РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/31595/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стромтрейд"

про стягнення 69037,60 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Юхно В.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: Оскарбін А.Г. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ :

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стромтрейд" штрафних санкцій за Договором поставки запасних частин до агрегатів ТКА-Ц-6,3/0,49-5,5 в асортименті (закупівля товару за власні кошти) від 09.09.2014 в загальному розмірі 69037,60 грн., з яких: 41 037,60 грн. - пеня та 28 000,00 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як постачальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання зі своєчасної поставки товару за договором поставки запасних частин до агрегатів ТКА-Ц-6,3/0,49-5,5 в асортименті (закупівля товару за власні кошти) від 09.09.2014, внаслідок чого позивач, як покупець, звернувся до суду з вимогами про стягнення суми штрафних санкцій за поставлений несвоєчасно та недопоставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 порушено провадження у справі №910/31595/15, розгляд справи призначено на 18.01.2016.

18.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

18.01.2016 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло електронне повідомлення з проханням про відкладення розгляду справи, у зв'язку з можливістю укладення з позивачем мирової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 розгляд справи №910/31595/15 відкладено на 08.02.2016.

05.02.2016 від відповідача через відділ діловодства суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він зазначив, що необхідними умовами застосування штрафів є порушення строків зазначених у договорі, або у його невід'ємних частинах (специфікаціях), але позивач не довів факт порушення зобов'язання відповідачем. Разом з тим, відповідач не згоден із розміром нарахованих штрафів та пені, у зв'язку з тим, що при розрахунку цих сум позивач взяв за основу вартість непоставленого товару разом з ПДВ, в той час, як ПДВ не є грошовим зобов'язанням перед позивачем та не є доходом в розумінні п.п. 14.1.54. Податкового кодексу України.

08.02.2016 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення, в яких наголосив на тому, що виключно рознарядка покупця є єдиною підставою до відвантаження товару, а інші підстави, як то направлення відповідачем листа про готовність товару, договором не передбачені.

Представник позивача в судовому засіданні 08.02.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в засідання господарського суду своїх представників не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стромтрейд» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (покупець) було укладено Договір поставки запасних частин до агрегатів ТКА-Ц-6,3/0,49-5,5 в асортименті (закупівля товару за власні кошти), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації.

Відповідно до п. 4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом: поетапної оплати покупцем поставленого товару після пред'явлення постачальником рахунка на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передач товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у Специфікації.

Згідно з п. 5.1., 5.3. договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації до цього договору. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Пунктом 7.10 договору сторони визначили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання зобов'язань (п. 10.1 договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 31.12.2014).

Одночасно, згідно з умовами специфікації №1 від 09.09.2014, яка є Додатком №1 до Договору №ТКА-Ц-6,3/0,49-5,5 від 09.09.2014, загальна вартість товару, що поставляється складає 4 956 740,00 грн., у т.ч. ПДВ 826 123, 33 грн.

Строк (термін) поставки товару: серпень 2014 року - грудень 2015 року, граничний термін постачання - протягом 5 календарних днів після отримання письмової заявки покупця на кожну партію товару окремо (п. 4 специфікації, в редакції Додаткової угоди №1 від 31.12.2014).

Пунктом 5 специфікації сторони погодили умови та строки оплати: оплата по факту поставки протягом 10 банківських днів з дати поставки товару.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов даного договору, Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» було виставлено відповідачу наступні заявки на поставку товару: №9-6548 від 24.09.2014, №9-7709 від 03.11.2014, №9-8193/1 від 19.11.2014, №9-1725 від 25.02.2015, №9-3571 від 24.04.2015 та №9-7097 від 12.08.2015.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що заявки №9-6548 від 24.09.2014, №9-7709 від 03.11.2014, №9-8193/1 від 19.11.2014, №9-1725 від 25.02.2015, №9-3571 від 24.04.2015 були вручені під розписку представникам відповідача, а заявка №9-7097 від 12.08.2015 на поставку теплообмінника ТКГ-55-5,6/1,6, направлена засобами поштового зв'язку та вручена уповноваженому представнику ТОВ «Стромтрейд» 20.08.2015, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання заявок позивача №9-6548 від 24.09.2014, №9-7709 від 03.11.2014, №9-8193/1 від 19.11.2014, №9-1725 від 25.02.2015, №9-3571 від 24.04.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Стромтрейд» було здійснено поставку товару, що підтверджується актами приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей №1 від 25.09.2014, №2 від 29.09.2014, №3 від 03.10.2014, №4 від 04.11.2014, №5 від 25.11.2014, №6 від 28.04.2015; актами про отримання товарно-матеріальних цінностей №2-385 від 25.09.2014, №2-396 від 30.09.2014, №2-415 від 03.10.2014, №3-11 від 04.11.2014, №3-87 від 25.11.2014, №3-292 від 27.02.2015, №3-417 від 28.04.2015, а також видатковою накладною №4 від 27.02.2015.

Приймаючи до уваги положення Договору поставки запасних частин до агрегатів ТКА-Ц-6,3/0,49-5,5 в асортименті (закупівля товару за власні кошти) від 09.09.2014 та специфікації №1, поставка товару за заявкою №9-6548 від 24.09.2014 мала бути здійснена відповідачем не пізніше 30.09.2015, а за заявкою №9-7097 від 12.08.2015, не пізніше 25.08.2015.

Однак, відповідачем, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором, частину товару, визначеного у заявці №9-6548 від 24.09.2014 (отриманої Товариством з обмеженою відповідальністю «Стромтрейд» 25.09.2014) було поставлено позивачу з порушенням строків, встановлених умовами договору та специфікації, а заявка №9-7097 від 12.08.2015 на поставку теплообмінника ТКГ-55-5,6/1,6 взагалі залишена без виконання.

Позивачем було повторно направлено на адресу відповідача заявку на поставку теплообмінника ТКГ-55-5,6/1,6, яка отримана уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромтрейд» 05.10.2015, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте, вказаний товар до теперішнього часу відповідачем так і не поставлений.

Згідно зі ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, позивач при зверненні до суду просив стягнути з відповідача 41 037,60 грн. пені за період з 01.10.2015 по 03.12.2015 та 28 000,00 грн. штрафу за порушення строків поставки товару, обумовлену сторонами договором, який укладений сторонами без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Таким чином, ці види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, як спосіб забезпечення, ще й повинні мати компенсаційний характер санкції за порушення господарсько-правових зобов'язань. Норми господарського права не визначають, який саме характер (майновий чи грошовий) носить зобов'язання, при порушенні строків виконання якого до боржника застосовуються штрафні санкції.

Частиною 2 статті 4 Господарського кодексу України передбачено, що особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом. Тому в даному випадку слід керуватися нормами господарського права та частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, що передбачають можливість застосування такого виду як пеня за прострочку виконання не грошового договірного зобов'язання в розмірі, обумовленому сторонами в договорі згідно з нормами ст. 627 Цивільного кодексу України, яка передбачає свободу договору.

Разом з цим, право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності і в межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що позивачем невірно визначено період заборгованості за заявкою №9-6548 від 24.09.2014. Так, товар за даною заявкою був поставлений 03.10.2014, а тому останнім днем нарахування штрафних санкцій є 02.10.2014.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що суд не має права змінити визначену позивачем базу нарахування пені у бік збільшення, з відповідача підлягає до стягнення 40691,73 грн. пені (за заявкою №9-6548 від 24.09.2014: 345866,70 грн. / 100 х 0,1 х 2 = 691,73 грн.; за заявкою №9-7097 від 12.08.2015: 399999,99 грн. / 100 х 0,1 х 100 = 40000,00 грн.).

Разом з тим, за результатами перевірки наданого позивачем розрахунку штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а його доводи щодо безпідставного застосування позивачем розміру вартості непоставленого товару разом з ПДВ, суд зазначає наступне.

Податок на додану вартість - це непрямий податок, який входить в ціну товарів (робіт, послуг).

Ані положеннями Податкового кодексу України, ані положеннями інших нормативно-правових актів, ані умовами договору не передбачено, що нарахування штрафних санкцій повинно здійснюватися на ціну непоставленого товару, визначену без ПДВ.

Крім того, суд зазначає, що за умовами п. 7.12. договору сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за договором.

Тобто, наразі відповідач зобов'язаний поставити товар та, відповідно, сплатити ПДВ, оскільки згідно з п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З огляду на викладене, враховуючи, що факт порушення постачальником своїх договірних зобов'язань в частині поставки товару у строки, встановлені специфікацією №1 до договору, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 40691,73 грн., а також штрафу в розмірі 28000,00 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромтрейд» (04053, м. Київ, вулиця Артема, будинок 37/41; ідентифікаційний код 31629371) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код 30019775) 40691 (сорок тисяч шістсот дев'яносто одну) грн. 73 коп. пені, 28000 (двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 90 коп. судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 12.02.16

Суддя Грєхова О.А.