КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа№ 910/21139/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

за участю представників:

Від позивача: представник Снігур Д.С. - за довіреністю.

Від відповідача: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Плюс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2015 року

у справі № 910/21139/15 (головуючий суддя: Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Плюс"

про стягнення 533 121, 52 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантік" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Плюс" про стягнення 533 121, 52 грн., з яких 461 278,81 грн. основного боргу, 56 335,16 грн. пені, 12 690,80 грн. інфляційних втрат та 2 816,75 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору з надання послуг на митному складі та в зоні митного контролю №МС-15/8 від 09.02.2015 року щодо оплати за виконані позивачем послуги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року у справі № 910/21139/15 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тавр Плюс" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт жодного доводу не наводить, лише посилається на те, що йому є незрозумілим текст оскаржуваного рішення.

Представник відповідача на судове засідання 25 січня 2016р. не з»явився та звернувся до Київського апеляційного господарського суду із заявою про перенесення розгляду даної справи, посилаючись на неотримання від суду першої інстанції роз'яснення оскаржуваного рішення та необхідність додаткового часу для надання обґрунтування апеляційної скарги.

Зазначену вище заяву судовою колегією було задоволено, розгляд справи відкладено.

Однак, матеріали справи свідчать про те, що 04.12.2015 року судом першої інстанції було направлено відповідачу копію ухвали від 26.11.2015 року про відмову в роз'ясненні рішення, про що свідчить відбиток штампу, вчиненого на зворотньому боці зазначеної вище ухвали (а.с. 132-135).

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідач при необхідності додаткового отримання судового акту, виданого за наслідками розгляду його заяви про роз'яснення рішення, мав право звернутись до суду з проханням видати копію ухвали про відмову в роз'ясненні рішення.

Проте, представник відповідача не надав додаткового обґрунтування апеляційної скарги та вдруге не з'явився в судове засідання суду апеляційної інстанції та не використав надані йому законом права на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного його повідомлення про час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантік" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тавр-Плюс" (замовник) укладено Договір з надання послуг на митному складі та в зоні митного контролю №МС-15/8, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання провести митне оформлення товарів, які знаходяться під митним контролем у режимі "митний склад" з оформленням МД типу ІМ.74, та прийняти їх на зберігання на митний склад (далі - МС), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 100. Виконавець надає замовнику послуги згідно додатку №1.

Згідно із п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Договору виконавець зобов'язаний провести митне оформлення товарів замовника на МС в узгоджені терміни та у відповідності з наданими замовником документами. Своєчасно здійснити необхідні навантажувально-розвантажувальні роботи, необхідні для приймання на МС палетованих товарів, їх складуванням та видачі з МС. Організувати зберігання товарів згідно з вимогами діючого законодавства та умовами цього договору.

Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.5, 3.2.10 Договору замовник зобов'язаний в день погодження виконавцем листа-заявки надати платіжне доручення з попередньою оплатою обов'язкових митних платежів, що сплачуються при оформленні МД типу ІМ.74 згідно діючого митного законодавства, та розраховуються замовником. Завчасно (не менш, ніж за два робочих дні) письмово інформувати виконавця про наміри щодо проведення митного оформлення товарів у вільний обіг (оформлення МД типу ІМ.40) або в інший митний режим. Замовник відшкодовує виконавцю попередньою оплатою обов'язкові митні платежі, що сплачуються при оформленні МД типу ІМ.74. На обов'язкові митні платежі ПДВ не нараховується.

Пунктом 4.1 Договору сторони узгодили, що ціна послуг визначається в національній валюті України згідно з додатком №1.

У п. 4.2 Договору передбачено, що ціна послуг в зоні митного контролю та митному складі розраховуються замовником самостійно та сплачується за попередньою оплатою.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що розрахунки з відшкодування обов'язкових митних платежів, що сплачуються при оформленні МД типу ІМ.74, згідно додатку №1, здійснюються за попередньою оплатою в терміни, вказані в п. 3.2.2 Договору.

Відповідно до п. 4.4 Договору ціна навантажувально-розвантажувальних робіт розраховується за вагою брутто, вказаною в товаросупровідних документах та актах навантажвально-розвантажувальних робіт. Ціна навантажувально-розвантажувальних робіт із застосуванням механічних засобів нараховується та сплачується в повному обсязі при розміщенні товарів на МС, тобто замовник сплачує наперед виконавцю за дії по розвантаженню та завантаженню товару. У випадку необхідності виконання інших навантажувально-розвантажувальних робіт кожна операція (навантаження або розвантаження або переміщення) нараховується та сплачується окремо.

У п. 4.7 Договору сторони визначились, що оплата за надані виконавцем послуги сплачуються за попередньою оплатою на підставі рахунку або цього договору. Виконавець передає замовнику рахунок по факсу або на електронну адресу. Протягом трьох робочих днів замовник зобов'язується забрати оригінал рахунку у виконавця. Виконавець має право не видавати замовнику товар, доки грошові кошти за надані послуги не надійдуть на рахунок виконавця. Всі виконані роботи підтверджуються актами-наданих послуг.

Відповідно до п. 4.10 Договору на підтвердження факту надання послуг виконавцем протягом п'яти робочих днів надається акт здачі-приймання наданих послуг. Замовник має право відмовитись від прийняття послуг за договором, якщо вони надані неналежним чином, шляхом письмової обґрунтованої відмови від підписання такого акту. Якщо протягом п'яти календарних днів з моменту отримання акту замовник не підписав його або не надіслав письмову обґрунтовану відмову від його підписання, вважається, що він підписаний, а послуги - такими, що надані належним чином та підлягають оплаті у повному обсязі відповідно до умов договору.

Матеріали справи свідчать про те, що Додатком №1 до Договору №МС-15/8 сторони погодили ціну послуг, що надаються на митному складі.

Згідно з п. 8.1 Договору даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015 року.

Пунктом 8.3 Договору сторони передбачили, що умови даного договору мають силу на весь термін його дії та до повного виконання сторонами всіх своїх зобов'язань.

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем на виконання умов Договору було виконано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 578 609,45 грн., що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт: №ОУ-0000534 від 31.03.2015 року, №ОУ-0000745 від 30.04.2015 року, №ОУ-0000933 від 31.05.2015 року, №ОУ-0000873 від 27.05.2015 року,ОУ-0000340 від 28.02.2015 року, №ОУ-0001138 від 30.06.2015 року, №ОУ-0001348 від 31.07.2015 року та №ОУ-0001662 від 31.08.2015 року.

Як свідчать матеріали справи, акти здачі-приймання виконаних робіт: №ОУ-0000534 від 31.03.2015 року, №ОУ-0000745 від 30.04.2015 року, №ОУ-0001348 від 31.07.2015 року та №ОУ-0001662 від 31.08.2015 року, підписані уповноваженими особами та скріплені печатками обох сторін (а.с. 81, 107-109).

Стосовно актів здачі-приймання виконаних робіт: №ОУ-0000745 від 30.04.2015 року, №ОУ-0000933 від 31.05.2015 року, №ОУ-0000873 від 27.05.2015 року,ОУ-0000340 від 28.02.2015 року, №ОУ-0001138 від 30.06.2015 року в матеріалах справи міститься Акт звірки взаєморозрахунків, який підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками обох сторін (а.с. 21).

За приписами п. 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Однак, відповідачем зобов'язання зі сплати вартості наданих послуг було виконано частково у розмірі 117 330,64 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками з особового рахунку позивача, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 461 278,81 грн.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позовна вимога про стягнення 461 278,81 грн. є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню повністю.

Окрім основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача 56 335,16 грн. пені, 12 690,80 грн. інфляційних втрат та 2 816,75 грн. 3 % річних.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено п. 7.3 Договору, за несвоєчасну оплату послуг, що надаються виконавцем, у строки зазначені в п. 4.7 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від несвоєчасно внесеної суми за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши правильність нарахування 56 335,16 грн. пені, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 12 690,80 грн. інфляційних втрат та 2 816,75 грн. 3 % річних.

Перевіривши правильність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вони є нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом належними та допустимими доказами не спростовані встановлені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позов задоволено, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Плюс" на рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2015 року у справі № 910/21139/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/21139/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко