КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа№ 910/5401/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від прокуратури: Чистякова Н.О.-прокурор;

Від позивача: Рог О.В - представник;

Від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2015

у справі № 910/5401/15-г (суддя Плотницька Н.Б.)

За позовом Заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод"

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12.04.2006.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12.04.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі №910/5401/15-г позовні вимоги заступника прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради було задоволено повністю.

Рішенням внесено зміни до пункту 4.2. договору оренди земельної ділянки, укладеного Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством „Експериментально - механічний завод" від 12.04.2006, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13.04.2006 за № 79-6-00425, викладено його в наступній редакції:

„4.2. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% (три відсотки) від її нормативної грошової оцінки."

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 218 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення місцевого Господарського суду.

Одночасно відповідачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з усуненням обставин , зазначених у п.2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод" передано для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Отрюху Б.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства „Експериментально - механічний завод" у справі № 910/5401/15-г сформовано колегію суддів у складі: Головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 09.02.2016.

03.02.2016 через відділ документального забезпечення суду від прокуратури надійшов супровідний лист з відзивом на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.02.2016 прокурор та представник позивача надали свої пояснення по справі.

09.02.2016 представники відповідача у вказане судове засідання не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 № 910/5401/15-г були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 12.04.2006 між Київською міською радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством „Експериментально - механічний завод" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі пункту 11 Рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 416/1826 за актом приймання-передачі передає, орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену договором.

Згідно з пункту 2.1. договору об'єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка площею 5,0050 га, яка знаходиться на вул. Будіндустрії, 6 у Голосіївському районі міста Києва для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничих та складських будівель і споруд.

Відповідно до пунктом 3.1. договору він укладений на 10 (десять) років.

Рішенням від 28.02.2013 № 89/9146 „Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" Київська міська рада, з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України „Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України, вирішила внести зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до рішення, встановивши річну оренду плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. За вказаним рішенням орендарям земельних ділянок, зазначеним у додатку до рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок, а Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього рішення орендарів земельних ділянок, в тому числі Публічне акціонерне товариство„Експериментально - механічний завод".

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) листом № 05704-15062 від 16.07.2013 повідомляв Публічне акціонерне товариство „Експериментально - механічний завод" про необхідність приведення у відповідність договору, однак відповідач із заявою про укладення додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати за договором не звертався, внаслідок чого позивач і звертається до суду з відповідним позовом, в якому просить внести зміни до договору оренди, оскільки розмір орендної плати за договором повинен бути приведений у відповідність до Податкового кодексу України, і складати 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Розмір орендної плати встановлено пунктом 4.2. договору і складає в розмірі 1,5 відсотка від нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 4.3. договору розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до договору.

Рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 № 89/9146 „Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" внесено зміни до договорів оренди в частині збільшення розміру річної орендної плати.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини, згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 статті 19 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору) передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, централізується на спеціальних бюджетних рахунках, розподіляється і використовується відповідно до Закону України "Про плату за землю" і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється зазначеним Законом.

Статтею 23 Закону України „Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (стаття 30 Закону України "Про оренду землі").

На момент укладання договору оренди розмір та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку регулювались Законом України „Про плату за землю", а саме статтею 2 було встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Положеннями Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Розмір податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 289 ПК України).

Листом від 16.07.2013 № 05704-15062 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відповідачу повідомлено про необхідність приведення розміру річної орендної плати у відповідність до законодавства на підставі рішення № 89/9146 (яким внесено зміни в тому числі і до договору між сторонами), встановивши річну орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідач в свою чергу на дане повідомлення не відреагував, відповідні зміни до договору оренди внесено не було, що і призвело до звернення заступника прокурора Голосіївського району міста Києва з позовом про внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки від 12.04.2006.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України „Про оренду землі", Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з статтею 21 Закону України „Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5. ст. 288 ПК України).

Статтею 15 Закону України „Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (стаття 632 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про внесення змін до пункту 4.2. договору підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, в апеляційній скарзі та які були надані в судовому засіданні, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Скаржником належними та допустимими доказами не спростовані встановлені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позовні вимоги були задоволені повністю, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Експериментально-механічний завод" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/5401/15-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/5401/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська