ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.02.2016 Справа № 905/3293/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Краматорськ, Донецька область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Донецьк

про стягнення 38974грн.92коп.

Суддя Говорун О.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 38974грн.92коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем 24.02.2014 був укладений договір №8 на еквайрингове обслуговування та договір оренди устаткування №9 від 24.02.2014. Позивачем відповідачу були надані послуги щодо забезпечення обробки документів і перерахування коштів на поточний рахунок відповідача за операціями, які були проведені за допомогою банківських платіжних карток (далі БПК). Як зазначив позивач, в торговій точці відповідача проводились недійсні операції, з огляду на що з відповідного транзитного рахунку позивача за правилами міжнародних платіжних систем Visa International i Master Card Internationa було здійснено списання коштів по цим недійсним операціям, у звязку із чим останній просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 38974грн.92коп.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому справу, на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 19.01.2016, за клопотанням позивача, строк розгляду справи був продовжений до 16.02.2016.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

24.02.2014 між позивачем та відповідачем був укладений договір №8 на еквайрингове обслуговування (далі договір на еквайрингове обслуговування), відповідно до п.2.1 якого, цей договір регулює порядок взаємодії між відповідачем і позивачем під час технологічного, інформаційного обслуговування позивачем відповідача та з проведення платежів і розрахунків за операціями, здійсненими з використанням БПК міжнародної платіжної системи (далі МПС) Visa International i Master Card International під час оплати товарів, робіт та/або послуг в торговельних точках відповідача (здійснення еквайрингу) (а.с.8-15).

Відповідно до п.2.2 договору на еквайрингове обслуговування, відповідач бере на себе зобов'язання приймати в торговельних точках для оплати БПК в якості рівноцінного платіжного засобу за товари, роботи та послуги за процедурою, що визначена в цьому договорі. Позивач забезпечує на умовах цього договору обробку документів з перерахування коштів на поточний рахунок відповідача за операціями, які були проведені за допомогою БПК з використанням устаткування, що обслуговує банк.

Згідно з п.2.3 договору на еквайрингове обслуговування, для здійснення еквайрингу в торговельних точках відповідача позивач передає в строкове, платне, тимчасове користування відповідачу устаткування, порядок та умови користування яким визначаються в договорі оренди устаткування, що укладається між позивачем та відповідачем з укладенням сторонами цього договору.

Пунктом 4.1.8 договору на еквайрингове обслуговування встановлено, що у випадку одержання позивачем інформації про здійснення недійсних операцій з використання БПК в торговельній точці відповідача, позивач має право затримати перерахування коштів за спірними операціями, проведеними відповідачем, на строк перевірки такої інформації, та/або припинити обслуговування устаткування з наступним повідомленням відповідача впродовж 3 робочих днів з дати фактичного припинення. Якщо інформація про недійсність операції буде підтверджена, то позивач має право не здійснювати перерахування коштів на поточний рахунок відповідача, утримати з поточних чи наступних відшкодувань або платежів на користь відповідача кошти за проведення такої недійсної операції, при цьому позивач письмово повідомляє про це відповідача і надає підтверджуючу інформацію в друкованому або електронному вигляді протягом 5 робочих днів з моменту прийняття позивачем такого рішення. Позивач повідомляє відповідачу про неперерахування на користь відповідача сум операцій, або утримання сум з наступних надходжень не пізніше 3 календарних днів з дати фактичного неперерахування/утримання.

Відповідно до п.4.1.9 договору на еквайрингове обслуговування передбачено, зокрема, якщо протягом 5 робочих днів подальших надходжень на користь відповідача недостатньо для утримання з відповідача коштів згідно з п.4.1.7 цього договору, відповідач зобовязується в безумовному порядку протягом 3 календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення позивача перерахувати кошти згідно повідомлення.

Відповідно до картки торговця (додаток №6 до договору на еквайрингове обслуговування), місцем торгівлі відповідача визначено СТО, автосервіс, за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.116 (а.с.29-30).

24.02.2014 між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди устаткування №9 (далі - договір оренди), відповідно до умов якого устаткування передається в оренду на виконання договору на еквайрингове обслуговування №8 від 24.02.2014 (а.с.32-36).

На виконання умов договору на еквайрингове обслуговування, позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію №27-7/0686 від 08.04.2015 щодо перерахування грошових коштів відповідачем у сумі 38974грн.92коп. на користь позивача (а.с.40-42).

На підтвердження списання сум коштів за розпорядженнями однієї з двох міжнародних платіжних систем, у зв`язку з недійсністю операцій, які проводились в торговій точці відповідача, позивачем надані меморіальні ордери на загальну суму 38974грн.92коп., за якими списання були виконані, призначення платежу - "Retail Cbk: Visa Cards Our POS" та "Retail Cbk: EuroCard/MasterCard Our POS"(а.с.68-84).

У зв`язку з тим, що після зазначених списань на рахунок відповідача більше не надходило коштів, позивач не мав змоги утримати еквіваленти списаних сум внаслідок наступних та поточних платежів по рахунку відповідача, на підтвердження чого позивачем надано виписку за період з 01.04.2014 по 01.02.2016 по рахунку відповідача з нульовими залишками за винятком лише одного платежу, який до розрахунку позову не застосовувався (а.с.85).

Як зазначив позивач, списання коштів по недійсним операціям з відповідного транзитного рахунку позивача здійснювалось за правилами міжнародних платіжних систем Visa International i Master Card International, нотаріально-посвідчені переклади на російську мову яких були надані позивачем, у розрізі кодів, які використовують міжнародні платіжні системи при виконанні зворотніх платежів (а.с.86-132).

Частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачем не надано доказів належного виконання інструкції по обслуговуванню платіжних карток міжнародних платіжних систем Visa Int. та Mastercard Int., що є додатком №3 до договору (а.с.18-25).

В порушення зазначених вимог закону та договору, з урахуванням списання коштів з відповідного транзитного рахунку позивача за правилами міжнародних платіжних систем Visa International i Master Card International, відповідачем грошові кошти у розмірі 38974грн.92коп. позивачу повернуті не були.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребовує докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню повністю.

Господарські витрати розподілити відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83007, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, Київ, вул. Госпітальна, 12 «г», ) в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Рози Люксембург, 54. Код ) грошові кошти у розмірі 38974грн.92коп. та 1218 грн. витрат з оплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, через господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 12 лютого 2016 року.

Суддя О.В. Говорун