ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 911/1403/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Волна-К»

про зобовязання повернути майно та стягнення 30000,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_3 (договір б/н від 14.01.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 10.07.2015 року);

від третьої особи: не зявився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобовязання повернути майно та стягнення 30 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що 11.08.2014 року між позивачем (Орендодавець) та відповідачем (Орендар) було укладено Договір оренди майна № 01 (далі - Договір), на виконання умов якого, позивач 11.08.2014 року згідно Акту приймання-передачі обладнання для ресторану, передав, а відповідач прийняв спірне майно в оренду, однак, як стверджує позивач, відповідач своїх зобовязань з оплати орендованого майна не виконував, майно в порушення п. 8.1 ОСОБА_5 не повернув, у звязку з чим, керуючись ст. 785 Цивільного кодексу України та враховуючи п. п. 4.1 та 6.1.4 ОСОБА_5, позивач просить зобовязати відповідача повернути спірне майно, стягнути з останнього заборгованість з орендної плати в сумі 20000,00 грн. та пеню в сумі 30000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2015 року порушено провадження у справі № 911/1403/15.

В ході розгляду справи відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній стверджує, що не підписував спірний Договір і ніякого майна згідно нього не отримував.

В судовому засіданні 02.06.2015 року представниками сторін, в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, було подано клопотання про продовження строку розгляду спору, яке задоволено судом і продовжено строк розгляд спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2015 року призначено комплексну судову почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені питання: чи виконано рукописний текст (підпис) на ОСОБА_5 оренди майна № 01 від 11.08.2014 року, укладеному між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, від імені ОСОБА_2, ОСОБА_2, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_2?; чи виконано рукописний текст (підпис) на Акті прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року до ОСОБА_5 оренди майна № 01 від 11.08.2014 року ОСОБА_2 чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_2?

Проведення експертизи було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покладались на відповідача, у звязку з чим, зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 здійснити попередню оплату експертизи, про що повідомити Київський науково-дослідний інститут судових експертиз та суд.

У звязку з призначенням експертизи провадження у справі № 911/1403/15 зупинялось до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновків експертів.

02.10.2015 року через канцелярію суду надійшов лист від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 12388/12615/15-33/12616/15-32 від 24.09.2015 року з доданими до нього матеріалами справи № 911/1403/15, яким матеріали справи повернуто без виконання експертизи, у звязку з тим, що відповідач не виконав вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 24.06.2015 року, якою витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, були покладенні на нього.

У звязку з чим, провадження у справі № 911/1403/15 було поновлено та призначено справу до розгляду на 19.10.2015 року.

В судовому засіданні 19.10.2015 року представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Волна-К». Клопотання обґрунтоване тим, що майно, яке було передане відповідачу на підставі спірного ОСОБА_5 оренди майна, знаходиться в приміщенні за адресою: м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2-А, яке належить на праві власності ТОВ «Волна-К», відповідно пояснення ТОВ «Волна-К» щодо місцезнаходження спірного майна, права позивача на розпорядження спірним майном та факту користування відповідачем спірним майном мають значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні 19.10.2015 року судом у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва в розгляді справи на 28.10.2015 року.

27.10.2015 року відповідач через канцелярію суду подав додаткові пояснення у справі, якими просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у звязку з тим, що фактично майно згідно Акту приймання-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року йому не передавалось. Крім того, останній стверджує, що оскільки спірний Договір не містить відтиску печатки відповідача, а містить лише підпис відповідача, вчинений за допомогою факсиміле, він є недійсним. Також, відповідач зазначив, що у позивача відсутні правомочності щодо спірного майна, яке належить ТОВ «Волна-К», у звязку з чим, підтримав подане 19.10.2015 року клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Волна-К».

В судовому засіданні 28.10.2015 року судом у відповідності до ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва в розгляді справи на 05.11.2015 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П на лікарняному розгляд справи 05.11.2015 року не відбувся. Ухвалою суду від 13.11.2015 року розгляд справи призначено на 30.11.2015 року.

30.11.2015 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, якою останній збільшив позовні вимоги в частині нарахування пені і просить стягнути з відповідача 110000,00 грн. пені, решту вимог залишив без змін.

У відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.11.2015 року суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Волна-К».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2015 року розгляд справи відкладався до 23.12.2015 року у звязку з залученням до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Волна-К» та витребування додаткових документів по справі.

В судове засідання, яке відбулось 23.12.2015 року, представник третьої особи не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 30.11.2015 року не виконав, про причини неявки в судове засіданні. Розгляд справи відкладався до 11.01.2016 року. В судовому засіданні 11.01.2016 року розгляд справи відкладався до 19.01.2016 року. В судовому засіданні 19.01.2016 року оголошувалась перерва до 26.01.2016 року.

В судовому засіданні 26.01.2016 року позивач позовні вимоги підтримав та надав додаткові докази придбання ним спірного майна, яке передавалось в оренду відповідачу. Відповіач проти позову заперечував. Третя особа в судове засідання не зявилась.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 11.08.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, Орендар) укладеного Договір оренди майна (далі-Договір) за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, перелік якого вказано в додатках до ОСОБА_5, а саме, посуд та обладнання для ресторану.

Згідно акту від 11.08.2014 року прийому-передачі обладнання для ресторану до ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року позивач передав, а відповідач отримав майно (посуд та обладнання для ресторану) у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн. (п. 1.1.1 ОСОБА_5).

За змістом п. 4.1, 4.2 ОСОБА_5 орендна плата складає 5000 грн. за місяць та сплачується Орендарем щомісячно на рахунок Орендодавця не пізніше 11 числа кожного місяця.

Однак, позивач зазначає, що відповідач в порушення умов ОСОБА_5 не здійснював сплату орендних платежів.

Положеннями п. 3.1 ОСОБА_5 визначається строк його дії, який складає чотири місяці з моменту прийняття обєкта оренди. Тобто останнім днем оренди мало бути 11.12.2014 року.

07.11.2014 року позивач надіслав Орендарю вимогу про повернення майна, яку останній залишив без задоволення, майно не повернув.

У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за чотири місяці користування майном в сумі 20000 грн. та, керуючись ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, а саме неустойку у сумі 30 000 грн. за три місяці прострочення з 11.12.2014 року по 11.03.2015 року (після закінчення строку дії ОСОБА_5).

В ході розгляду спору позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій збільшив період нарахування неустойки за час фактичного користування орендованим майном і просить стягнути неустойку за одинадцять місяців прострочення в сумі 110000 грн., відповідно за період з 11.12.2014 року по 11.11.2015 року.

Також, позивач в позові просить зобовязати відповідача повернути орендоване майно згідно переліку зазначеному в акті прийому-передачі обладнання для ресторану до ОСОБА_5 № 01 оренди майна (Додаток №1) від 11.08.2014 року у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн.

Відповідач у відзиві позовні вимоги заперечував, зазначив, що спірне майно йому фактично не передавалось і він не мав доступу до майна, оскільки майно знаходилось і знаходиться в приміщенні, яке належить на праві власності ТОВ «Волна-К» за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна Генерала, 2-а, площею 159 кв.м., що підтверджується п.1 Акту прийому-передачі обладнання для ресторану до ОСОБА_5 оренди майна від 11.08.2014 року.

Крім того, спірне майно є обладнанням для ресторану, знаходиться в приміщенні, яке є кафе-баром, і в якому воно мало використовуватися. Однак, дане приміщення знаходиться у власності ТОВ «Волна-К», при цьому відносини щодо використання приміщення між позивачем та ТОВ «Волна-К» не врегульовані. У звязку з чим, відповідач стверджує, що позивач не забезпечив йому доступ до переданого в оренду майна, тому відповідне майно не вважається переданим.

Також, відповідач стверджує, що Договір оренди майна від 11.08.2014 року не містить оригінального підпису відповідача, а складений з проставлянням факсиміле.

Дослідивши викладені у запереченнях відповідача обставини, враховуючи наявні у справі докази та пояснення третьої особи (і надані нею додаткові докази), судом встановлено, що як Договір № 01 оренди майна від 11.08.2014 року, так і Акт прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року підписані відповідачем і скріплені його печаткою.

З метою дослідження заперечень відповідача проти укладення ОСОБА_5 оренди та підписання Акту приймання-передачі обладнання, судом призначалась комплексна судова почеркознавча експертиза та технічна експертиза документів, на вирішення якої поставлені питання: чи виконано рукописний текст (підпис) на ОСОБА_5 оренди майна № 01 від 11.08.2014 року, укладеному між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, від імені ОСОБА_2, ОСОБА_2, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_2?; чи виконано рукописний текст (підпис) на Акті прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року до ОСОБА_5 оренди майна № 01 від 11.08.2014 року ОСОБА_2 чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису ОСОБА_2?

Однак, як вбачається з листа від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 12388/12615/15-33/12616/15-32 від 24.09.2015 року, матеріали справи № 911/1403/15 повернуто без виконання експертизи, у звязку з тим, що відповідач не виконав вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 24.06.2015 року, якою витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, були покладенні на нього.

Таким чином, призначена в інтересах відповідача судова експертиза не була проведена з вини відповідача, тому відповідач вважається таким, що не забезпечив доказування своєї позиції належними доказами.

Крім того, судом встановлено, що візуально на ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року та Акті прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року стоять підписи відповідача, скріплені печаткою відповідача. При цьому, справжність відповідних підписів та печатки відповідачем не спростовано, справжність печатки взагалі не заперечувалась. З приводу підроблення первинних документів (ОСОБА_5 та Акту) відповідач не звертався до правоохоронних органів, по суті відповідні питання не заявляв, пояснень щодо проставлення печатки на ОСОБА_5 та акті відповідача не надав.

Таким чином, підписання відповідачем ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року та Акту прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року і скріплення підписів печаткою, свідчить про погодження відповідачем викладених в ОСОБА_5 умов та засвідчення факту прийняття майна (посуд та обладнання для ресторану у кількості 251 шт., загальною вартістю 320746 грн.) у визначеному місці його знаходження, про що відповідач був обізнаний і погодився. Крім того, спірне майно в розумінні ст. 181 Цивільного кодексу України є рухомими речами, які можуть переміщуватись в просторі.

Крім того, в разі неможливості користування таким майном, відповідач мав заявити відповідні претензії до орендодавця (позивача) щодо перешкод чи неможливості фактичного користування, забрати майна в інше приміщення, тощо. Однак в матеріалах справи відсутні відомості про звернення відповідача з вимогами про доступ чи усунення перешкод до орендованого майна.

В ході розгляду справи для всебічного розгляду справи та зясування обставин справи щодо знаходження орендованого майна, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Волна-К».

ТОВ «Волна-К» в своїх запереченнях проти позову зазначило, що спірне майно передавалось в приміщенні за адресою: м. Київ, пр-т. ОСОБА_6, 2-А, яке належить на праві власності ТОВ «Волна-К» на підставі ОСОБА_5 401/45-КП купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу від 27.12.2006 року.

Третя особа зазначає, що договірні відносини з ФОП ОСОБА_1 (позивачем) щодо використання зазначеного приміщення не врегульовані, тому відсутні підстави для використання ФОП ОСОБА_1 відповідного приміщення для ведення своєї господарської діяльності.

В той же час, з наданих третьою особою пояснень встановлено, що 09.10.2012 року між ТОВ «ОСОБА_4 К» (далі - Орендодавець) та ФОП ОСОБА_7 (далі - Орендар), яка є матірю позивача, було укладено Договір оренди № 0910/12, за яким приміщення було передано в користування ФОП ОСОБА_7 на 35 місяців з переважним правом на укладення договору оренди на новий строк.

Таким чином, на момент укладення та дії спірного ОСОБА_5 оренди обладнання для ресторану, приміщення перебувало в фактичному володінні та користування іншої особи на відповідних законних підставах, тому питання щодо відносин позивача з ТОВ «ОСОБА_4 К» не впливають на суть спору, оскільки предметом ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року є обладнання для ресторану, а не саме приміщення.

Крім того, питання дотримання ФОП ОСОБА_7 умов ОСОБА_5 оренди № 0910/12 та її господарські взаємовідносини з позивачем, зокрема, щодо розміщення майна останнього, не підлягають дослідженню в матеріалах даної справи.

Також, позивачем в ході розгляду справи надано суду накладні в підтвердження придбання спірного обладнання. Таким чином, позивачем доведено факт належності йому переданого за ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року майна в оренду відповідачу. Безпідставне розміщення такого майна в приміщенні, орендованому ФОП ОСОБА_7 може порушити лише інтереси останньої, а не ТОВ «Волна-К», в користуванні якого приміщення у відповідний час не перебувало.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено, що за ОСОБА_5 № 01 оренди майна від 11.08.2014 року та Актом прийому-передачі обладнання для ресторану від 11.08.2014 року відповідач отримав в оренду рухоме майно (посуд та обладнання для ресторану у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн.) у визначеному місці його знаходження - в приміщенні за адресою: м. Київ, пр-т. ОСОБА_6, 2-А, про що відповідач був обізнаний і погодився. Таким чином, між позивачем та відповідачем існували відносини оренди майна (посуд та обладнання для ресторану у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн.), що відповідачем не спростовано.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 789 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів сплати орендних платежів за час користування орендованим майном, вимога позивача про стягнення з відповідача 20000 грн. за чотири місяці оренди (по 5000 грн. на місяць) підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов'язує припинення обов'язків орендаря з фактом поверненням об'єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі. У разі не виконання обов'язку, передбаченого ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством передбачена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Згідно з п. 8.1. ОСОБА_5 оренди узгоджено, що після закінчення строку дії ОСОБА_5 орендар зобов'язаний у десятиденний термін передати Орендодавцю майно за актом приймання-передачі.

Враховуючи, що Договір оренди було укладено на чотири місяці і орендар майв повернути майно до 11.12.2014 року, про що також позивач 07.11.2014 року надсилав відповідну вимогу, однак відповідач не довів виконав обовязку з повернення майна з оренди шляхом підписання акту приймання-передачі майна з оренди, позовна вимога про зобовязання відповідача повернути орендоване майно згідно переліку зазначеному в акті прийому-передачі обладнання для ресторану до ОСОБА_5 № 01 оренди майна (Додаток №1) від 11.08.2014 року у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн. підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно позиції Вищого господарського суду України, викладеній в п. 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 року № 12, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

У звязку з чим, згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, а саме в сумі 110000 грн., відповідно за період з 11.12.2014 року по 11.11.2015 року (після закінчення строку дії ОСОБА_5) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі, а саме 1218 грн. з вимоги про повернення майна, 1827 грн. з заявленої в позові вимоги майнового характеру (всього 50000 грн.) та 1200 грн. зі збільшених позовних вимог майнового характеру (в розмірі 1,5 % збільшеної суми), всього в сумі 4245 грн. Решта надміру сплаченого судового збору може бути повернута позивачу за його заявою відповідною ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Шевченка, 28, код НОМЕР_1) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (03134, м. Київ, вул. Жолудева, 6 Є, кв. 65, код НОМЕР_2) майно згідно переліку зазначеному в Акті прийому-передачі обладнання для ресторану до ОСОБА_5 № 01 оренди майна (Додаток №1) від 11.08.2014 року у кількості 251 шт., загальною вартістю 320 746 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Шевченка, 28, код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03134, м. Київ, вул. Жолудева, 6 Є, кв. 65, код НОМЕР_2) 20000 грн. (двадцять тисяч) грн. заборгованості з орендної плати, 110000 (сто десять тисяч) грн. неустойки та 4245 (чотири тисячі двісті сорок пять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.02.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін