ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р.Справа № 915/727/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від стягувача - ОСОБА_1

від боржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна»

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015 року

у справі № 915/727/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євгройл»

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євгройл»

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМ Трейдінг Україна»

про видачу дубліката наказу

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015р. ТОВ «Євгройл» звернулось до місцевого господарського суду з позовом до ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», ТОВ «Зерноприймальний комплекс Інтерагротранс» про стягнення 12000000,00 грн. (з ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» - в сумі 11500000,00 грн. та стягнути солідарно з ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» і ТОВ «Зерноприймальний комплекс» Інтерагротранс» - 500000,00 грн.).

Ухвалою суду першої інстанції від 15.06.2015р. за заявою ТОВ «Євгройл» провадження у справі в частині стягнення з ТОВ «Зерноприймальний комплекс» Інтерагротранс» коштів в сумі 500000,00 грн. припинено по п. 4 ст. 80 ГПК України (а.с. 299 т.1).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.06.2015р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2015р., позов задоволено, стягнуто з ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» на користь ТОВ «Євгройл» 12000000,00 грн. (а.с. 301-306 т.1, 89-99, т.2).

15.09.2015р. ТОВ «Євгройл» звернулось до суду першої інстанції із заявою про видачу наказу (а.с. 106 т.2).

24.09.2015р. господарським судом Миколаївської області на виконання рішення суду від 15.06.2015р. та постанови суду від 10.09.2015р. видано наказ, який того ж дня отримано ТОВ «Євгройл» (а.с. 107 т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 24.11.2015р. постанову суду апеляційної інстанції від 10.09.2015р. залишено без змін (а.с. 150-156 т.2).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2015р. директор ТОВ «Євгройл» звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження. В якості додатку до заяви зазначено: наказ господарського суду Миколаївської області від 24.09.2015р. по справі №915/727/15 (оригінал). Вказану заяву разом з оригіналом наказу отримано співробітником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 25.09.2015р., що підтверджується реєстром поданої до Міністерства юстиції України документації (а.с. 177-178 т.2.).

29.09.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 розглянуто заяву про примусове виконання (назва документу: наказ (фотокопія) №915/727/15 виданий 24.09.2015р.) та винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №48873571), у звязку з тим, що на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов наказ (фотокопія) господарського суду Миколаївської області від 24.09.2015р. №915/727/15, однак всупереч ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» подано фотокопію наказу, яку не скріплено мокрою печаткою суду (а.с. 179 т.2). Того ж дня означену постанову від 29.09.2015р. (ВП №48873571) та фотокопію наказу від 24.09.2015р. направлено на адресу ТОВ «Євгройл» (а.с. 180).

05.10.2015р. стягувачем складена довідка, згідно якої станом на 05.10.2015р. наказ господарського суду Миколаївської області від 24.09.2015р. №915/727/15 є втраченим та непредявленим до виконання. Вказана довідка містить підписи директора та головного бухгалтера ТОВ «Євгройл» - ОСОБА_4 (а.с. 176 т.2).

06.10.2015р. ТОВ «Євгройл» звернулось до місцевого господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу, яка ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2015р. призначена до розгляду у судовому засіданні (а.с. 174-175, 182 т.2).

22.12.2015р. ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» подало клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, у звязку із неотриманням копії заяви ТОВ «Євгройл» про видачу дубліката наказу та отриманням копії ухвали суду про її призначення до розгляду лише 21.12.2015р., тобто за 2 дні до судового засідання (23.12.2015р.) - а.с. 185-186 т.2.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015р. (суддя Васильєва Л.І.) задоволено заяву ТОВ «Євгройл» про видачу дубліката наказу, видано дублікат наказу від 24.09.2015р. у справі №915/727/15. Клопотання ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» про відкладення розгляду заяви відхилено як необґрунтоване (а.с. 206-207 т.2).

Копія дубліката наказу від 24.09.2015р. міститься в матеріалах справи (а.с. 208).

29.10.2015р. стягувачем до Печерського РУ ГУМВС України в місті Києві також подано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення з боку посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та посадових осіб ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», в результаті яких заявнику завдано матеріальних збитків на суму 12000000 грн. боргу (а.с. 12 т.3).

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» 30.12.2015р. звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило її скасувати, у задоволенні заяви ТОВ «Євгройл» про видачу дубліката наказу відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначив, що відповідно до листа Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 29.10.2015р. директором ТОВ «Євгройл» подано заяву про вчинення кримінального порушення з боку посадових осіб Департаменту ДВС України та ТОВ «АДМ Трейдінг Україна», в результаті яких ТОВ «Євгройл» заподіяно збитків на суму 12000000,00 грн. З цього листа слідує, що всупереч завідомо неправдивим відомостям, зазначеним в довідці ТОВ «Євгройл» від 05.10.2015р., станом на 29.10.2015р. позивач не втрачав оригіналу наказу від 24.09.2015р. №915/727/15 щодо стягнення 12000000 грн. та навпаки предявив його до виконання до Департаменту ДВС України. Таким чином, на думку боржника, стягувачем в порушення вимог ст. ст. 33, 34, ч. 3 ст. 120 ГПК України не доведено факту втрати оригінала наказу до предявлення його до виконання, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ «Євгройл». Крім того, суд в порушення вимог ст. ст. 4-2, 77 ГПК України розглянув заяву за відсутністю його представника, а саме проігнорував неможливість реалізації ним процесуальних прав в засіданні 23.12.2015р. через неотримання копії заяви стягувача про видачу дубліката наказу та доданих до неї документів, які за загальними правилами ГПК України мали надсилатися іншим сторонам з поданням суду відповідних доказів; через неможливість забезпечення явки повноважного представника в судове засідання, призначене на 23.12.2015р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.01.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою ТОВ «АДМ Трейдінг Україна» відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Євгройл» зазначило про безпідставність доводів скаржника, просило ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання.

За приписами вказаної норми, стягувач має право звернутися до господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу в межах строку, встановленого для предявлення наказу до виконання, який відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» становить один рік.

Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу звязку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не предявлено.

Підставою для видачі дубліката наказу є подана заява з документами на підтвердження факту його втрати. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано доказів, передбачених ч. 3 ст. 120 ГПК України, якою визначено перелік документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати, зокрема, якщо наказ втрачено стягувачем додається його довідка, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації.

Наведені норми не ставлять саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Визначальними обставинами є сам факт втрати виданого судом наказу, заява повинна бути подана до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання і те, що він не предявлявся до виконання.

Заява стягувача про видачу дубліката наказу подана 06.10.2015р, тобто до закінчення строку предявлення наказу до виконання (10.09.2016р.). До вказаної заяви додано, зокрема, квитанцію про сплату судового збору за видачу дубліката судового наказу та оригінал довідки ТОВ «Євгройл» від 05.10.2015р., згідно якої наказ втрачено та до виконання не пред'явлено. Довідка підписана директором та головним бухгалтером, який є однією особою (а.с. 174-176, 181 т.2).

Задовольняючи заяву стягувача про видачу дубліката наказу, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем подано заяву з дотриманням встановлених ГПК України вимог і в добровільному порядку рішення господарського суду у даній справі не виконано.

Судова колегія згодна з таким висновком місцевого господарського суду та також відзначає, що видача дубліката наказу жодним чином не порушає права боржника та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань, оскільки, відповідно до норм ГПК України та п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення заяви стягувача про видачу дубліката наказу.

Цілком правомірним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що ст. 120 ГПК України не передбачено обовязкового надсилання стягувачем копії заяви про видачу дубліката наказу іншій стороні (боржнику), а відтак посилання останнього на п. 7.3. постанови пленуму Вищого господарського суд України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» є безпідставними, оскільки зазначений пункт взагалі не містить норми щодо обовязковості надсилання копії заяви про видачу дубліката наказу іншій стороні.

Також суд першої інстанції правомірно зазначив, що ухвала суду від 16.12.2015р. про призначення заяви до розгляду на 23.12.2015р. отримана боржником 21.12.2015р., тобто за два дні до судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 183), а відтак боржник не був позбавлений права направити свого представника у судове засідання. Більш того, нормами ГПК України взагалі не передбачено розгляд заяви про видачу дубліката наказу в судовому засіданні, ухвалою суду першої інстанції від 16.12.2015р. явка сторін не визнавалась обов'язковою.

Крім того, зазначення боржником у судовому засіданні апеляційної інстанції про те, що у випадку отримання стягувачем втраченого наказу, останній зможе звернути наказ до примусового виконання, що призведене до паралельних виконавчих проваджень і порушення прав боржника відхиляються колегією суддів, оскільки в даному випадку боржник може звернутися до суду першої інстанції з відповідною заявою в порядку ст. 117 ГПК України.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.12.2015р. про видачу дублікату наказу у справі № 915/727/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 08.02.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран