РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/8004/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 50000,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Майструк Є.С. - представник за довіреністю;

від відповідача: Курило О.Б. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №188748Га/13ла/сх від 18.07.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "MAN TGA", реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/8004/15-г (суддя Гулевець О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 (колегія суддів у складі головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В.), частково задоволені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" про стягнення страхового відшкодування в сумі 50000,00 грн. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 48351,42 грн., в решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 у справі №910/8004/15-г та рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, як зазначено у вказаній постанові, при новому розгляді справи Господарському суду міста Києва слід звернути увагу на те, що дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування" та умовами договору №188748Га/13лв/сх добровільного страхування, пунктом 28.10 якого ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ТОВ «Транс-Сервіс-1» узгодили не враховувати коефіцієнт фізичного зносу при визначенні суми страхового відшкодування, а загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

У результаті повторного автоматичного розподілу, справу №910/8004/15-г передано на розгляд судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 справу №910/8004/15-г прийнято до провадження суддею Грєховою О.А. та призначено до розгляду на 18.01.2016.

18.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав клопотання про перенесення судового засідання, у зв'язку з необхідністю отримання додаткових документів по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.01.2016 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки ані ТОВ «Транс-Сервіс-1» як потерпілим, ані ПрАТ «СК «АХА Страхування», як особою, до якої перейшло право вимоги, належної потерпілому, не надано документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу "MAN TGA", реєстраційний номер НОМЕР_1, то позивач має право на виплату страхового відшкодування у сумі 20466,35 грн. Крім того, оскільки ПрАТ «СТ «Гарантія» на виконання постанови ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві сплатило 50118,18 грн., відповідач просив припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 20466,35 грн. та 749,07 грн. судового збору, а також здійснити поворот виконання рішення та стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплачене страхове відшкодування в розмірі 27885,07 грн. та судовий збір в розмірі 1077,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено до 08.02.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 08.02.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також подав додаткові документи до матеріалів справи.

У свою чергу, представник відповідача в засіданні господарського суду позов визнав в частині 20466,35 грн., щодо решти позовних вимог - заперечив.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.07.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №188748Га/13лв/сх (надалі - договір), відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля марки "MAN TGA", реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску (п. 5 договору).

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» (п. 3 договору).

Строк дії договору встановлено з 08.08.2013 по 07.08.2014.

За умовами п. 28.10 договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт.

22.03.2014 о 13 год. 00 хв. в Миколаївській області, Первомайському районі, н/п Бандурка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:

- автомобіля "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом "KRONE AZP 18", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3;

- автомобіля "МАЗ 6303" реєстраційний номер НОМЕР_4, з причепом «KOGEL AWE 18» реєстраційний номер НОМЕР_5;

- автомобіля "MAN TGA" реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричепом «BODEX KIS 3W-S», реєстраційний номер НОМЕР_7.

За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП, відносно водія автомобіля "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом "KRONE AZP 18", реєстраційний номер НОМЕР_3, - ОСОБА_3 складено адміністративний протокол АВ2№523828 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчать відомості №9365078 про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2014 у справі №127/7294/14-п (провадження №3/127/2117/14) встановлено, що ОСОБА_3 22.03.2014 в Миколаївській області, Первомайському районі, на автостоянці Бандурського МЕЗ, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, керував автомобілем "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "МАЗ 6303" реєстраційний номер НОМЕР_4, який стояв попереду, внаслідок чого даний автомобіль самовільно продовжив рух та здійснив наїзд на автомобіль марки "MAN TGA" реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв попереду.

Вказаною постановою, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

22.03.2014 власник застрахованого автомобіля марки "MAN TGA", реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, в якій повідомив ПрАТ "СК "АХА Страхування" про факт ДТП.

Згідно з рахунком-фактурою №ТС-0000045 від 09.04.2014, складеним ТОВ "Транс-Сервіс-1", вартість ремонту автомобіля "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 58021,70 грн. з ПДВ (52112,02 грн. без ПДВ та без урахування знижки).

29.04.2014 за фактом ремонту автомобіля "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1, Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" було складено акт виконаних робіт №ТС-0000045 від на суму 58021,70 грн. з ПДВ.

Відповідно до Звіту №594/14 про оцінку автомобіля "MAN TGA 18.480" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 05.05.2014 суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 (сертифікат №11247/11, виданий Фондом державного майна України 27 грудня 2010 року), вартість ремонту автомобіля "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 63003,28 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "MAN TGA18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 23810,82 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без ПДВ, становить 20466,35 грн.

Як убачається з ремонтної калькуляції №1.001.14.04895 від 05.05.2014 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 63003,28 грн.

Вигодонабувач за Договором добровільного страхування наземного транспорту №188748Га/13ла/сх від 18.07.2013 - ПАТ «ПУМБ» у листі №703 від 21.05.2014 погодив можливість виплати страхового відшкодування на рахунок ТОВ "Транс-Сервіс-1".

28.05.2014 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі рахунку СТО №ТС-0000045 від 09.04.2014 складено страховий акт №1.001.14.04895/VESKO15737 та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 56871,70 грн. і платіжним дорученням №110 997 від 29.05.2014 зазначена сума виплачена страхувальнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1", яке і здійснювало ремонт автомобіля "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач звертався до відповідача (як особи, відповідальної за завданий збиток) з претензією №ЛВ5471 від 08.12.2014 та доповненням до неї №ЛВ 5597 від 16.12.2014 про відшкодування суми 56871,70 грн.

Втім, вказані вимоги залишились без задоволення відповідачем, у зв'язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ "СТ "Гарантія" 50000,00 грн. шкоди.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Таким чином, враховуючи наведені приписи чинного законодавства, до ПрАТ "СК "АХА Страхування" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить ОСОБА_5 та знаходився під керуванням ОСОБА_3

Доказів того, що ОСОБА_3 не мав права керування транспортним засобом автомобілем марки "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а тому, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував вказаним транспортним засобом на законних підставах.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 уклав з Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) №АС/4288235, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2.

За приписами п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_3 експлуатував автомобіль марки "MAN 26.463", реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія».

За умовами п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АС/4288235передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Проте, здійснення ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виплати страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі без врахування коефіцієнту фізичного зносу не суперечить приписам статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки вказаний Закон не поширюється на правовідносини, що виникли за Договором добровільного страхування наземного транспорту №188748Га/13ла/сх від 18.07.2013, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить. Натомість, положеннями статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.

Як вбачається з п. 28.10 Договору добровільного страхування наземного транспорту №188748Га/13ла/сх від 18.07.2013 при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт.

Враховуючи вищевикладене, договором страхування, укладеним між позивачем та страхувальником, не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням виключно звіту суб'єкта оціночної діяльності.

З урахуванням вимог пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", наявність страхового акту №1.001.14.04895/VESKO15737, платіжного доручення №110 997 від 29.05.2014, рахунку-фактури №ТС-0000045 від 09.04.2014 та акту виконаних робіт №ТС-0000045 від 29.04.2014 складеного СТО, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

При цьому Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Зазначена правова позиція також наведена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 по справі №910/7163/14, яка прийнята з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень статей 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції в силу ч. 1 ст. 111-28 ГПК України; а також в постановах Вищого господарського суду України від 01.02.2016 у справі №910/6190/15-г, від 02.02.2016 у справі №910/13155/15, від 02.02.2016 у справі №910/25250/15, від 03.02.2016 у справі №910/15485/15, від 04.02.2016 у справі №910/14599/15.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 58021,70 грн. з ПДВ, а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах фактичних затрат - 56871,70 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача (56871,70 грн.), а також визначені полісом №АС/4288235 розміри лімітів відповідальності (50000,00 грн.) та франшизи (0 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50000,00 грн.

При цьому відповідач не позбавлений права на звернення до винної у ДТП особи з регресним позовом про відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки "MAN TGA 18.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 та витратами, пов'язаними з відновлювальним ремонтом вказаного транспортного засобу з урахуванням зносу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» у відзиві на позовну заяву просило закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 20466,35 грн. та 749,07 грн. судового збору, а також здійснити поворот виконання рішення та стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплачене страхове відшкодування в розмірі 27885,07 грн. та судовий збір в розмірі 1077,93 грн.

Суд зазначає, що сплачені ПрАТ «СТ «Гарантія» 50118,18 грн. є грошовими коштами, стягнутими з відповідача у примусовому порядку органами Державної виконавчої служби, на виконання рішення суду від 10.06.2015, яке в подальшому було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015. А тому, припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору в даному випадку не можливе.

Відповідно до ст. 122 ГПК України, якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою.

Видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Отже, поворот виконання рішення суду - це окрема процесуальна дія, яка провадиться господарським судом за заявою боржника в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. В процесі ж нового розгляду справи по суті, поворот виконання рішення суду процесуальним законодавством не передбачений.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, судовий збір за позовом, з урахуванням сплаченого за подачу апеляційної та касаційної скарги, покладається на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" (01601, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 12.02.16

Суддя Грєхова О.А.