ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р.Справа № 923/1309/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 21.01.2016)

від відповідача 1: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 01.12.2015)

від відповідача 2: ОСОБА_3 (довіреність № 001190/15 від 14.01.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет

на рішення господарського суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року

по справі № 923/1309/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Завод будівельних матеріалів № 1

до відповідача 2 Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк

про визнання частково недійсним договору та визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

28.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет (далі позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Завод будівельних матеріалів № 1 (далі відповідач 1), до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк (далі відповідач 2) про визнання недійсним п.1 Договору про внесення змін № 4 від 23.06.2014 до Договору іпотеки № 91/09 від 02.03.2009 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Завод будівельних матеріалів № 1 та Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк в частині викладення в новій редакції підпункту 3.1.2 статті 3 «Предмет іпотеки»; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет права власності на майно, розташоване за адресою м. Нова Каховка, Херсонської області по вул. Першотравневій, 79, а саме:

- водопровідна мережа:

- воздуховід по цеху;

- газопровід;

- каналізаційна мережа;

- конденсаторна ємність;

- блок пост;

- вимірювальний прилад кислотності РН - 150 МІ;

- комплект: модуль пам'яті, валик, стойки Deignje;

- контейнер самоперекидний ВК-КС, - 4 шт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Завод будівельних матеріалів №1», як іпотекодавець за Договором іпотеки № 91/09 від 02.03.2009 року не був власником зазначеного вище майна, оскільки ТОВ «Глобал Концентрейт», вже як власник майна за Договором купівлі-продажу № 0608-1 від 06.09.2010 року, продав його ТОВ Каховка Маркет, про що свідчить договір купівлі-продажу майна № 4 від 06.08.2010 року.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 08.10.2015 року (суддя Задорожна Н.О.) по справі № 923/1309/15 у задоволенні позову ТОВ Каховка Маркет було відмовлено.

Такий висновок суду мотивований із посиланням на положення ч.5 ст.5, ст.16 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 32-34, 36 ГПК України, а саме те, що позивач не довів належними доказами, що саме ТОВ Каховка Маркет є власником спірного майна, а оспарюваний пункт правочину не відповідає приписам ч.1,2 ст.203 ЦК України. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року по справі № 910/24028/14 було визнано недійсним Договір купівлі-продажу № 0608-1 від 06.08.2010 року, укладений між ТОВ «Глобал Концентрейт» та ТОВ ЗБМ № 1.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 08.10.2015 року по справі № 923/1309/15 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, місцевим господарським судом під час прийняття оскаржуваного рішення не були враховані вимоги ст.328 ЦК України, а саме не надано правомірної оцінки набуття право власності ТОВ Каховка Маркет.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки саме моменту припинення права власності на спірне майно у Товариства з обмеженою відповідальністю Завод будівельних матеріалів № 1

На думку скаржника, оцінюючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р. по справі №910/24028/14, місцевий господарський суд дійшов невірного висновку про відсутність у ТОВ Каховка Маркет право власності на спірне майно.

ПАТ «Альфа-Банк» та представником ТОВ «Завод будівельних матеріалів №1» надано до суду відзиви на апеляційну скаргу, відповідно до яких представники в судовому засіданні просили залишити апеляційну скаргу ТОВ Каховка Маркет без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, 24.11.2008 між ЗАТ "Альфа Банк" (правонаступник ПАТ «Альфа-Банк», Банк) та ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1" (Позичальник) укладений договір про відкриття кредитної лінії за № ІВ-386-МВ/08, (т.1 а.с.17-22).

02.03.2009 року, з метою забезпечення кредитних зобов'язань по кредитному договору, між ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 (іпотекодавцем) та ЗАТ Альфа-Банк (іпотекодержателем) укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір № 91/09, відповідно до п.1.1 якого, ОСОБА_4 у забезпечення виконання зобовязання, передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у п.3.1 зазначеного договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами ОСОБА_4, якщо інше не встановлено законом (т.1 а.с.24-31).

Згідно з умовами п.п. 3.1 ст. 3 іпотечного договору "Предметом іпотеки" за цим договором є:

- підпункт 3.1.1 - об'єкт незавершеного будівництва, корпус пересувних електростанцій, у тому числі незавершена будівництвом будівля літ. А, загальною площею 31 742,1 кв.м., туалет літ. Б, огорожа 1, 2, що розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :13:047:0019, за адресою м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79.

- підпункт 3.1.2 - майнові права на корпус по виробництву стінових матеріалів з легкого бетону, будівництво якого не завершене та який стане власністю іпотекодавця після завершення будівництва. Відповідно до проекту будівництва зазначений корпус має наступні техніко - економічні показники: продуктивність цеху по виготовленню газобетонних панелей та дрібних блоків - 893 кв.м. на добу; площа забудови (частини, що реконструюється) - 22 929,0 кв.м., площа твердого покриття - 32 561 кв.м.

- підпункт 3.1.3 - земельна ділянка загальною площею 7,1757 га з цільовим призначенням "для будівництва та обслуговування заводу будівельних матеріалів", кадастровий номер :13:047:0019, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79. Право власності на земельну ділянку підтверджено Державним актом на право власності на землю серії ЯД №749314, виданим іпотекодавцю виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області 07 квітня 2008р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.03.2008р..

Відповідно до п.п.4.4.1.6, 4.4.2.6 договору іпотекодавець зобовязаний без попередньої письмової згоди іпотекодержателя жодним чином не відчужувати, не обтяжувати та не передавати предмет іпотеки (повністю або частково) та /або права на нього третім особам.

В подальшому сторонами вносилися до нього зміни та доповнення на підставі нотаріально посвідчених договорів, а саме:

- Договір № 1 від 22.04.2011 року (т.1 а.с.32-40), яким

- Договір № 2 від 02.06.2011 року (т.1 а.с.40-41);

- Договір № 3 від 27.09.2012року (т.1, а.с.42-44/,

- Договір № 4 від 23.06.2014 року (т.1, а.с.46-49),

Так, Додатковим договором №1 від 22.04.2011 року сторони внесли зміни та доповнення до іпотечного договору, зокрема: викладено підпункт 3.1.1. пункту 3.1. статті 3 Предмет іпотеки договору в новій редакції наступного змісту: нежитлова будівля заводу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, буд.79 (далі обєкт), що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія СС №456668, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради 04.03.2010 р. на підставі рішення виконкому Про видачу свідоцтва про право власності від 22.12.2009р. за номером 458, право власності іпотекодавця на яке зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.03.2010р., про що комунальним підприємством Каховське БТІ видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.03.2010р. за номером 25487923, реєстраційний номер 29846596, номер запису: 1235 у низі 9.

До складу обєкту, що є предметом іпотеки за цим договором, також входять:

- виробничий корпус (літ.А), загальною площею 28249,8 м. кв.;

- адміністративно-побутовий корпус (літ.А1, над А 1, а), загальною площею 1571,4 м. кв.;

- котельна (літ. Б), загальною площею 337,3 м. кв.;

- огорожа (літ.1);

- вимощення, бетонний майданчик (літ.1).

Згідно до п.5 додаткового договору №1 від 22.04.2011 підпункт 3.1.2. пункту 3.1. статті 3 Предмет іпотеки договору виключено і відповідно п.3.1.3 вважається п.3.1.2..

Додатковими договорами №2 від 02.06.2011 та №3 від 27.09.2012 предмет іпотеки не змінювався.

Відповідно до п.1 додаткового договору №4 від 23.06.2014, викладено підпункт 3.1.1. статті 3 Предмет іпотеки договору в новій редакції наступного змісту: будівля заводу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, № 79 (далі обєкт) та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2010р., виданого 26.12.2013р. виконавчим комітетом Новокаховської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Про видачу дублікату свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 від 24.12.2013р. №470.

Право власності на обєкт, що входить до предмету іпотеки, зареєстровано за іпотекодавцем Реєстраційною службою Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 04.02.2014, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.02.2014, індексний номер витягу 17324124, номер запису про право власності:4557866, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07.

Згідно до п. 1 додаткового договору №4 від 23.06.2014, підпункт 3.1.2. статті3 Предмет іпотеки Договору іпотеки № 91/09 викладено в новій редакції наступного змісту: "земельна ділянка площею 7,1757 га, на якій розташоване зазначене у підпункті 3.1.1 пункту 3.1 цього договору нерухоме майно, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування заводу будівельних матеріалів, кадастровий номер :13:047:0019, що розташована за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79. Право власності іпотекодавця на вказану земельну ділянку підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11.03.2014р., індексний номер 188443513, виданим державним реєстратором Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_5, вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на заміну Державного акту на земельну ділянку серія ЯК №585236, виданого 30.04.2010р. відділом Держкомзему у м. Нова Каховка.

06.08.2010 року між ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 (продавець) та ТОВ Глобал Концентрейт (покупець) укладено Договір купівлі-продажу майна №0608-1 відповідно до п.1.1 якого, продавець продав, а покупець купив майно відповідно до додатку №1, яке знаходиться за адресою м. Нова Каховка Херсонської області, вул. Першотравнева, буд.79 (т.1 а.с.50-52).

Загальна вартість майна складає 349 861,01 грн., в тому числі ПДВ, а окремо по кожному виду майна його вартість зазначена у додатку № 1 до зазначеного договору (п.2.1).

Відповідно до п.п. 3.2 Договору, приймання передача майна здійснюється за актом приймання-передачі майна, який є невідємною частиною договору та підписується належним чином уповноваженими представниками та скріплюється печатками сторін протягом 2-х робочих днів після оплати майна згідно виконання п.п. 3.1 договору.

Додатком № 1 до Договору № 0608-1 від 06.08.2010 року сторони передбачили, що на виконання п.1.1 Договору купівлі-продажу майна, відчужено наступне майно на загальну суму 349 861,01грн. (т.1 а.с.53).

- водопровідна мережа:

- повітропровід по цеху;

- газопровід;

- каналізаційна мережа;

- конденсаторна ємність;

- блок пост;

- вимірювальний прилад кислотності РН-150МІ;

- комплект: модуль пам'яті, валік, стойки Deignje;

- ваги електронні ВЕСТ-150А12Е;

- контейнер самоперекидний ВК-КС, - 4 шт.

13.08.2010 року між ТОВ Глобал Концентрейт та ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 був підписаний Акт приймання-передачі майна, за яким продавець передав, а покупець прийняв зазначене у Додатку № 1 майно (а.с.54).

06.08.2010 року між ТОВ Глобал Концентрейт (продавець) та ТОВ Каховка Маркет (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу майна № 4, за умовами п.1.1 якого, продавець продав, а покупець купив майно вищевикладене відповідно до Додатку № 1 до цього договору, яке знаходиться за адресою: м. Нова Каховка Херсонської області, вул. Першотравнева, буд.79 (т.1 а.с.55-57)

Між сторонами складено акт приймання-передачі майна від 13.08.2010 року до договору купівлі-продажу №4 від 06.08.2010 року (т.1 а.с.59).

23.06.2014 року між ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 (продавець) та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ПРОДАКТ" (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано за №780 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.27-31), відповідно до п.1.1 якого, продавець зобовязується передати у власність покупцю майно, а саме:

Обєкт продажу 1 - нежитлова будівля заводу, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, буд.79 : виробничий корпус, А, загальною площею 28249,8 кв.м.; адміністративно-побутовий корпус, А1, над А1, а, загальною площею 1571,4 кв. м.; котельна, Б, загальною площею 337,3 кв.м.; огорожа, 1; вимощення, бетонний майданчик, 1.

Обєкт продажу 2 - земельна ділянка площею 7,1757 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування заводу будівельних матеріалів, кадастровий номер :13:047:0019, що знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79.

Обєкт продажу 3 - основні засоби, перелік яких викладений в Додатку №1 до основного договору, що є його невідємною частиною (т.1 а.с.137-141).

Відповідно до п.1.2 договору купівлі-продажу від 23.06.2014, відчужуваний ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 Обєкт продажу 1 належить продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 04.03.2010р. Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області Про видачу свідоцтва про право власності №458 від 22.12.2009 р., дублікат якого видано 26.12.2013 р. на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Про видачу дублікату свідоцтва про право власності на обєкт нерухомого майна ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 від 24.12.2013 р. №470. Право власності Продавця на обєкт продажу 1 зареєстроване Реєстраційною службою Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 04.02.2014 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.02.2014 р. індексний номер витягу 17324124, номер запису про право власності:4557866, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 07.

Згідно до п.5.2. договору купівлі-продажу від 23.06.2014, відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження, обєктів нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав наявна актуальна інформація про обтяження та іпотеку.

З урахуванням вищевикладеного, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що на момент укладення Договору іпотеки №91/09 від 02.03.2009 року спірне майно, яке є предметом Договору купівлі-продажу №0608-1 від 06.08.2010 року та Договору купівлі-продажу № 4 від 06.08.2010 року не було створене, тому не може бути включене до предмету іпотеки, а на момент внесення змін до нього на підставі Додаткового договору № 4 від 23.06.2014 року, це майно вже не належало ТОВ "Завод будівельних матеріалів №1", а тому при його укладенні останній не був власником майна, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, у зв'язку з чим укладений договір, в частині викладення в повній редакції підпункту 3.1.2 ст.3 «Предмет іпотеки», укладено з порушенням приписів, ч. 1 та 2 ст. 203 ЦК України і він має бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 цього кодексу.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет та вважає, що апеляційна скарга товариства підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.

Так, як було зазначено вище, зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, яку позивач просить задовольнити, вбачається що він просить:

- визнати недійсним пункт 1 договору про внесення змін №4 від 23.06.2014 року до Договору іпотеки №91/09 від 02.03.2009 року, укладеного між ТОВ «Завод будівельних матеріалів №1» та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» в частині викладення в новій редакції підпункту 3.1.2. статті З «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»;

- визнати за ТОВ «Каховка «ОСОБА_3» право власності на майно, яке

розташоване за адресою м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, буд.7

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, не підлягають доведенню обставини, визнані судом загальновідомими. Загальновідомість обставин полягає в тому, що вони відомі широкому загалу, зокрема, суду та особам, які беруть участь у справі. Загальновідомість того чи іншого факту є відносною і залежить від часу, що сплинув після події, поширеності інформації про подію в певній місцевості. Загальновідомі обставини не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність - очевидна, і доказування їх є зайвим.

Більш того, для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін. Якщо у справі беруть участь ті самі сторони, однак інші треті особи, то факти, встановлені рішенням у такій справі, матимуть преюдиціальне значення.

Вказане вище підтверджується постановою, пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Так, 03.03.2015 року постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/24028/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до відповідачів ТОВ «Завод будівельних матеріалів №1», ТОВ «Глобал Концентрейт», третя особа ТОВ «Каховка «ОСОБА_3», про визнання недійсним договору купівлі-продажу №0608-1 від 06 серпня 2010 року, було задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк», скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року по справі №910/24028/14, визнано недійсним Договір купівлі-продажу №0608-1 від 06.08.2010 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод будівельних матеріалів №1» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Концентрейт».

Зазначеною постановою спростовуються посилання позивача на те, що на підставі пункту 1.1. договору купівлі-продажу від 23.06.2014 року, укладеного між ТОВ Завод будівельних матеріалів №1 та ТОВ "ЕНЕРДЖІ ПРОДАКТ" було здійснене безпідставне відчуження майна, яке є власністю ТОВ Каховка Маркет на підставі договору купівлі-продажу майна №4 від 06.08.2010 року та придбано у ТОВ Глобал Концентрейт.

Отже, на момент звернення ТОВ «Каховка Маркет» з даним позовом, а саме 28.07.2015 року позивач не був власником спірного майна, так як постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року договір купівлі продажу від 06.08.2010 року укладений між ТОВ «Завод будівельних матеріалів №1» та ТОВ «Глобал Концентрейт» визнано недійсним.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009, № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, право позивача обрати такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, залежить від того, чи порушеного таким правочином його право. У випадку встановлення такого порушення, визнання правочину недійсним є способом захисту порушеного права позивача, котрий він може обирати на власний розсуд (ст. 20 ЦК України).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу; недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Щодо посилання скаржника, що до спірних правовідносин судом не застосовано вимоги ст. 330 ЦК України, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Так, відповідно до листа ВСУ від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відміну від норм ч. 1 ст. 216 ЦК норми гл. 29 ЦК є спеціальними. У них закріплено основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватися власником майна, зокрема з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином (наприклад, віндикація). Статтею 330 ЦК чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину мас пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Проте в цьому випадку немає перешкод для задоволення лише віндикаційного позову, оскільки право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача).

Аналогічна позиція викладена і Верховним судом України в абз. 2 п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», а також в абзаці 1 п. 2.15. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Оскільки, спірне майно відчужене за договором купівлі-продажу № 0608-1 від 06.08.2010 року, безпосередньо знаходилось у ТОВ «Завод будівельних матеріалів № 1» то відповідно і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про витребування майна у набувача.

Відтак враховуючи вищевикладене, місцевим господарським судом вірно встановлено, що вимоги позивача в цій частині є безпідставні. Водночас як вірно встановлено судом першої інстанції, Договір купівлі-продажу №4, укладений 06.08.2010 року, укладений між ТОВ Глобал Концентрейт та ТОВ "Каховка "ОСОБА_3", нотаріально не посвідчений, а тому такий договір, відповідно до позиції ВСУ від 18 квітня 2011 року у справі N 2-17/604-2009, не породжує прав та обов'язків для його сторін і не може бути визнаний судом дійсним на підставі ст. 220 ЦК України, оскільки такий правочин відповідно ст. 210 ЦК України вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації. Однак в даному випадку реєстрації будь-яких прав за даним договором в установленому чинним законодавством порядку не здійснювалося.

Крім того, у постанові ВСУ від 18 квітня 2011 року зазначено, Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Отже, правила ст. 220 ЦК України не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки.

Відносно вимог визнати за ТОВ «Каховка «ОСОБА_3» про визнання право власності на зазначене вище майно, розташованого за адресою: м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, буд.7, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 цього ж Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

В ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вказане правило закріплено в ст. 328 ЦК України.

Як вбачається із договору іпотеки від 02.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, предметом іпотеки є обєкт незавершеного будівництва, корпус пересувних електростанцій, у тому числі незавершене будівництво будівля літ. А загальною площею 31742,1 кв.м., туалет літ. Б, огорожа 1, 2, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79.

Предметом Договору купівлі-продажу № 4 від 06.08.2010 року, є нерухоме майно яке передане ТОВ "Каховка "ОСОБА_3" за Актом, розташоване за тією ж адресою що і предмет іпотеки м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 79.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто в порядку ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, цивільним законодавством передбачено можливість звернення до суду за захистом права власності, яке є існуючим, набуто за встановлених законодавством підстав.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захист права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи викладене, судова колегія цілком погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет.

Позивач ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надав, а тому зазначені вище факти під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які відповідач посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 08.10.2015 року по справі № 923/1309/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Каховка Маркет залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року по справі № 923/1309/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „16 лютого 2016 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров