ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 р. Справа № 909/1287/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар",

вул. Старонаводницька, 13А, секція Е, офіс 42, м. Київ, 01015

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон"

вул. Підвальна, 12, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Дей-Сон Логіст Продакшн Компані"

вул. Б. Хмельницького, 68, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення заборгованості за кредитним договором №KU022246 від 19.02.2014 року в сумі 37 422, 16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп. (станом на 26.01.2016 року)

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність б/н від 27.01.2016 р.).

від відповідача ОСОБА_2": ОСОБА_3 - представник, (довіреність №237 від 10.12.2015 р.); ОСОБА_4 - представник, (довіреність б/н від 25.01.2016 р.);

від відповідача ТОВ "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані": не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк" звернулося з позовною вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон" та товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 63 171, 53 доларів США, що дорівнює 1 439 746 грн. 18 коп. (станом на 11.11.2015 року).

01.02.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" поступила заява про залучення правонаступника у справу (вх.№770/16 від 01.02.2016 року). Згідно вказаної заяви 26.01.2016 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" було укладено договір про відступлення права вимоги у відповідності до умов якого ПАТ "ВіЕс Банк" відступив ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" своє право вимоги по кредитному договору №KU022246 від 19.02.2014 року, укладеному між ПАТ "ВіЕс Банк" та ОСОБА_5 "Дей-Сон". Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" просить суд залучити до участі у справі нового кредитора - ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" та замінити позивача ПАТ "ВіЕс Банк" на його правонаступника - ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар".

В підтвердження вказаного факту суду подано: 1) договір відступлення права вимоги від 26.01.2016 року, відповідно до п.2.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. 2) довідку про стан заборгованості за кредитним договором від 26.01.2016 року, підписану юрисконсультом відділу судового врегулювання управління врегулювання заборгованості ПАТ "ВіЕс Банк". 3) акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 26.01.2016 року. 4) договір про відступлення прав за договором поруки від 26.01.2016 року, відповідно до п.1.1. якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває прав первісного кредитора, належних первісному кредитору згідно з договором поруки KU022246/S-2 від 19.02.2014 року, укладеного між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані". 5) платіжне доручення №110 від 26.01.2016 року на суму 198 400 грн., призначення платежу - оплата вартості права вимоги згідно договору відступлення права вимоги від 26.01.2016 року.

Відповідно до ст.25 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України) у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи вимоги ст.25 ГПК України та подані представником ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" документи в суду наявні підстави для задоволення заяви про залучення правонаступника у справу. Таким чином суд залучає до участі у справі нового кредитора - ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" та замінює позивача ПАТ "ВіЕс Банк" на його правонаступника - ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар".

Крім того, слід вказати таке.

Відповідно до довідки про стан заборгованості за кредитним договором від 26.01.2016 року, доданої до заяви про залучення правонаступника у справу, ПАТ "ВіЕс Банк" підтверджує, що заборгованість ОСОБА_5 "Дей-Сон" за кредитним договором №KU 022246 від 19.02.2014 року станом на 26.01.2016 року - дату укладення договору відступлення права вимоги від 26.01.2016 року, перед первісним кредитором за кредитом та процентами становить - 37 422,16 дол. США та складається з заборгованість за кредитом - 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп. (станом на 26.01.2016 року).

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення судом зменшити розмір позовних вимог. Таким чином, враховуючи вказану довідку про стан заборгованості за кредитним договором, а також те, що в судовому засіданні представник нового кредитора підтримав позовні вимоги саме в сумі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп., в суду є всі підстави вважати, що фактично має місце зменшення позовних вимог, а відтак суд розглядає спір про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп.

Ухвалою суду від 18.11.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 03.12.2015 року. Розгляд справи неодноразово відкладався, що відображено в ухвалах суду від 03.12.2015 року, 22.12.2015 року, 12.01.2016 року, 18.01.2016 року, 28.01.2016 року.

В судовому засіданні 01.02.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Представник відповідача ОСОБА_5 "Дей-Сон" проти заборгованості не заперечив. Відповідач ОСОБА_5 "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду невідомі. З цього приводу слід вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом /повідомлення відділення пошти вх.№41/16 від 04.01.2016 року/.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача ОСОБА_5 "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

19.02.2014 року між публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон" укладено кредитний договір №KU022246, згідно якого позивачем було надано позичальнику кредит в розмірі 99 000 дол. США з кінцевим строком погашення не пізніше 19 лютого 2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KU022246 від 19.02.2014 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакш Компані" було укладено договір поруки №KU022246/S-2 від 19.02.2014 року.

Відповідно до п.1.2 договору поруки, поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за договором основного зобов'язання.

За словами позивача відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, а саме заборгував банку кошти в сумі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп. (станом на 26.01.2016 року).

У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, позивачем було направлено відповідачам повідомлення-вимоги №09-4/21703 від 08.10.2015 року та №09-4/21702 від 08.10.2015 року. За словами позивача, вказані повідомлення-вимоги залишені відповідачами без належного реагування, погашення простроченої заборгованості за кредитним договором не здійснено.

Таким чином, позивач просить суд стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон" та товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" на користь ОСОБА_5 "Фінансова компанія "Авістар" заборгованість за кредитним договором №KU022246 від 19.02.2014 року в сумі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп. (станом на 26.01.2016 року).

Представник відповідача ОСОБА_5 "Дей-Сон" в судовому засіданні усно проти вказаної суми заборгованості не заперечив. Відповідач ОСОБА_5 "Дей-Сон Логіст Продакшн Компані" відзиву та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав.

Виходячи з матеріалів справи, в тому числі враховуючи заяву про залучення правонаступника у справу (вх.№770/16 від 01.02.2016 року) та додані до неї документи, керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_5 "Дей-Сон" було укладено кредитний договір №KU022246 від 19.02.2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KU022246 від 19.02.2014 року між ПАТ "ВіЕс Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакш Компані" було укладено договір поруки KU022246/S-2 від 19.02.2014 року.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 15.1.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та виконати інші боргові зобов'язання в порядку і в строки, передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник ОСОБА_5 "Дей-Сон" допустив заборгованість за кредитним договором в сумі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп., що підтверджується довідкою про стан заборгованості за кредитним договором від 26.01.2016 року та проти чого представник відповідача ОСОБА_5 "Дей-Сон" в судовому засіданні не заперечив.

Пунктом 1.2. договору поруки KU022246/S-2 від 19.02.2014 року поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за договором основного зобов'язання, а саме сплатити кредитору заборгованість по кредиту (основний борг) в межах 99 000 дол. США в строки та на умовах, передбачених у договорі основного зобов'язання.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідачів порівну з врахуванням зменшення суми позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст.533, ст.ст. 610, 611, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" / 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13А, секція Е, офіс 42 / про залучення правонаступника у справу - задоволити.

Замінити позивача ПАТ "ВіЕс Банк" на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Авістар" / 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13А, секція Е, офіс 42 /.

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон" / 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Підвальна, буд.12, / та товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-Сон Логіст Продакш Компані" / 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, буд.68, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" / 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13А, секція Е, офіс 42, / заборгованість за кредитним договором №KU022246 від 19.02.2014 року в сумі 37 422,16 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 929 184 грн. 75 коп. (дев'ятсот двадцять дев'ять тисяч сто вісімдесят чотири гривні сімдесят п'ять копійок) та судовий збір в сумі 13 937 грн. 77 коп. (тринадцять тисяч дев'ятсот тридцять сім гривень сімдесят сім копійок).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.16

Суддя Фрич М. М.