1 012 грн. 16 коп., № 240007 від 03.02.2015р. на суму 1 222 грн. 97 коп., № 240014 від 03.03.2015р. на суму 2 189 грн. 40 коп. Проте, ТОВ „ТРЕКСІМ оплату по зазначених рахунках здійснило з порушенням встановлених Договором строків, а оплата за рахунком № 240616 від 03.11.2014р. на суму 8 571 грн. 07 коп., який отримано Підприємством 05.11.2014р., за твердженням позивача., не здійснена відповідачем ані у встановлений у Договорі строк, ані станом на дату подання позовної заяви.

Такі дії відповідача позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 8 571 грн. 07 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Крім того, позивач зазначає, що згідно п.5.2 Договору за прострочку платежів Підприємство сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. На підставі зазначеного пункту Договору , а також статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 2 234 грн. 26 коп., яку також просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підстав зазначеної норми законодавства, позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 285 грн. 46 коп. та просить суд стягнути їх з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що платіжним дорученням №913 від 08.12.2015р. ТОВ "ТРЕКСІМ" було перераховано на рахунок позивача 8 571 грн. 07 коп.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до ст..233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

На думку позивача , збитків позивачу не було завдано взагалі, у звязку з чим сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ є невиправданою мірою застосування санкцій у обставинах та господарських умовах, що склалися.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2014р. між ДП "Одеський морський торговельний порт" (Порт) та ТОВ "ТРЕКСІМ" (Підприємство) був укладений Договір КД № 19181 про надання послуг , згідно якого Порт зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконати за заявкою Підприємства послуги з технологічного забезпечення, а Підприємство зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити ці послуги.

Згідно розділу 4 Договору Підприємство щомісячно здійснює оплату за послуги, зазначені в пунктах 3.1.1. 3.1.3. цього Договору, відповідно з рахунком, виставленим Портом, за тарифами, чинними в Порту і зазначеними в Додатку № 1, який є невідємною частиною цього Договору. Оплата за надані послуги здійснюється Підприємством протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунку Підприємством. У випадку зміни діючих тарифів на послуги оплата здійснюється за тарифами, чинними на момент надання послуг. У випадку зміни тарифів на послуги Порт зобовязується завчасно (за 10 календарних днів) сповістити про це Підприємство.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За матеріалами справи позивач належним чином виконав свої зобовязання за Договором КД № 19181 про надання послуг від 01.10.2014р. та виставив ТОВ "ТРЕКСІМ" для оплати рахунки за № 240616 від 03.11.2014р. на суму 8 571 грн. 07 коп., № 240630 від 02.12.2014р. на суму 460 грн. 86 коп., № 240639 від 05.01.2015р. на суму 1 012 грн. 16 коп., № 240007 від 03.02.2015р. на суму 1 222 грн. 97 коп., № 240014 від 03.03.2015р. на суму 2 189 грн. 40 коп., які останнім було оплачено з порушенням встановленого Договором строку. Зокрема , рахунок за № 240616 від 03.11.2014р. на суму 8 571 грн. 07 коп. відповідачем було оплачено лише в ході розгляду справи, що підтверджується платіжним дорученням №913 від 08.12.2015р. За таких обставин, станом на дату винесення судом рішення між сторонами у справі відсутній предмет спору щодо стягнення заборгованості у сумі 8 571 грн. 07 коп., у звязку з чим у цій частині провадження у справі має бути припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки.

Пунктом.5.2 Договору передбачено, що за прострочку платежів Підприємство сплачує Порту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючий в період за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок пені та встановлено його правомірність, у звязку з чим вимога позивача щодо стягнення з ТОВ „ТРЕКСІМ пені у розмірі 2 234 грн. 26 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних перевірений господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи, у звязку з чим вимога позивача щодо стягнення з ТОВ „ТРЕКСІМ 3% річних у розмірі 285 грн. 46 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява ДП "Одеський морський торговельний порт" підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, п.1-1 ст.80 , ст..ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕКСІМ" (м. Одеса, вул. Приморська, 23, оф. 20, ) на користь Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (м. Одеса, пл. Митна, 1, ) пеню у сумі 2 174 грн. 52 коп., 3% річних у сумі 285 грн. 58 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн. 45 коп.

3. У частині стягнення заборгованості у сумі 8 571 грн. 07 коп. провадження у справі припинити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 лютого 2016 р.

Суддя Н.В. Рога