номер провадження справи 30/3/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016 Справа № 908/16/16

за позовом: Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Шевченко, 15)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне бюро Промінь (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Цвітна, 12)

до відповідача-2: Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (70600, Запорізька обл., м. Пологи, вул. Жовтнева, 9)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Леніна, 103)

про визнання права власності на грошові кошти в сумі 9257,81 грн., стягнення суми 9257,81грн., знявши арешт з рахунку;

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 034/01-46 від 05.02.2016 р.;

ОСОБА_2, довіреність № 034/01-46 від 05.02.2016 р.

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: не зявився;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 560 від 05.02.2016 р.;

Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне бюро Промінь та Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання права власності на грошові кошти в сумі 9257,81 грн., які перебувають на рахунку №6099 відкритого в ЗРУ ПАТ КБ Приватбанк, що належить ТОВ Будівельно-монтажне бюро Промінь та просить стягнути 9257,81 грн. помилково перерахованих коштів, знявши арешт з рахунку №6099. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спру на стороні відповідача, Відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст.ст. 177, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ст. 139 ГК України, Постанову пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України». При цьому посилається на наступне. 01.01.2010 р. між Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - позивач) та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н від 05.01.2010 на зарахування та виплати грошової допомоги. 17.09.2015 року Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області було підготовлено платіжне доручення № 60 від 17.09.2015 по перерахуванню коштів в сумі 59 398,91 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто вісім грн. 91 коп.), помилково вказавши одержувачем коштів Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь», п/р 6099 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», замість п/р 7219 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» призначеного для виплати адресної допомоги. 18.09.2015 р. Управлінням Державної казначейської служби України в Гуляйпільському районі Запорізької області зазначені кошти було перераховано на кореспондуючий рахунок 6099, що підтверджується випискою від 18.09.2015 р. Як вказує позивач, 02.10.2015 р. помилково перераховані грошові кошти у сумі 50141,10 грн. було повернуто Управлінню, в поверненні інших коштів ПАТ КБ «Приватбанк» відмовив мотивувавши це тим, що п/р 6099 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк, який належить ТОВ «БМБ «Промінь» перебуває під арештом. За доводами позивача, враховуючи відсутність підстав у ТОВ «БМБ «Промінь» (відповідач-1) для переказу йому грошових коштів від позивача на його банківські реквізити, він в розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є неналежним отримувачем зазначених коштів і у нього відсутні підстави для набуття грошових коштів, перерахованих позивачем в якості адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тому сума в розмірі 9257,81 грн. підлягає поверненню відповідачем-1 на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.01.2016 р. порушено провадження у справі № 908/16/16, присвоєно справі номер провадження № 30/3/16, розгляд якої призначено на 08.02.2016 р. Цією ж ухвалою, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі Відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Леніна, 103) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

До початку судового засідання від позивача надійшли витребувані судом документи.

За письмовим клопотанням представників позивача та третьої особи фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представники позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позові, а також надали письмову заяву від 08.02.2016 р. про часткову відмову від позову в частині вимог про зняття арешту з рахунку №6099.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Відповідно до п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З урахуванням викладеного, розглянувши заяву про часткову відмову від позову, враховуючи, що така відмова не суперечить законодавству і фактичним обставинам справи, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за доцільне прийняти відмову Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від позову в частині вимог про зняття арешту з рахунку №6099. Провадження у цій частині позову припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідач-1 та відповідач-2 вимоги ухвали суду від 04.01.2016 р. не виконали, письмового відзиву на позов не надали, представників у судове засідання не направили. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвалу господарського суду від 04.01.2016 р. про призначення розгляду справи на 08.02.2016 р. було направлено відповідачу-1 та відповідачу-2 за адресами, зазначеними у позові, - і в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

Направлена на адресу відповідача-1 кореспонденція до суду не поверталася.

Згідно з наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення кореспонденції від 12.01.2016 р. направлену адресу відповідача копію ухвали господарського суду від 04.01.2016 р. було отримано повноважним представником відповідача-2 14.01.2016. Отже, про розгляд справи господарським судом відповідач-2 був обізнаний.

Представник третьої особи у судовому засідання підтвердив викладені у письмових поясненнях обставини.

За поясненнями Відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (третьої особи), на підстави виконавчого листа №808/8479/13-а, виданого окружним адміністративним судом 14.05.2014 р., державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ТОВ «Будівельно-монтажне бюро «Промінь» в межах суми 9166,37 грн., разом з тим, на даний час на розрахункових рахунках боржника обліковується сума, яка перевищує суму боргу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідача-1 та відповідача-2 було повідомлено належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.02.2016 р. справу розглянуто за наявними матеріалами в межах встановленого строку, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010 р. між Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (позивачем у справі) та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № б/н від 05.01.2010 на зарахування та виплати грошової допомоги.

17.09.2015 року Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області було підготовлено платіжне доручення № 60 від 17.09.2015 по перерахуванню коштів в сумі 59 398,91 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч триста дев'яносто вісім грн. 91 коп.), в якому помилково було зазначено одержувачем коштів Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь», п/р 6099 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк») (далі відповідач-1), замість п/р 7219, що відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» для виплати адресної допомоги.

18.09.2015 р. Управлінням Державної казначейської служби України в Гуляйпільському районі Запорізької області зазначені кошти було перераховано на кореспондуючий рахунок 6099, що належить відповідачу-1 (виписка від 18.09.2015 р.).

21.09.2015 року позивачем було направлено ТОВ «БМП «Промінь» лист за вих. № 04-07/624 з проханням повернути на поточний рахунок Управління помилково перераховані кошти в сумі 59 398,91 грн.

22.09.2015 р. позивач звернувся до керівника Гуляйпільського відділення філії ЗРУ ПАТ КБ Приватбанк з листом № 04-07/605 від 22.09.2015 р., з проханням зарахувати спірні кошти на п/р 7219 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк».

22.09.2015 р. Управління звернулося до Відділу державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області з листом № 04-07/605 від 22.09.2015 р. з проханням повернення помилково перерахованих коштів.

Відділ державної виконавчої служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області листом № 6235 від 22.09.2015 р. повідомив позивача, що на п/р 6099, відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», накладено арешт, який неможливо зняти до повного погашення ТОВ «БМБ «Промінь» заборгованості.

Як зазначає позивач, 02.10.2015 р. грошові кошти у розмірі 50141,10 грн. було повернуто на розрахунковий рахунок Управління, що підтверджується копією виписки по рахунку 02.10.2015 р. В поверненні інших коштів ПАТ КБ «Приватбанк» відмовив посилаючись на те, що п/р 6099 відкритий в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк, який належить ТОВ «БМБ «Промінь» перебуває під арештом.

За доводами позивача, накладення арешту на належне йому майно (грошові кошти) та неповернення відповідачем-1 помилково перерахованої на його рахунок суми є підставою для звернення до суду з вимогами про визнання права власності на ці кошти та їх стягнення у судовому порядку.

Позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне бюро Промінь та Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання права власності на грошові кошти в сумі 9257,81 грн., які перебувають на рахунку №6099 відкритого в ЗРУ ПАТ КБ Приватбанк, що належить ТОВ Будівельно-монтажне бюро Промінь, та про стягнення з ТОВ Будівельно-монтажне бюро Промінь 9257,81 грн. помилково перерахованих коштів, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників позивача та третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї статті застосовуються до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобовязання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, грошові кошти в сумі 9257,81 грн. були помилково перераховані позивачем на розрахунковий рахунок №6099 в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь».

Відповідно до п.п. 1.23., 1.24. ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Обставини справи свідчать, що між Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне бюро «Промінь» відсутні будь-які договірні відносини, протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав у ТОВ «БМБ «Промінь» для переказу йому грошових коштів від позивача на його банківські реквізити, він в розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є неналежним отримувачем зазначених коштів, у нього були відсутні підстави для набуття грошових коштів, перерахованих позивачем в якості адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції,

Таким чином, ТОВ «БМБ «Промінь» відповідно до ст. 1212 ЦК України зобов'язаний повернути позивачу помилково перераховані останнім грошові кошти, як такі, що набуті без достатньої правової підстави, тому вимога позивача про стягнення з відповідача-1 суми в розмірі 9257,81 грн., як безпідставно отриманих, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про визнання права власності на грошові кошти в сумі 9257,81 грн., які перебувають на рахунку №6099 відкритого в ЗРУ ПАТ КБ Приватбанк, що належить ТОВ Будівельно-монтажне бюро Промінь, суд зазначає наступне.

Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 328 цього ж Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього ж Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, за яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дана правова норма кореспондується з положеннями статті 20 ГК України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права.

Таким чином, особа, право власності якої оспорюється або не визнається іншою особою, може звернутися до суду з позовом про визнання свого осопрюваного або порушуваного права.

Частиною першою ст. 177 ЦК України визначено, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно ст. 139 ГК України майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів. Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Постановою про арешт коштів боржника від 28.04.2014 ВП № 43125346, винесеної державним виконавцем ВДВС Гуляйпільського РУЮ накладено арешт на всі рахунки, які належать ТОВ «БМП «Промінь. На даний час заборгованість ТОВ «БМП «Промінь за вказаним виконавчим провадженням відповідачем не погашена.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Зазначена норма закону, вказує, що особа, яка вважає себе власником майна може вимагати визнання за нею права власності на майно та зняття з цього майна арешту.

У пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що "Відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально - правових вимог позивача має бути встановлення факту належності позивачеві права на спірне майно та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обовязок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 33 ГПК України, не надав до суду доказів повернення помилково перерахованих йому коштів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд позовні вимоги задовольняє частково, а саме: в частині визнання за позивачем права власності на грошові кошти в сумі 9257,81 грн., які перебувають на рахунку №6099 відкритого в ЗРУ ПАТ КБ Приватбанк, що належить ТОВ Будівельно-монтажне бюро Промінь, та стягнення з відповідача-1 суми 9257,81 грн. помилково перерахованих коштів, як такі, що документально підтверджені та обґрунтовані.

Відносно вимог до відповідача-2 суд відмовляє, оскільки позивачем жодним чином не наведено, в чому саме полягає порушення його прав з боку відповідача-2.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача-1, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (м. Гуляйполе, Запорізька обл.) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажне бюро Промінь (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Цвітна, 12, ) на користь Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області (70200, Запорізька обл., м. Гуляйполе, вул. Шевченко, 15, ) 9257 (девять тисяч пятдесят сім) грн. 81 коп. безпідставно отриманих коштів та 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відносно відповідача-2 в позові відмовити.

В частині вимог про зняття арешту з рахунку №6099 провадження у справі припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 12.02.2016 р.