номер провадження справи 9/34/15-35/158/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 Справа № 908/684/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився.

від відповідача: не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства Одеська ТЕЦ, м. Одеса

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Майстер-2012, м.

Донецьк

про стягнення суми 200000 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось Публічне акціонерне товариство Одеська ТЕЦ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Майстер-2012про стягнення суми 200000 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.02.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/684/15-г, судове засідання призначено на 05.03.2015р.

Ухвалою суду від 05.03.2015р. розгляд справи відкладено на 02.04.2015р.

02.04.2015р. ухвалою суду продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів до 20.04.2015р., розгляд справи відкладено на 16.04.2015р.

16.04.2015р. рішенням господарського суду Запорізької області у задоволенні позовних вимог ПАТ «Одеська ТЕЦ» відмовлено.

28.07.2015р. постановою Донецького апеляційного господарського суду рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/684/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.11.2015р. по справі № 908/684/15-г постанова Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. та рішення господарського суду Запорізької області від 16.04.2015ру справі 908/684/15-г скасовані, справа № 908/684/15-г направлена на новий розгляд до господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

16.12.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями, справу № 908/684/15-г призначено судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 17.12.2015р. прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 26.01.2016р.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 21.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством Одеська ТЕЦ (замовник, позивач у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Майстер-2012 (підрядник, відповідач у справі) був укладений договір підряду № 442, відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик виконати у відповідності до умов договору роботи з капітального ремонту трансформатора ст. № 13Т типу ТДТНГ 40500/110/35/6, заводський № 52361, 1964 р.в., згідно локального кошторису № 4-1-1 (далі роботи), а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх (п. 1.1., п. 2.1.1. договору).

Відповідно до п.5.3. договору, замовник повинен здійснювати поетапно передоплату за наявності фінансування шляхом перерахування грошових коштів на р/р підрядника в розмірі 50% вартості робіт.

На виконання п. 5.3 договору позивач перерахував відповідачеві 26.12.2013р. грошові кошти в розмірі 200 000 грн., проте відповідач до виконання робіт не приступив, свої зобовязання по договору не виконав.

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача кошти, що були сплачені як передоплата за договором підряду в сумі 200 000 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 26.01.2016р. в звязку з неявкою в судове засідання представників сторін, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 09.02.2016р.

08.02.2016р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній зазначає, що предметом позову є стягнення коштів за невиконані роботи за договором підряду № 442 від 21.12.2012р. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а також в зв'язку з необхідністю введення в дію трансформатора між ПАТ «Одеська ТЕЦ» та ТОВ «Альянс Хімпроект» був укладений договір підряду № 250 віл 11.03.2014 року на здійснення капітального ремонту трансформатора. Виконання робіт за даним договором підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати і актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень та жовтень 2014 р., а також платіжними дорученнями №176 та 228 від 12.08.2014р. та 28.07.2014р. відповідно, які, в свою чергу, підтверджують оплату даних виконаних робіт. Позивач зазначає, що ним втрачений інтерес до виконання зобовязання за договором підряду № 442 від 21.12.2012р., а тому звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ «Майстер - 2012» 200 000 грн. перерахованих на рахунок ТОВ «Майстер - 2012», обравши в якості способу захисту порушеного майнового права відшкодування збитків.

09.02.2016р. представник позивача повторно в судове засідання не зявився, про причини неможливості зявитись у судове засідання суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання 09.02.2016р. повторно не зявився, відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвал суду від 16.12.2015р. та 26.01.2016р. не виконав. Ухвала від 17.12.2015р., яка була надіслана на адресу ТОВ Майстер 2012 не прийнята до пересилання УДППЗ Укрпошта та повернулася до господарського суду Запорізької області 17.12.2015р. на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 18.09.2015 №04-16-1121, про що 17.12.2015р. був складений відповідний акт.

Ухвала від 26.01.2016р., яка була надіслана на адресу ТОВ Майстер 2012 не прийнята до пересилання УДППЗ Укрпошта та повернулася до господарського суду Запорізької області 28.01.2016р. на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 15.01.2016 №04-16-79, про що 28.01.2016р. був складений відповідний акт.

Вказані ухвали були розміщені на сторінці Господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14.

В п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представників сторін, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Одеська ТЕЦ" (замовником) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Майстер-2012" (підрядником) укладено договір підряду № 442.

Відповідно до п. п. 1.1, 2.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на свій ризик виконати відповідно до умов договору роботи з капітального ремонту трансформатора ст. № 13Т типу ТДТНГ-40500/110/35/6, заводський № 52361, 1964 року випуску, згідно з локальним кошторисом № 4-1-1, а замовник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх.

За умовами п.п. 5.1, 5.2 договору ціна останнього визначається сторонами відповідно до розцінок діючих цінників та прейскурантів, на підставі обємів робіт, зазначених замовником, та складає 1 226 288, 40 грн. разом з ПДВ 20% - 204 381, 40 грн. Вартість робіт, доручених підряднику, визначається сторонами кошторисною документацією, яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 5.3 договору замовник здійснює попередню оплату поетапно за наявності фінансування шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника в розмірі 50% вартості робіт, вказаної у п. 5.1 договору, до отримання замовником дозволу згідно з п. 6.1 договору.

За умовами п. 5.4 договору наступні розрахунки з підрядником замовник проводить поетапно за фактично виконані обєми на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт, підписаних сторонами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника протягом 5-ти банківських днів.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору підрядник зобовязаний розпочати виконання робіт протягом трьох робочих днів з моменту отримання замовником дозволу на вивід та ремонт трансформатора ст. № 13Т. Підрядник зобовязаний виконати роботи до 30.09.2013р. з правом дострокового виконання.

Пунктом 8.1 передбачено, що останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2013, а в частині зобов'язань до повного виконання їх сторонами.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 200 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3942 від 26.12.2012. В звязку з довготривалим невиконанням відповідачем своїх зобовязань за укладеним договором підряду та з необхідністю введення в дію трансформатора, між позивачем (замовником) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Альянс Хімпроект" 11.08.2014р. укладено договір підряду № 250 на здійснення капітального ремонту трансформатора, який повинен був здійснити відповідач за договором підряду № 442.

В якості доказів виконання робіт ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Альянс Хімпроект" за договором підряду № 250 позивачем надані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт за серпень та жовтень 2014 р., а також платіжні доручення №176 та 228 від 12.08.2014р. та 28.07.2014р. (копії наявні в матеріалах справи).

Позивач зазначає, що Публічним акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ» на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Майстер-2012 була направлена претензія від 03.12.2014р. №13/02-1480 щодо наявної заборгованості та необхідності повернення грошових коштів. Але у звязку з тим, що УДППЗ «Укрпошта» тимчасово призупинила прийом та доставку поштових відправлень до Донецької області з 24.07.2014р., позивачу було відмовлено у поштовому відправленні зазначеної претензії на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майстер-2012».

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майстер-2012» не було проведено жодних робіт, передбачених договором, суму попередньої оплати повернуто не було, а тому він відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України звернувся до суду за захистом цивільних прав та інтересів шляхом відшкодування збитків.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, за змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновленого свого порушеного права (реальні збитки); 2) Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки.

Порядок відшкодування збитків встановлений главою 25 Господарського кодексу України.

Так, статтею 224 ГК України, встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В ч. 6 ст. 226 ГК України зазначено, що у разі невиконання зобов'язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов'язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язання.

Притягнення ж до відповідальності можливо лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад правопорушення, який є підставою правової відповідальності. Склад правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: субєкт, обєкт, обєктивна та субєктивна сторони. Субєктом є боржник, обєктом - правовідношення по зобовязаннях; обєктивною стороною наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобовязання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; субєктивну сторону правопорушення складає вина.

Відсутність хоча б одного із вищеперелічених елементів, утворюючих склад правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязання і завданими збитками і їх розміру, на боржника відсутність вини (ст.ст. 614, 623 ЦК України).

Отже, зі змісту зазначених вище норм слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобовязання, мірою відповідальності. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків за порушення господарського зобовязання передбачена як універсальний спосіб захисту прав, який дозволяє субєкту, права або законні інтереси якого порушено, відшкодувати всі майнові витрати, викликані цим порушенням. При цьому вказана відповідальність настає лише при наявності складу правопорушення.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що підрядник зобовязаний розпочати виконання робіт протягом трьох робочих днів з моменту отримання замовником дозволу на вивід та ремонт трансформатора ст. № 13Т.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів отримання замовником дозволу на вивід та ремонт трансформатора ст. № 13Т.

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача не виникли зобовязання щодо початку виконання робіт за договором підряду № 442 від 21.12.2012р., а отже відсутній склад правопорушення, та, як наслідок, настання відповідальності у формі відшкодування збитків.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на ст.ст. 612, 615, 846, 849 ЦК України.

Так, згідно ст.615 ЦК України, за загальним правилом, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України зазначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Позивач вважає, що уклавши 11.08.2014р. договір підряду № 250 з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Альянс Хімпроект", (в звязку з довготривалим невиконанням відповідачем свого зобов'язання за договором підряду № 442 від 21.12.2012р., у зв'язку з необхідністю введення в дію трансформатора) він відмовився від договору підряду № 442 від 21.12.2012р.. Проте суд не погоджується із вказаною позицією позивача, виходячи з наступного.

Статтею 214 ЦК України передбачено, що особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Тобто, в даному випадку відмова від договору мала бути викладена в письмовій формі. Саме лише укладання нового договору з іншим виконавцем не є відмовою від договору в розумінні ст. ст.. 214, 615, 849 ЦК України.

Відсутні посилання на відмову від договору підряду № 442 від 21.12.2012р. й в претензії позивача, яка не була направлена відповідачу з причини тимчасового призупинення УДППЗ «Укрпошта» прийому та доставки поштових відправлень до Донецької області. Вказана претензія містить лише вимогу про повернення заборгованості у розмірі 200000,00грн., у звязку з невиконанням обовязків за договором і жодним чином не містить інформації про втрату інтересу до виконання відповідачем обовязків за договором та відмову від договору.

За статтею 1 ГПК України, статтями 15 та 16 ЦК України, підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ для захисту своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобовязання щодо виконання ремонтних робіт за договором підряду № 442 від 21.12.2012р. та наявність завданих відповідачем збитків, а також відсутні докази відмови від договору підряду № 442 від 21.12.2012р., а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог з тих підстав, які заявлені в позовній заяві.

На підставі викладеного, суд відмовляє в позові в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 12.02.2016 р.

Суддя О.А. Топчій