ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року Справа № 904/7465/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Вовчук І.В., довіреність №27483/01-01 від 31.12.2015р., представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015р. у справі №904/7465/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Перещепине, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м.Київ в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м.Дніпропетровськ

про стягнення 47800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015р. у справі №904/7465/15 (суддя Колісник І.І.) позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 основний борг у сумі 7900,00 грн., судовий збір у сумі 1827,00 грн. Припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 39900,00 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що між сторонами було укладено договір №03/12-14 оренди нежитлових службових приміщень загальною площею 300 кв.м. Господарський суд дійшов висновку, що орендна плата за липень 2015р. у сумі 47800,00 грн. мала бути здійснена відповідачем не пізніше 10.07.2015р. відповідно до умов пункту 3.6. договору. Але відповідачем за платіжним дорученням №430 від 20.08.2015р. та на підставі рахунку №7 від 01.07.2015р. перераховано позивачу 39900,00 грн. за орендну плату. Також суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача складає 7900,00 грн. Господарським судом відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 39900,00 грн.

Відповідач (ДП "Інформаційний центр" МЮ України в особі Дніпропетровської філії ДП "Інформаційний центр" МЮ України) не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015р. у справі №904/7465/15 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що означене рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. Просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник також вказує, що розмір орендної плати встановлений відповідно до Додаткової угоди №2 до договору оренди збільшено на 15800,00 грн., та складав 47800,00 грн. саме з урахуванням забезпечення орендодавцем послуг з охорони, що підтверджується листом позивача №26/05 від 26.05.2015р. Орендодавцем було розірвано договір про надання послуг з охорони з 15.07.2015р. з ТОВ "Стандарт безпеки України" саме приміщення де була розташована Дніпропетровська філія ДП "Інформаційний центр" МЮ України в трьохповерховій адміністративній будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Фактично послуги з охорони зазначеного приміщення орендодавцем не здійснювались.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, натомість заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі наданих документів та доказів, які містяться в матеріалах справи. При вирішенні питання, просить врахувати також те, що проти апеляційної скарги заперечує, рішення господарського суду вважає законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 03.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, 29.12.2014р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Орендодавець, Позивач) та Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (далі - Орендар, Відповідач) було укладено договір №03/12-14 оренди нежитлових службових приміщень (далі - Договір) загальною площею 300,00 кв.м., розташованих у триповерховій адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 1.1. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 01.04.2015р.) приміщення, що передаються в оренду, розташовані на I, III поверхах триповерхової адміністративної будівлі літ. А-3 та складаються з наступних приміщень (далі - Об'єкт оренди):

- на I поверсі: частина приміщення №2 площею 9,1 кв.м., приміщення №9 площею 2,2 кв.м, приміщення №10 площею 2,5 кв.м., приміщення №11 площею 12,3 кв.м, приміщення №13 площею 34,8 кв.м;

- на Ш поверсі: приміщення №№ 30 - 43 загальною площею 239,1 кв.м.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що передача приміщення орендарю здійснюється на підставі акту прийому-передачі, в якому зазначається площа, технічний стан приміщення та який скріплюється печатками сторін і є невід'ємною частиною договору.

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом 35 місяців з моменту підписання, тобто до 30.11.2017 року включно (пункт 9.1. договору).

01.01.2015р. на виконання умов договору позивач за актом (а.с. 25) передав, а відповідач прийняв у користування об'єкт оренди.

Відповідно до листа №26/05 від 26.05.2015р. позивачем було запропоновано внести зміни до договору оренди, а саме збільшити орендну плату з червня 2015 року на 15800,00 грн. на місяць у зв'язку з забезпечення Орендодавцем додаткової послуги, а саме цілодобової охорони офісних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

27.05.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №2 до договору оренди (а.с. 24) в якій розмір орендної плати збільшується, та складає 47800,00 грн. без урахування ПДВ. Загальна ціна договору складає 1673000,00 грн. Про, що внесено зміни у п. 3.1. договору оренди. Пункт 3.2. викладено в наступній редакції: "Фактичні витрати, пов'язані з утриманням приміщення".

Пунктом 3.2. договору (в редакції додаткової угоди №2 від 27.05.2015р.) сторони встановили, що фактичні витрати, пов'язані з утриманням приміщення, а саме: витрати по оплаті послуг з охорони орендованих приміщень, витрати по оплаті послуг з опалення, водопостачання, інших комунальних послуг, спожитих орендарем, витрати по оплаті послуг за фактично спожиту орендарем електроенергію несе орендодавець.

10.07.2015р. відповідач повідомив позивача про припинення дії договору 31.07.2015р., з причини відсутності джерел фінансування, у зв'язку з подальшою ліквідацією юридичної особи ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (наказ ДП "Інформаційний центр" №513 від 28.07.2015р. "Про закриття відокремлених підрозділів ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України", наказ Міністерства юстиції України №253/7 від 11.09.2015р. "Про ліквідацію ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України") (а.с. 27, 90-93).

Відповідно до пункту 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря.

У зв'язку з отриманням відповідачем повідомлення ТОВ "Стандарт безпеки України" від 10.07.2015р. №07/1-136 (а.с.115) про дострокове припинення з 15.07.2015р., за ініціативою ФОП ОСОБА_2 договору про надання послуг з підтримання громадського порядку та безпеки на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем було направлено позивачу лист від 17.07.2015р. №1632/03-19/15, в якому запропоновано переглянути умови договору оренди. А також, направлені два екземпляра Додаткової угоди №3 до договору оренди з внесеними змінами в частині п. 3.1., 3.2., 9.1., а саме: сторони дійшли згоди викласти вищезазначені пункти в наступній редакції:

3.1. За користування Приміщенням Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату. Розмір місячної орендної плати складає 39900,00 грн. без урахування ПДВ з урахуванням індексації (з коефіцієнтом рівним одиниці). Загальна ціна договору складає 247700,00 грн.

3.2. Фактичні витрати, пов'язані з утриманням Приміщення, а саме витрати по оплаті послуг з опалення, водопостачання та інших комунальних послуг, спожитих Орендарем, витрати по оплаті послуг за фактично спожиту Орендарем електроенергію несе Орендодавець.

9.1. Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом 7 місяців з моменту підписання тобто до 31.07.2015р.

Відповідно до поштового повідомлення, лист Дніпропетровської філії ДП "Інформаційний центр" було отримано позивачем 28.07.2015р., але відповіді на адресу відповідача не надходило. Окрім цього, 20.07.2015р., позивача особисто, у зв'язку з її безпосереднім знаходженням за адресою: АДРЕСА_1 було ознайомлено зі змінами умов договору, зокрема, щодо зменшення орендної плати, та запропоновано підписати додаткову угоду №3 до договору оренди. Орендодавець відмовилась підписати відповідну додаткову угоду, про що представниками Орендаря складено Акт від 20.07.2015р.

З метою забезпечення цілодобової охорони приміщення та з підстав відмови Орендодавця від зобов'язання забезпечення охорони приміщення між Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі в.о. директора Дніпропетровської філії Ященко В.С., яка діяла на підставі довіреності № 15891/01-01 від 30.06.2015р., та ТОВ "Стандарт безпеки України" було укладено договір про надання послуг з підтримання громадського порядку та безпеки на період з 16.07.2015р. до 31.07.2015р.

У зв'язку з наведеними вище обставинами позивачем в односторонньому порядку було зменшено орендну плату за липень 2015 року до розміру 39900,00 грн., тобто без урахування витрат Орендодавця по оплаті послуг з охорони орендованих приміщень за період з 15.07.2015р. по 31.07.2015р.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України також визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 3.6. договору встановлено, що орендна плата перераховується на поточний рахунок орендодавця у повному обсязі щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця на підставі рахунків, наданих орендодавцем. На підтвердження виконання зобов'язань за договором сторони підписують акти наданих послуг.

Відповідно орендна плата за липень 2015р. мала бути здійсненна відповідачем не пізніше 10.07.2015р. та в повному обсязі - в сумі 47800,00 грн.

Відповідач, у порядку часткової сплати вказаної орендної плати перерахував позивачеві за платіжним дорученням №430 від 20.08.2015р. та на підставі рахунку №7 від 01.07.2015р. лише 39900,00 грн., чим порушив умови договору.

Таким чином, на час винесення судом першої інстанції рішення у даній справі спір між сторонами у частині стягнення основного боргу у сумі 39900,00 грн. був відсутній, а заборгованість відповідача складала 7900,00 грн.

Згідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За встановлених вище обставин, колегія суддів доходить висновку, що місцевий господарський суд на законних підставах припинив провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 39900,00 грн. у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для стягнення на користь позивача суми 7900,00 грн., то у їх оцінці колегія суддів виходить з такого.

Оформлений належним чином сторонами двосторонній акт №7 від 31.07.2015 року підтверджує, що позивачем у повному обсязі виконано зобов'язання за договором у спірний період, а саме: з 01.07.2015р. по 31.07.2015р.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, доказів оплати решти заборгованості з орендної плати за липень 2015 року у сумі 7900,00 грн. відповідач суду не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заперечення відповідача проти позову є безпідставними, оскільки за умовами пунктів 3.1., 3.2. договору розмір орендної плати не залежить від витрат позивача на забезпечення охорони об'єкта оренди. Посилання відповідача на те, що позивачем не було забезпечено охорону орендованих приміщень у період із 15.07.2015р. по 31.07.2015р. спростовується копією договору №28/07ФО від 16.07.2015р. про надання охоронних послуг у цей період стосовно об'єкта оренди, укладеного між позивачем та ліцензованим Приватним підприємством "Акцент" і не впливає на вирішення спору по суті. Належних доказів, які б зафіксували не надання послуг охорони орендодавцем у кожний із днів в період з 15.07.2015р. по 31.07.2015р., відповідач до матеріалів справи також не надав.

За таких обставин сума, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було вірно визначено, що розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за вказаним договором оренди нежитлових службових приміщень, складає 7900,00 грн., а тому обґрунтована стягнута судом.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржуване рішення місцевого господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015р. у справі №904/7465/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено - 08.02.2016р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов