ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.16р. Справа № 904/10948/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Халкон", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 115 529 грн. 82 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 25.09.2015р. № б/н;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 01.10.2015р. №48.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 115 529 грн. 82 коп., що складає 99 360 грн. 00 коп. заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 06.04.2015р. №15059, 10 349 грн. 77 коп. облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 4 570 грн. 56 коп. інфляційного збільшення суми боргу та 1 249 грн. 49 коп. три проценти річних.

Позивач у додаткових поясненнях (вх. №6137/16 від 02.02.2016р.) зазначає, що в першому абзаці позовної заяви було допущено помилку та помилково зазначено назву іншого підприємства, з яким було укладено догові поставки від 06.04.2015р. №15059; вірним є наступне викладення змісту першого абзацу вступної частини позову: „06 квітня 2015 року між ТОВ „Халкон та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" було укладено Договір поставки №15059..

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015р. між відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Халкон", як постачальником, було укладено Договір поставки №15059 (надалі Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність замовника товар відповідно до специфікації, а замовник зобовязується прийняти та оплатити за поставлену продукцію на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору поставки кількість та асортимент товару передбачається у специфікації (додаток №1), яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до пункту 6.1 Договору поставки замовник оплачує товар за ціною, вказаною у специфікації.

Відповідно до умов Специфікації №1, яка є додатком №1 до Договору, сторони погодили найменування, креслення, кількість, ціну та загальну суму товару, що постачається за Договором поставки, 99 360 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки позивачем було поставлено відповідачу товар секції охолодження 7317.100 у кількості 9 шт. на суму 99 360 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 28.04.2015р. №6 (а.с. 14), а також довіреністю від 28.04.2015р. №242 (а.с. 15).

Позивачем на оплату поставленого товару було виставлено відповідачу рахунок на оплату від 28.04.2015р. №6 на суму 99 360 грн. 00 коп. (а.с. 16).

Згідно з пунктом 7.2 Договору поставки замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60-ти банківських днів з дня його отримання; днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити поставлений товар до 28.07.2015р. (включно).

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 99 360 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

У пункті 11.4 Договору поставки сторони передбачили, що за несвоєчасне перерахування коштів згідно пункту 7.2 даного договору замовник виплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Отже, після перерахунку пеня складає 9 778 грн. 11 коп. (з 29.07.2015р. по 21.12.2015р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 2 970 грн. 37 коп. (з вересня по листопад 2015р.), а річні 1 192 грн. 32 коп. (з 29.07.2015р. по 21.12.2015р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі слід покласти сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Белелюбського, 7; ідентифікаційний код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Халкон" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 72; ідентифікаційний код 39550262) 99 360 грн. 00 коп. - заборгованості, 9 778 грн. 11 коп. - пені, 2 970 грн. 37 коп. - інфляційних нарахувань, 1 192 грн. 32 коп. річних та 1 699 грн. 51 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„09„ лютого 2016р.