КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа№ 910/8906/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Товстенку О.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства ,,Сонат"

на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р.

у справі № 910/8906/14 (суддя Босий В.П.)

за позовом Закритого акціонерного товариства ,,Сонат"

до 1) Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві

2) Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна"

3) Головного управління юстиції у місті Києві

4) Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди у розмірі 7 002 207,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство ,,Сонат" (далі - позивач) звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 1), Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" (далі - відповідач 2) про відшкодування шкоди у розмірі 7 002 207,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2014р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Державну казначейську службу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2014р. до участі у справі у якості відповідача 3 залучено Головне управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2014р. до участі у справі у якості відповідача 4 залучено Державну казначейську службу України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. (суддя Босий В.П.) у справі № 910/8906/14 у задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним рішенням, 10.11.2014р. Закрите акціонерне товариство ,,Сонат" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14, у якій просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, на думку скаржника, позивачем були надані докази, що рішення господарського суду міста Києва № 12/732 не виконано, в тому числі з вини відповідачів 1 і 2. Позивач зазначає, що ухвалою суду було визнано бездіяльність відповідача 1 неправомірною та встановлено, що через його бездіяльність рішення суду у справі № 12/732 не було виконано. Крім того, на думку скаржника, відповідачем 2 незаконно перереєстровано нерухоме майно, яке належало боржнику ПП ,,Русь - 95", на ТОВ ,,Святослав", незважаючи на існуючу заборону, і ці факти встановлені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/7085/13-а. Позивач вказує, що в матеріалах справи наявні всі докази протиправних дій відповідачів, якими була завдана позивачу значна матеріальна шкода, що полягає в неотриманні грошових коштів у сумі 7 002 207,14 грн., яка повинна бути відшкодована відповідачами.

11.11.2014р. позивач звернувся в господарський суд міста Києва із заявою про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2014р. (суддя Васильченко Т.В.) прийнято до провадження справу № 910/8906/14 для розгляду заяви ЗАТ ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2014р. зупинено розгляд заяви ЗАТ ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. до повернення матеріалів справи № 910/8906/14 з суду вищої інстанції.

Не погодившись із ухвалою господарського суду міста Києва від 13.11.2014р. позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до господарського суду міста Києва для розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Коршун Н.М., судді Алданова С.О., Дикунська С.Я. та призначено розгляд скарги у справі на 26.01.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015р. апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2014р. прийнято до провадження та призначено розгляд скарги на 02.02.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015р., при розгляді апеляційної скарги ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 відхилено заяву позивача про відвід судової колегії та задоволено заяву колегії суддів у складі: головуючого судді Коршун Н.М., суддів: Алданової С.О. та Дикунської С.Я. про самовідвід.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015р. (головуючий суддя Коршун Н.М., судді Алданова С.О., Дикунська С.Я.) апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.11.2014р. задоволено, оскаржувану ухвалу від 13.11.2014р. про зупинення розгляду заяви ЗАТ ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. скасовано. Матеріали справи № 910/8906/14 повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду заяви ЗАТ ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015р. № 09-52/114/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у зв'язку із самовідводом головуючого судді у справі Коршун Н.М., суддів Алданової С.О., Дикунської С.Я., за результатами якого для розгляду зазначеної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Суховий В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2015р. справу № 910/8906/14 за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р., прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Сухового В.Г. (суддя - доповідач), судді Жук Г.А., Мальченко А.О. та призначено розгляд скарги у справі на 23.02.2015р.

23.02.2015р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення розгляду даної справи до вирішення справи № 910/18969/14 у справі за позовом ЗАТ ,,Сонат" до ПП ,,Русь - 95", ТОВ ,,Святослав", КП ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про застосування наслідків нікчемного правочину.

Ухвалою суду від 23.02.2015р. за клопотанням представника позивача витребувано в Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно майна, яке належало боржнику Приватному підприємству „Русь-95" () станом на 22.10.2014р. та станом на даний час, що знаходиться в місті Києві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015р. зупинено провадження у справі до розгляду господарським судом міста Києва заяви ЗАТ ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 та повернення матеріалів справи з суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2015р. в задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" про роз'яснення рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 колегією суддів у складі головуючого судді Коршун Н.М., судді Алданова С.О., Дикунська С.Я. відмовлено Закритому акціонерному товариству ,,Сонат" у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови у справі № 910/8906/14 щодо повернення судового збору за апеляційною скаргою на ухвалу від 13.11.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 колегією суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. апеляційне провадження за скаргою Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 поновлено та призначено розгляд скарги у справі на 05.05.2015р.

Ухвалою суду від 05.05.2015р. розгляд скарги у справі № 910/8906/14 відкладено на 02.06.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України. Данною ухвалою повторно витребувано від Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві інформацію про виконання вимог ухвали суду від 23.02.2015р.

05.05.2015р. до Київського апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. про поновлення провадження у справі № 910/8906/14.

Ухвалою суду від 06.05.2015р. матеріали справи № 910/8906/14 направлено до Вищого господарського суду України, а апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. зупинено до повернення матеріалів справи з Вищого господарського суду України.

25.05.2015р. від Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшли витребувані ухвалами суду від 23.02.2015р. та 05.05.2015р. матеріали.

Судове засідання призначене на 02.06.2015р. не відбулось у зв'язку з перебуванням справи №910/8906/14 у Вищому господарському суді України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.06.2015р. Закритому акціонерному товариству ,,Сонат" відмовлено у прийнятті касаційної скарги на ухвалу господарського суду від 21.04.2015р. у справі № 910/8906/14.

22.06.2015 колегії суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. було передано матеріали справи № 910/8906/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. апеляційне провадження у справі № 910/8906/14 поновлено. Розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 призначено на 14.07.2015р.

Ухвалою суду від 14.07.2015р. розгляд скарги у справі № 910/8906/14 відкладено на 28.07.2015р. у зв'язку з неявкою представника позивача, відповідача 3 та третьої особи на підставі ст. 77 ГПК України.

Судове засідання призначене на 28.07.2015р. не відбулось у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Сухового В.Г. на лікарняному.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. № 09-52/1034/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Сухового В.Г. на лікарняному, за результатами якого для розгляду зазначеної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Ткаченко Б.О., судді Шевченко Е.О., Синиця О.Ф.

Розпорядженням заступника голови суду від 28.07.2015р., у зв'язку з перебуванням суддів Синиці О.Ф. та Шевченка Е.О. у відпустці, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Гончаров С.А., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. справу № 910/8906/14 за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р., прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ткаченка Б.О. (суддя - доповідач), судді Гончаров С.А., Зеленін В.О. та призначено розгляд скарги у справі на 23.09.2015р.

Ухвалою суду від 23.09.2015р. справу № 910/8906/14 за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р., прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ткаченка Б.О. (суддя - доповідач), судді Зеленін В.О., Шевченко Е.О. на підставі розпорядження секретаря судової палати від 23.09.2015р.

Ухвалою суду від 23.09.2015р. розгляд скарги у справі № 910/8906/14 відкладено на 05.10.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України.

05.10.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 08.10.2015р. справу № 910/8906/14 за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р., прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ткаченка Б.О. (суддя - доповідач), судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. на підставі розпорядження заступника голови суду від 08.10.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Шевченка Е.О. у відпустці, призначено розгляд скарги у справі на 21.10.2015р.

Ухвалою суду від 21.10.2015р. розгляд скарги у справі відкладено на 08.12.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України.

08.12.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. № 09-52/1411/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Ткаченка Б.О. на лікарняному, за результатами якого для розгляду зазначеної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Суховий В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. справу № 910/8906/14 за апеляційною скаргою ЗАТ ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р., прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Сухового В.Г. (суддя - доповідач), судді Жук Г.А., Мальченко А.О. та призначено розгляд скарги у справі на 22.12.2015р.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. розгляд скарги у справі № 910/8906/14 відкладено на 26.01.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 26.01.2016р. розглянуто клопотання про зупинення провадження у справі, яке заявлялось представником позивача 23.02.2015р., а саме, зупинити провадження у даній справі до вирішення справи № 910/18969/14 за позовом ЗАТ ,,Сонат" до ПП ,,Русь - 95", ТОВ ,,Святослав", КП ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про застосування наслідків нікчемного правочину та відмовлено в його задоволенні, оскільки на даний час справа № 910/18969/14 вирішена.

В судовому засіданні 26.01.2016р. оголошено перерву до 09.02.2016р.

04.02.2016р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача 1, відповідно до яких він зазначає, що Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, який вказано відповідачем 1 у даній справі, не є юридичною особою, а є структурним підрозділом управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується Положенням про відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в свою чергу є структурним підрозділом Головного управління юстиції у м. Києві, яке є юридичною особою і може бути належним відповідачем у даному судовому процесі.

Ухвалою суду від 09.02.2016р. виправлено описку, допущену у вступній частині ухвал Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. та 22.12.2015р. у справі № 901/8906/14, зазначивши замість ,,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державна казначейська служба України" - ,,4) Державна казначейська служба України".

09.02.2016р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивача з проханням зобов'язати представника відповідача 1 надати суду інформацію про наявність або відсутність будь - яких активів у боржника для виконання рішення господарського суду міста Києва № 12/732.

В судовому засіданні 09.02.2016р. представник позивача підтримала заявлене клопотання, представники відповідачів 1, 2, 3 проти такого клопотання заперечили.

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання вирішила відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

За змістом ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проте, заявлене клопотання не відповідає вимогам ст. 38 ГПК України.

В судовому засіданні 09.02.2016р. представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, представники відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 проти наведених доводів заперечили.

В судове засідання 09.02.2016р. представник відповідача 4 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 902.

Згідно з п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача 4 не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів, враховуючи його належне повідомлення про час та місце розгляду скарги, вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. у справі № 12/732, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2007р., яка, в свою чергу, залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2007р., частково задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" до Приватного підприємства ,,Русь - 95", Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Святослав" про стягнення коштів. Стягнуто з Приватного підприємства ,,Русь-95" на користь Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" 6 991 236,00 грн. доходів від використання майна, 25 500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

24.05.2007р. на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

05.06.2007р. головним державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №3894794 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732.

11.06.2007р. в межах виконавчого провадження ВП №3894794 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно Приватного підприємства ,,Русь-95" з метою забезпечення виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732.

25.12.2007р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було складено акт про відсутність майна, що належало Приватному підприємству ,,Русь-95", та на яке можливо було б звернути стягнення під час виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві Пацуріної О.В. від 27.12.2007р. № 149/5 повернуто виконавчий документ стягувачеві. Підставою винесення вказаної постанови стало встановлення державним виконавцем, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

11.09.2012р. Товариство звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві разом із заявою від 10.09.2012р. про примусове виконання дублікату наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732.

Постановою державного виконавця від 17.09.2012р. було повторно відкрито виконавче провадження ВП№34258468 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732, а постановами від 17.09.2012р. та від 04.10.2012р. було накладено арешт на все майно та грошові кошти Приватного підприємства ,,Русь-95".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2013р. у справі №12/732 визнано бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві неправомірною та зобов'язано вжити негайних заходів для виконання рішення та наказу господарського суду міста Києва у справі №12/732.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2013р. у справі №826/7085/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014р., визнано протиправними дії Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" щодо перереєстрації на іншу особу нерухомого майна 18.05.2007р., що належало Приватному підприємству ,,Русь-95".

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі позивач зазначає, що він офіційно повідомляв ДВС про наявність у боржника нерухомого майна, зареєстрованого за ним на праві власності, на яке, зокрема, було накладено арешт ухвалами Оболонського районного суду міста Києва від 19.12.2006р. та Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р. у справі № 12/732. Однак, державним виконавцем було винесено 27.12.2007р. постанову № 149/5 про повернення виконавчого документа стягувачеві за п. 5 ст. 40 Закону України ,,Про виконавче провадження", підставою прийняття якої стало відсутність майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Як вказує позивач, під час виконання судового рішення у справі № 12/732 боржником здійснювалась фінансово - господарська діяльність у належних йому приміщеннях, що підтверджується документами, витребуваними ухвалою господарського суду міста Києва. В порушення норм Закону України ,,Про виконавче провадження" посадовими особами державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва не дотримано строків вчинення виконавчих дій, не проводились необхідні дії, має місце умисна бездіяльність, спрямована на затримку та унеможливлення виконання судового рішення, чим порушуються законні права та інтереси ЗАТ ,,Сонат" як стягувача, та до цього часу з боржника не стягнуто грошових коштів в сумі 7 002 207,14 грн.

Крім того, позивач зазначає, що з відповіді КП ,,БТІ" від 15.01.2013р. йому стало відомо, що зазначеною установою 18.05.2007р. було перереєстровано нерухоме майно, яке належало боржнику ПП ,,Русь - 95" на ТОВ ,,Святослав" та протиправність таких дій встановлена судовим рішенням - постановою окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/7085/13-а.

З огляду на наведені обставини, позивач зазначає, що протиправними діями відповідачів 1 та 2 йому була завдана значна матеріальна шкода, яка полягає в неотриманні грошових коштів у сумі 7 002 207,14 грн., яку він просить стягнути з відповідачів 1, 2 на підставі ст. 1174 ЦК України.

Колегія суддів, з огляду на встановлені у даній справі обставини та наявні у справі докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі, та зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння, в результаті якого особі завдано шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду (ст.22 ЦК України).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є особ'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Згідно з частиною 2 ст. 87 Закону України ,,Про виконавче провадження", збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України ,,Про державну виконавчу службу" передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За змістом ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків мають судові рішення, якими б встановлювалась неправомірність дій або бездіяльність державного виконавця з примусового виконання виконавчого документа, і означає те, що позивачем уже оскаржувалися дії (бездіяльність) державного виконавця до суду.

Колегія суддів вважає, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.

Позивач при зверненні до суду зазначав, що неправомірність дій відповідачів 1 та 2 підтверджуються судовими рішеннями, а саме: ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2013р. у справі №12/732, якою визнано бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві неправомірною та постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2013р. у справі №826/7085/13-а, якою визнано протиправними дії Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" щодо перереєстрації на іншу особу нерухомого майна 18.05.2007р., що належало Приватному підприємству ,,Русь-95".

Як роз'яснено в п.п.9.8, 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 ,,Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за змістом частини четвертої статті 82 Закону України ,,Про виконавче провадження" і частини першої статті 121-2 ГПК розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником), відкритого на підставі виданого господарським судом виконавчого документа; за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2013р. у справі №12/732 визнано бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві неправомірною та зобов'язано вжити негайних заходів для виконання рішення та наказу господарського суду міста Києва у справі №12/732, що не потребує доказування в порядку ст. 35 ГПК України.

Таким чином, ухвала господарського суду винесена на підставі ст. 121-2 ГПК України є належним засобом доказування неправомірності дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби при розгляді спору про відшкодування шкоди завданої внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця.

Водночас, колегія суддів відзначає, що судом при розгляді зазначеної справи досліджувались питання щодо дотримання державним виконавцем строків проведення виконавчого провадження, та встановлено, що головним державним виконавцем Головного управління юстиції у м. Києві у строки, визначені Законом України ,,Про виконавче провадження", не було проведено всіх виконавчих дій та вжито всіх заходів з виконання рішення та наказу у справі № 12/732, та з цих підстав визнано бездіяльність посадових осіб відділу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві неправомірною.

В п. 9 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 29.12.2007 № 04-5/239 ,,Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.04.94 № 02-5/215 ,,Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" зазначено, що у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, господарським судам слід враховувати, що для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою недостатньо встановити тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом. Під час розгляду справи суду необхідно встановити, чи могло бути таке судове рішення фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

Як вбачається з листа Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" №38994 (И-2012) від 22.10.2012р. станом на 19.10.2012р. за Приватним підприємством ,,Русь-95" було зареєстровано право власності на визначені об'єкти нерухомого майна.

Тобто, на момент направлення запитів до уповноважених органів з метою виявлення нерухомого майна, що належить боржнику на праві власності, було встановлено факт наявності у Приватного підприємства ,,Русь-95" нерухомого майна, на яке можливо було б звернути стягнення з метою належного виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. у справі № 12/732.

На вказане нерухоме майно було накладено арешт згідно постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 17.09.2012р.

За змістом ст. 30 Закону України ,,Про виконавче провадження" державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Статтею 47 Закону визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на даний час виконавче провадження ВП№34258468 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 24.05.2007р. у справі №12/732 триває, не закінчене, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Таким чином, як вірно вказав суд першої інстанції, як на момент звернення до суду із даним позовом, так і на момент розгляду справи по суті, у боржника наявне нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення у ході примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. у справі № 12/732, оскільки виконавче провадження ВП№34258468 з виконання вказаного рішення є незакінченим.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено обставин щодо завдання шкоди, зокрема, у зв'язку з неможливістю виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. у справі № 12/732, станом на момент звернення до суду із даним позовом, та не доведено причинно - наслідкового зв'язку між неправомірними діями (бездіяльністю) органу ДВС, встановленими ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2013р. у справі №12/732, та заподіяною шкодою в розмірі 7 002 207,14 грн.

Позивач на час пред'явлення даного позову, не втратив можливості отримати належну йому суму за вказаним наказом, а стягнення цієї суми з відповідачів у даній господарській справі може призвести до неправомірного отримання позивачем коштів у подвійному розмірі.

Як вірно вказав суд першої інстанції, встановлені обставини виключають можливість задоволення позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України грошових коштів у розмірі 7 002 207,14 грн.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем 2 неправомірно здійснено перереєстрацію нерухомого майна, що належало Приватному підприємству ,,Русь-95", на іншу особу, що унеможливило виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732, колегія суддів зазначає таке.

Як вже зазначалось вище, Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2013р. у справі №826/7085/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2014р., визнано протиправними дії Комунального підприємства ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" щодо перереєстрації на іншу особу нерухомого майна 18.05.2007р., що належало Приватному підприємству ,,Русь-95", яким порушено законні права та інтереси стягувача Товариства під час виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007 р. у справі № 12/732.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

18.05.2007р. КП ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р. у справі №2-801 за Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Святослав" було проведено державну реєстрації права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 39-в.

Таким чином, станом на момент здійснення відповідачем 2 дій щодо реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ТОВ ,,Святослав", рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р. у справі №2-801 було чинним та у встановленому законом порядку не було скасовано.

Вказані реєстраційні дії КП ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" були проведені 18.05.2007р., тобто до моменту видачі господарським судом міста Києва наказу від 24.05.2007р. у справі №12/732 та відкриття виконавчого провадження ВП№3894794 з виконання вказаного наказу господарського суду міста Києва.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем недоведено причинно-наслідкового зв'язку між діями КП ,,Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" щодо перереєстрації права власності на спірне нерухоме майна та неможливістю виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.03.2007р. у справі № 12/732.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені обставини справи та зібрані у ній докази, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність позивачем причинно-наслідкового зв'язку між неправомірною бездіяльністю органу ДВС, неправомірними діями відповідача 2 та наслідками у вигляді несвоєчасного виконання наказу суду на суму 7 002 207,14 грн., присуджених до стягнення рішенням господарського суду міста Києва від 07.07.2007р. у справі № 12/732, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що позивачем в позові заявлено вимоги про стягнення з кількох відповідачів 7 002 207,14 грн., як відшкодування шкоди, однак, не зазначено, які саме вимоги до кожного з відповідачів.

Як вбачається з письмових пояснень, наданих в суд апеляційної інстанції, позивач просить встановити ступень кожного з відповідачів окремо.

Водночас, за приписами п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них, тобто, у даному випадку, позивачем не дотримано вимог ст. 54 ГПК України.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги, зокрема, до відповідача 1 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві.

Як встановлено ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як роз'яснено в п. 1.7 постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України ,,Про господарські товариства", ,,Про акціонерні товариства", ,,Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Відповідно до ст. 95 ЦК України представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача 1, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, який вказано відповідачем у даній справі, не є юридичною особою, а є структурним підрозділом управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується Положенням про відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в свою чергу є структурним підрозділом Головного управління юстиції у м. Києві, яке є юридичною особою і може бути належним відповідачем у даному судовому процесі.

Пунктом 1 Положення про відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, затвердженого наказом начальника Головного управління юстиції у м. Києві від 08.05.2012р. № 898, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві є структурним підрозділом Головного управління юстиції у м. Києві, яке є юридичною особою.

Тобто, у даному випадку, позов заявлено до відповідача 1 - структурного підрозділу, який не є юридичною особою та не може бути стороною у справі.

За таких обставин, судом першої інстанції розглянуто спір та прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до відповідача 1 - структурного підрозділу, при цьому, не враховано, що відповідач 1 не є юридичною особою, та не може бути відповідачем у даній справі з огляду на приписи ст. 21 ГПК України.

За змістом п.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 4.2.5 постанови Пленуму № 18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача 1 має бути припинено на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Суд першої інстанції наведеного вище не врахував, допустивши порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення у даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача 1 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві, а тому рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 має бути скасовано в цій частині, провадження у справі в частині вимог до відповідача 1 припинено, в решті рішення слід залишити без змін. У зв'язку з цим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених вище обставин, інші доводи апеляційної скарги колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки вони спростовуються викладеним вище.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 49, п.1 ст. 80, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства ,,Сонат" на рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі №910/8906/14 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.10.2014р. у справі № 910/8906/14 скасувати в частині відмови у позові до відповідача 1 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві. В частині позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві - припинити провадження у справі.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко