Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" лютого 2016 р. Справа № 906/1739/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 17.12.2015

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (м. Хмельницький)

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (м. Житомир)

про стягнення 169339 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача на його користь 169339,00грн заборгованості по орендній платі, згідно укладеного 03.05.2012 договору №П/24-05/12 оренди частини нежитлового приміщення площею 159 кв.м, з яких: 108343,00 грн - сума основного боргу; 41383,05 грн - пеня; 2286,43 грн - 3 % річних; 17326,52 грн - втрати від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди частини нежитлового приміщення, а саме не сплатою ним коштів за оренду та інші платежі згідно умов договору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Ухвали господарського суду від 17.12.2015 та від 21.01.2016 по справі №906/1739/15, яка направлялась відповідачу за адресою вказаною позивачем у позовній заяві, повернулася до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 35).

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридична адреса відповідача відповідає адресі зазначеній у позовній заяві (а.с. 50-51)

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.05.2012 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір № П/24-05/12 оренди частини нежитлового приміщення (а.с. 10).

Згідно п.1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення площею 159 кв.м. для здійснення підприємницької діяльності в сфері послуг. Орендодавець передає, а орендар приймає об'єкт оренди по акту прийому-передачі (п. 1.2 договору).

Відповідно розділу 2 договору, розмір орендної плати в місяць встановлюється за погодженням сторін та складає 11 000,00 грн, без ПДВ.

Плата за оренду не включає плату за комунальні послуги, відшкодування витрат по електроенергії, послуги телефонного зв'язку, користування мережею «Інтернет», експлуатаційні послуги. Понесені орендодавцем витрати по оплаті таких послуг відшкодовуються орендарем на протязі 3 банківських днів з дати надання орендодавцем відповідних документів.

Плата за оренду за цим договором підлягає індексації. Плата за оренду за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування плати за оренду за попередній місяць на індекс інфляції, офіційно оприлюднений в попередньому місяці.

Залежно від дефляційних процесів в Україні, якщо індекс інфляції складає менше 100%, орендна плата за цим договором індексації не підлягає, а розмір орендної плати за наступний місяць повинен бути не меншим, ніж в попередньому місяці.

Плата за оренду за перший та два останніх місяці оренди нараховується та сплачується протягом 3-х днів з моменту підписання акта прийому-передачі. Плата за кожний наступний місяць оренди сплачується орендарем не пізніше 3 числа кожного розрахункового календарного місяця на підставі наданих орендодавцем рахунків.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

01.06.2012 між сторонами підписаний акт приймання-передачі приміщення, згідно якого відповідач прийняв в користування частину приміщення площею 159 кв.м. в ТГЦ "Либідь Плаза" вул. Кам'янецька, 21 в м. Хмельницький (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача за період з липня 2014 по січень 2015 виникла заборгованість в сумі 108343,00 грн, що підтверджується рахунками-фактурами № ГЗ-0000033 від 27.06.2014, № ГЗ-0000041 від 28.07.2014, № ГЗ-0000081 від 27.08.2014, № ГЗ-0000082 від 26.09.2014, № ГЗ-0000083 від 28.10.2014, № ГЗ-0000084 від 26.11.2014, № ГЗ-0000085 від 24.12.2014. № ГЗ-0000008 від 26.01.2015 та № ГЗ-0000086 від 03.02.2015, № ГЗ-0000007 від 03.02.2015 (а.с. 16-17, 48-49).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати орендних платежів виконав частково, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 108343,00 грн.

20.03.2015 позивач звертався до відповідача з вимогою № 02/02-2015 від 27.02.2015 сплатити існуючу заборгованість, проте відповідач залишив її без відповіді та задоволення.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 108343,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За ст. 627, 629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

За порушення умов договору, позивачем нараховано пеню в сумі 41383,05 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п.5.3 договору, у випадку прострочення по сплаті платежів, передбачених цим договором, орендар зобов'язаний сплатити пеню за весь час прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2286,43 грн та інфляційних втрат в сумі 17326,52 грн.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача та враховуючи, що заявлений розмір пені, 3% річних та інфляційних не перевищує перерахований судом, господарський суд прийшов до висновку про їх задоволення в заявленій сумі.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 108343,00 грн боргу, 41383,05 грн пені, 2286,43 грн 3% річних, 17326,52 грн інфляційних втрат.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідент.номер НОМЕР_2)

- 108343,00 грн боргу;

- 41383,05 грн пені;

- 2286,43 грн 3% річних;

- 17326,52 грн інфляційних втрат;

- 2540,09 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.02.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід.)