ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.02.2016 Справа № 904/7196/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Величко Н.Л., Іванов О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015р. у справі №904/7196/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м.Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, смт. Іларіонове, Синельниківський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 557765,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015р. у справі №904/7196/15 (головуючий суддя - Євстигнеєва Н.М., судді - Кеся Н. Б., Воронько В.Д.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №130/гр. від 14.08.2006р. в сумі 557765,94 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015р. у справі №904/7196/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Подана апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст апеляційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є майнові вимоги про стягнення 557765,94 грн. заборгованості, тому відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону станом на час подання позовної заяви 12.08.2015р.) сума судового збору становила 11155,32 грн. (557765,94 грн. х 2%).

Згідно з пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону станом на час подання апеляційної скарги) за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У даному випадку, за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення підлягає сплаті судовий збір у розмірі 12270,85 грн. (11155,32 грн. х 110%).

Однак, скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Натомість, подано заяву про відстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку зі складним майновим станом банку.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на те, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014р. №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.11.2014р. №733 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", відповідно до якого, з 21.11.2014р. було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. №188 "Про відкликання банківської ліцензії тa ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015р. №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік. а саме, з 20.03.2015р. по 19.03.2016р. Зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України га Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що обставини щодо неплатоспроможності ПАТ "ВіЕйБі Банк" та тяжкого фінансового становища останнього є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також, скаржник звертає увагу суду на ту обставину, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку до 01.09.2015р. відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015р. № 484-УІІІ уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору. Крім того, скаржник зазначає, що внесені зміни ускладнили та, в окремих випадках, зробили неможливою роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, що в свою чергу може мати наслідком неефективне та нецільове використання бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на зазначені приписи, Вищий господарський суд України у п. 3.1. Постанови пленуму №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. №484-VIII) від 12.11.2015р. №01-06/2093/15 також зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Окрім того, господарському суду надано лише право, а не покладено обов'язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про звільнення від сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб'єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Таким чином, скаржником не надано суду належних доказів на підтвердження його майнового стану та доказів неможливості останнім сплатити судовий збір, а посилання на початок процедури ліквідації та позбавлення пільг на оплату судового збору, що як наслідок ускладнює роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не підтверджує доводів апелянта щодо необхідності відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас, апеляційний господарський суд вважає за необхідне довести до відома скаржника, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

У зв'язку з допущеними недоліками при підготовці апеляційної скарги та наявністю підстав для її повернення, питання про вирішення клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги судом не розглядається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015р. у справі №904/7196/15 повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов