ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р. Справа № 12/172

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт», б/н від 30.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/359/16 від 21.01.2016 р.),

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року

за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт», с. Залуква, Галицького р-ну, Івано-Франківської об?л.,

на дії відділу примусового виконання судових рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській обл., м. Івано-Франківськ,

у справі № 12/172 (суддя Матуляк П.Я.),

порушеній за позовом

Позивача: Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум», м. Івано-Франківськ,

До відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт», с. Залуква, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл.,

До відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Прод», с. Залуква, Галицького р-ну, Івано-Франківської об?л.,

Про: стягнення 1189157,15 грн. заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача-1: ОСОБА_3 п/к за довіреністю б/н від 03.01.2016 р.

від позивача: не прибув;

від відповідача-2: не прибув;

від відділу примусового виконання судових рішень: не прибув.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представником апелянта подано письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 січня 2016 року, справу № 12/172 Господарського суду Івано-Франківської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт», б/н від 30.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/359/16 від 21.01.2016 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 04.02.2016 року, про що сторони та відділ примусового виконання судових рішень були належним чином повідомлені рекомендованою поштою, згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а. с. 113-117).

В судове засідання 04.02.2016 р. представник апелянта/відповідача-1 прибув, надав пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав, просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року у справі № 12/172, якою повернуто скаргу ТзОВ «КарпатАгроПродукт» на дії державного виконавця Івано-Франківської області від 22.12.2015 р. у справі № 12/172. Також представником усно зазначено, що ним при поданні апеляційної скарги б/н від 30.12.2015 р. на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року у справі № 12/172 в прохальній частині було допущено арифметичні помилки, а саме, не вірно було зазначено дату скарги на дії державного виконавця (21.10.2014 р.) та просить суд вважати вірною дату 22.12.2015 р.

Від позивача представник в судове засідання не прибув, вимог ухвали суду не виконав, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. яке отримано ПАТ «Банк «Форум» 28.01.2016 р. рекомендованою кореспонденцією за № 764 за адресою: п. і. 79000, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 34-А та 28.01.2016 р. рекомендованою кореспонденцією за № 020 за адресою: п. і. 02100, м. Київ, Бульвар Верховної Ради, 7 (том ІІ, а. с. 115, 117).

Представник відповідача-2 в судове засідання не прибув, вимог ухвали суду не виконав, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яке отримано ТзОВ «ОСОБА_2 Прод» 28.01.2016 р. рекомендованою кореспонденцією за № 775 (том ІІ, а. с. 113).

Представник відділу примусового виконання судових рішень в судове засідання не прибув, вимог ухвали суду не виконав, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яке отримано Відділом примусового виконання судових рішень ВДВС ГУЮ в Івано-Франківській області 28.01.2016 р. рекомендованою кореспонденцією за № 762 (том ІІ, а. с. 116).

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною другою статті 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт», б/н від 30.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/359/16 від 21.01.2016 р.) до провадження та розгляд справи призначено на 04.02.2016 р., про що сторони та відділ примусового виконання судових рішень були належним чином повідомлені рекомендованою поштою згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а. с. 113-117).

Однак, в судове засідання, яке відбулось 04.02.2016 р., представники позивача, відповідача-2 та відділу примусового виконання судових рішень не прибули, про причини не прибуття суд не повідомили.

Слід зазначити, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників позивача, відповідача-2 та відділу примусового виконання судових рішень бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 р. (п. п. 4-6 резолютивної частини ухвали) зобовязано позивача, відповідача та відділ примусового виконання судових рішень подати письмовий, документально та нормативно обґрунтований відзив (заперечення) на апеляційну скаргу; довідку з ЄДРПОУ; однак вимог ухвали суду ні позивачем, ні відповідачем та відділом виконання судових рішень виконано не було.

Відповідно до статті 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 12/172 та прийшла до висновку, розглядати справу без участі представника позивача, відповідача та відділу примусових виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, апеляційну скаргу задоволити, ухвалу місцевого господарського суду про повернення скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця скасувати, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2015 р. у справі № 12/172 (суддя Матуляк П.Я.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт» б/н від 22.12.15 (вх. № 13941/15 від 23.12.15) на дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області та додані до неї документи повернуто скаржнику (абз 1-ий резолютивної частини ухвали) (том ІІ, а. с. 102/зворот).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду від 25.12.2015 р. у даній справі, Апелянт/відповідач-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2015 р. по справі № 12/172, якою повернуто скаргу ТзОВ «КарпатАгроПродукт» на дії державного виконавця Івано-Франківської області від 22.12.2015 р. у справі № 12/172 з урахуванням клопотання апелянта про виправлення описки (том ІІ, а. с. 118/зворот).

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що місцевим господарським судом було допущено порушення норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної ухвали суду, а висновки місцевого господарського суду не відповідають фактичним обставинам справи, що підлягає скасуванню.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що повертаючи скаргу на дії державного виконавця місцевий господарський суд виходив з того, що скаржником до скарги не було подано належних та допустимих доказів направлення даної скарги на адресу ПАТ «Банк «Форум» та відділу примусового виконання судових рішень ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області.

Крім того, місцевим судом також було зазначено, що скаржником в обґрунтування скарги на дії державного виконавця не було подано доказів, які свідчать про незаконні дії державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене апелянт вважає, що місцевий господарський суд безпідставно та необґрунтовано повернув скаржнику скаргу на дії державного виконавця чим позбавив апелянта судового захисту його порушених прав.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що повертаючи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт» на дії державного виконавця (вх. № 13941/15 від 23.12.2015 р.) місцевий господарський суд в ухвалі від 25 грудня 2015 року у справі № 12/172 (том ІІ. а.с. 102) зазначив, що скаржником при поданні вище зазначеної скарги не було дотримано вимог ч. 1 п. 2 та п. 4 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), тобто не було подано доказів відправлення ПАТ «Банк «Форум» та відділу примусового виконання судових рішень копії скарги на дії державного виконавця з додатками, а також документів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у скарзі.

Однак з таким висновком місцевого господарського суду колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з копії скарги на дії державного виконавця з додатками (оригінал скарги на дії державного виконавця з додатками колегією суддів оглянуто в судовому засіданні), скаржником при поданні до місцевого господарського суду вищезазначеної скарги було подано докази надсилання (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек) на адресу ПАТ «Банк «Форум» та, зокрема, Відділу примусового виконання судових рішень Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Івано-Франківській області. Надсилання Відділу примусового виконання судових рішень Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Івано-Франківській області копії скарги на дії підтверджується фіскальним чеком ФН НОМЕР_1 від 22.12.2015 р. (том ІІ, а. с. 105-106), однак місцевий господарський суд такі не взяв до уваги.

Щодо висновків місцевого суду, що скаржником до скарги не було подано документів, які підтверджують зокрема обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, колегія суддів не може погодитися, оскільки, скаржник звертаючись до суду, надав документи на обґрунтування своїх вимог, зокрема, копію заяви № 15-12 від 15.12.2015 р., отже, скаржник обґрунтовуючи свої вимоги, послався у цьому зв`язку на певні обставини та надав в якості доказів до скарги на дії державного виконавця відповідні документи, які на його думку, обґрунтовують його вимоги.

Отже, перш ніж повернути скаргу скаржнику, місцевий суд зобов'язаний витребувати необхідні для розгляду справи документи, визначивши при цьому, які саме документи повинні бути надані, а у разі неподання таких доказів, міг застосувати вимоги ст. 75 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Крім того, слід зазначити, що при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (далі ДВС) суди мають керуватися положеннями статей 40, 55, 56 Конституції України; статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»), оскільки гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд не вправі був повертати скаргу на дії державної виконавчої служби у звязку із не подання доказів обґрунтування своїх вимог, а повинен був розглянути скаргу по суті в тій частині, в якій вони були підтверджені наявними у справі доказами, а в разі відсутності або неподання таких доказів скаржником, зобовязаний був зробити висновок щодо законності і обґрунтованості його вимог, однак місцевий господарський суд фактично ухилився від здійснення судочинства.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 43 ГПК України, однією з засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом п. 2 ст. 54, ст. 57, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України з посиланням на неподання скаржником доказів які обґрунтовують його вимоги та не подання доказів надсилання скарги іншим учасникам судового процесу є безпідставним, оскільки скаржником було долучено до скарги на дії державного виконавця докази надсилання скарги іншим учасникам судового процесу зокрема ВДВС ГУЮ в Івано-Франківській області (том ІІ, а. с. 105-106).

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КарпатАгроПродукт» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.2015 року у справі № 12/172 про повернення скарги на дії державного виконавця - скасувати.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи передати до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду по суті.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

04.02.2016 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 05.02.2016 р.