ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2016 Справа № 905/3408/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк

про стягнення 25 977,12грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не зявився (не викл.)

відповідача: не зявився (не викл.)

Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» до Державного підприємства «Донецька залізниця» пред'явлено позов про стягнення збитків, які виникли у зв'язку з несхоронним перевезенням вантажу (брухт чорних металів), відправленого 08.05.2015р. у напіввагоні № 67181842 за залізничною накладною № 45837697 (вантажовідправник - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго»), у сумі 25 977,12грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагон з вантажем на станцію Сартана (стація призначення) прибув з недостачею, яка підтверджена складеним цією ж станцією комерційним актом БН 727440/220 від 13.05.2015р. На думку позивача нестача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені товариством збитки має нести перевізник.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, відзив на позов і докази сплати суми позову господарському суду не надав.

У звязку з тим, що явка представників сторін у судове засідання судом не визнавалась обовязковою і в матеріалах справи є всі необхідні документи для розгляду спору по суті, господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

08.05.2015р. у напіввагоні № 67181842 за залізничною накладною № 45837697 Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» (вантажовідправник) на адресу ПАТ «МК «Азовсталь» (вантажоодержувач) зі станції Енергодар Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило брухт чорних металів.

За накладною вага нетто у вагоні 24 700 кг (брутто - не зазначено, тара 20 800 кг).

В накладній зазначено, що вантаж маркований білим розчином вапна.

Позивач є постачальником брухту і відходів чорних металів за договором постачання № 3052, укладеним 11.02.2015р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс».

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» є постачальником металів чорних вторинних за договором постачання № 337/14, укладеним 02.12.2014р. з Публічним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Згідно рахунку № 205 від 13.11.2015р. вантажовідправника Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», виставленого ТОВ «Метінвест-Ресурс», ціна 1т брухту сталевого легковагового, вид 501 3 620,00грн. без ПДВ (ПДВ 0,00грн.).

На станцію Сартана (станція призначення) вагон прибув 12.05.15р. разом з актом загальної форми № 30685 від 12.05.2015р., складеним попутною станцією Волноваха.

Підстава складення акту загальної форми заглиблення у вагоні, маркування порушене.

На підставі абз.2 ч.1 ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажу з ознаками недостачі під час перевезення у відкритому рухомому складі) вантаж видавався з перевіркою його маси представниками станції Сартана Донецької залізниці.

За результатами перевірки залізницею був складений комерційний акт від 13.05.2015р. БН 727440/220, згідно з яким:

- вагон прибув в технічному відношенні справний;

- навантаження в вагоні навалом, нижче рівня бортів 30-70см, нерівномірне,

проглядається дрібна фракція;

- по всій поверхні вагону є заглиблення;

- в документі значиться маркування вапном, фактично маркування відсутнє;

- вагон бездвірний, люка зачинені;

- зважування вагону проводилося на справних 150 тонних вагонних вагах вантажоодержувача два рази, нестача виявилась при кожному зважуванні;

- вага нетто зважування вантажу 17 400 кг (брутто 38 200 кг, тари (з документу) 20 800 кг), нестача вантажу складає 7 300кг проти даних залізничної накладної.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами, а саме: - ДСМ, двома комерційними агентами. Він також підписаний і представником вантажоодержувача.

Вантажоодержувач (ПАТ «МК «Азовсталь») зробив переуступний напис на пред'явлення претензії та позову на залізничній накладній відправнику вантажу - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго».

Переуступний напис засвідчений підписами комерційного директора і головного бухгалтера та печаткою вантажоодержувача - ПАТ «МК «Азовсталь».

Відправник вантажу - ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» уповноважив Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» у особі ОСОБА_1 подати позов від імені вантажовідправника.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст.924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність,встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Ст.133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Відповідно до ч.2 п.2 Правил заявлення та розгляду претензій «переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства».

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема комерційним актом.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 25 977,12грн. із розрахунку: 7 176,0кг (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для брухту 0,5% (7 300кг 124,0кг) х 3 620,00грн. (вартість 1т брухту, зданого до перевезення без ПДВ).

Позивачем заявлена така ж сума - 25 977,12грн.

Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.909, 920, 924 п.2 Цивільного Кодексу України, ст.ст.307, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.23, 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.113, ч.2 ст.114, ст.ст.115, 129, 130, 133 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів і керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68, , п/р 19 у ДФАБ «Експрес-Банк», МФО 335838, п/р 508, 249, 249 в Укрексімбанку м. Донецька, МФО 334817) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, , п/р 4264 у філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Ощадбанк», МФО 313957) 25 977,12грн. збитків (вартість нестачі) , 1 218грн. - відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 18.01.2016р.

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.

Вик

Тел.