ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р.Справа № 922/2288/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна", м. Київ,
до товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс", м. Харків,
про стягнення 20600294,59 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.),

відповідача - ОСОБА_2 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Нестле Україна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "Антекс", про стягнення заборгованості за договором № 11004 від 01.04.2011р. у загальній сумі 20564816,94 грн., в т.ч. основна заборгованість - 15375851,92 грн., 3% річних - 1029541,01 грн., інфляційні втрати - 4194901,66 грн. Позивач просить також покласти на відповідача судові витрати.

21.05.2015р. відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі та направлення матеріалів справи до Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Клопотання обґрунтовано тим, що 18.05.2015 р. ТОВ "Антекс" звернулося до Жовтневого РВ ХМУ УМВС України в Харківській області із заявою про вчинення працівниками ТОВ "Нестле Україна" протиправного заволодіння майном, яке повинно було надходити на склади ТОВ "Антекс" від ТОВ "Нестле Україна", але фактично не надійшло, оскільки у відповідача є сумніви у справжності підпису завідуючої складом ОСОБА_3, які містяться на товарно-транспортних накладних № НОМЕР_1 від 17.11.2012р., № НОМЕР_2 від 27.11.2012р., НОМЕР_3 від 27.11.2012р. Відповідач також зазначив, що почеркознавча експертиза має бути призначена слідчим.

У судовому засіданні 21.05.2015р. судом відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки відповідачем не надано доказів порушення кримінального провадження за його заявою та доведено яким чином розслідування у такому провадженні впливає на розгляд даної справи, при цьому суд не вбачає підстав для направлення матеріалів по даній справі до органів досудового розслідування, одночасно судом роз'яснено, що суд має право призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, якщо у сторони є сумніви щодо справжності підпису особи, який проставлений на документах, що мають значення для вирішення даної справи.

В слуханні справи оголошувались перерви до 02.06.2015р. об 11:00 год., 11.06.2015р. о 14:00 год., 22.06.2015р. об 11:00 год., 21.08.2015р. о 10:00 год.

Ухвалою суду від 22.06.2015р. провадження у справі зупинено, по справі призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса, ухвалою суду від 17.08.2015р. задоволено клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи № 6889.

29.09.2015р. на адресу суду повернуті матеріали справи з повідомленням від 23.09.2015р. про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи № 6889.

Ухвалою суду від 22.10.2015р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання 22.10.2015р. об 11:00 год.

Ухвалою суду від 22.10.2015р. задоволено клопотання відповідача про направлення справи для проведення судової почеркознавчої експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено, по справі призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Київському НДІСЕ.

18.01.2016р. на адресу суду повернуті матеріали справи з повідомленням про не проведення судової почеркознавчої експертизи у зв'язку з тим, що не був оплачений рахунок вартості судової почеркознавчої експертизи.

Вирішення питання щодо поновлення провадження у справі та розгляд справи було призначено на 04.02.2016р.

Ухвалою суду від 04.02.2016р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено в судове засідання 04.02.2016р. о 10:00 год.

У судове засідання з'явились представники сторін.

Відповідачем було повідомлено, що рахунок не був оплачений, оскільки про існування такого рахунку відповідач дізнався наприкінці січня 2016р., оскільки його приміщення були захоплені та просить направити справу для подальшого проведення судової експертизи.

Судом встановлено, що за клопотанням відповідача вже була змінена експертна установа, якій доручено проведення експертизи, при цьому відповідачу достеменно було відомо про призначення судової експертизи, а отже відповідач з 22.10.2015р. мав можливість дізнатися про вартість призначеної експертизи та здійснити її оплату.

Позивач проти даного клопотання заперечує, вказує на тривалий розгляд справи та наявність у відповідача можливості своєчасно дізнатись про вартість експертизи та здійснити її оплату.

Суд вважає, що клопотання відповідача про направлення справи для подальшого проведення експертизи спрямовано на затягування судового розгляду, суд відмовляє в задоволенні такого клопотання.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує частково, посилаючись на часткове отримання товару.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.04.2011р. між ТОВ "Нестле Україна" (постачальник, позивач) та ТОВ "Антекс" (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 110043, за умовами якого постачальник продає покупцю продукцію, а покупець сплачує вартість продукції на умовах, зазначених у даному договорі.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставка продукції постачальником здійснюється на умовах СРТ, м. Харків, м. Полтава, м. Конотоп, м. Суми, на склад покупця, згідно правил Інкотермс у редакції 2000 року.

Пунктом 2.6 Договору погоджено, що детальні умови поставки продукції визначені в додатку № 1 до Договору.

В пункті 4.1 Договору сторони погодили строки оплати вартості кожного найменування товару, таки строк становить 23-24 календарні дні з дати виписки накладної.

На виконання умов Договору позивачем в період з 22.10.2012р. по 24.12.2012р. був поставлений товар на загальну суму 15375851,92 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які додані до матеріалів справи.

Відповідач проти заявленої суми заперечує частково, посилаючись на те, що не отримував товар згідно видаткових накладних № НОМЕР_4 від 22.10.2012р., № НОМЕР_5 від 31.10.2012р., № НОМЕР_6 від 27.11.2012р., № НОМЕР_7 від 27.11.2012р., № НОМЕР_8 від 17.11.2012р., № НОМЕР_9 від 27.11.2012р., № НОМЕР_10 від 30.11.2012р., № НОМЕР_11 від 29.11.2012р., № НОМЕР_12 від 22.10.2012р., № НОМЕР_13 від 30.10.2012р., № НОМЕР_14 від 31.10.2012р., № НОМЕР_15 від 15.11.2012р., № НОМЕР_16 від 17.11.2012р., № НОМЕР_17 від 22.10.2012р., № НОМЕР_18 від 23.11.2012р., № НОМЕР_19 від 23.11.2012р., № НОМЕР_20 від 30.11.2012р., № НОМЕР_21 від 30.11.2012р., № НОМЕР_22 від 25.10.2012р. (відповідні товарно - транспортні накладні № НОМЕР_23 від 22.10.2012р., № НОМЕР_24 від 31.10.2012р., № НОМЕР_2 від 27.11.2012р., № НОМЕР_3 від 27.11.2012р., № НОМЕР_1 від 17.11.2012р., № НОМЕР_25 від 27.11.2012р., № НОМЕР_26 від 30.11.2012р., № НОМЕР_27 від 29.11.2012р., № НОМЕР_28 від 22.10.2012р., № НОМЕР_29 від 30.10.2012р., № НОМЕР_30 від 31.10.2012р., № НОМЕР_31 від 15.11.2012р., № НОМЕР_32 від 17.11.2012р., № НОМЕР_33 від 22.10.2012р., № НОМЕР_34 від 23.11.2012р., № НОМЕР_35 від 23.11.2012р., № НОМЕР_36 від 30.11.2012р., № НОМЕР_37 від 30.11.2012р., № НОМЕР_38 від 25.10.2012р.) на загальну суму 5711714,52 грн., оскільки вважає, що у вказаних документах в графі, де ставиться підпис особи, яка отримує товар, міститься підпис не тієї особи, яка була уповноважена відповідачем на отримання товару, а саме не ОСОБА_3.

Судом була призначена судова почеркознавча експертиза, яка не була проведена експертами Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4 через ненадання достатньої кількості вільних зразків підпису ОСОБА_3, а також зазначено про те, що відповідачем, на якого були покладені витрати по оплаті експертизи, не була оплачена вартість судової експертизи.

Судом за клопотанням відповідача було змінено експерту установу, якій доручено проведення судової почеркознавчої експертизи стосовно визначення того чи належить підпис на спірних документах ОСОБА_3, однак призначена судова експертиза не була оплачена відповідачем.

Таким чином, відповідачем не спростований факт отримання ним товару за вищевикладеними видатковими та товарно-транспортними накладними.

Крім того суд звертає увагу на те, що на спірних документах міститься печатка відповідача та відповідачем не спростовується той факт, що така печатка належить саме йому.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем у період з 22.10.2012р. по 24.12.2012р. отриманий від позивача товар згідно заявлених у позові видаткових накладних на загальну суму 15375851,92 грн., який не був своєчасно оплачений.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобовязання по сплаті грошових коштів у визначений строк, позивачем обґрунтовано предявлено до стягнення основний борг у сумі 15375851,92 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи надані розрахунки інфляційних втрат, відповідно до якого нарахування становить 4194901,66 грн. та 3% річних, відповідно до якого нараховані річні складають 1029541,01 грн.

Судом перевірені надані розрахунки та встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, умовам Договору та фактичним відносинам, що склалися між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно.

Стосовно нарахування інфляційних втрат, суд зазначає, що позивачем невірно обрахований індекс інфляції, відповідно до якого нараховувались втрати, оскільки в таблиці, в який наведені індекси, застосовані позивачем, зазначено, що в листопаді 2012р. індекс інфляції склав 110,7, в грудні 2012 р. - 101,4, однак згідно даних Державної служби статистики України індекс інфляції у листопаді 2012 року становив 99,9%, у грудні 2012 р. - 100,2.

Крім того позивачем невірно обрахований період нарахувань, а саме щодо суми заборгованості, яка виникла після 15.11.2012р., оскільки позивачем за вказаний період здійснювались нарахування за листопад 2012р., в той час, коли при застосуванні індексу інфляції необхідно враховувати, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно слід враховувати, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується з врахуванням даного місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Вказана позиція міститься в листі Верховного суду України N 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ".

Судом здійснений перерахунок нарахованих позивачем інфляційних втрат з урахуванням вищезазначених судом індексів інфляції листопад 2012р. та грудень 2012р., а також на заборгованість, яка виникла з 16.11.2012р. по 30.11.2012р. нарахування здійснені за період грудень 2012р. - грудень 2014р., а на заборгованість яка виникла з 16.12.2012р. за період січень 2013р. - грудень 2014р.

Сума інфляційних втрат з урахуванням здійсненого перерахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 3946293,57 грн.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 1029541,01 грн., інфляційних втрат у сумі 3946293,57 грн. нормативно та документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 248608,09 грн. суд відмовляє як необґрунтовано нараховані.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повністю покладаються на відповідача, оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Антекс" (61064, м. Харків, Полтавський шлях, 123, код 24338100) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нестле Україна" (04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 72 літ. "А", код 32531437) основну заборгованість у сумі 15375851,92 грн., 3% річних у сумі 1029541,01 грн., інфляційні втрати в сумі 3946293,57 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 73080,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 09.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_5