ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Справа № 912/145/15-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)
судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.
секретар судового засідання: Мацекос І.М.
за участю представників сторін:
за участю прокурора: Івлєва В.М.
представник позивача Міністерства оборони України: Вологжаніна О.Д.
представник відповідача: Покаленко В.В.
представник третьої особи 2: Пастушенко В.А., Леонов О.М.
представники третьої особи -1 та позивача - квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи попереджені належним чином;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Кіровоград,
на рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року у справі №912/145/15-г
за позовом військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі:
- Міністерства оборони України, м. Київ,
- квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда, м. Кіровоград,
до Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод", м. Кіровоград,
та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м. Кіровоград,
про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда про визнання незаконним рішення Кіровоградської міської ради від 22.07.2010 року № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 " та його скасування в повному обсязі.
Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015р. у справі №912/145/15-г ( головуючий суддя Глушков М.С., судді: Деревінська Л.В., Наливайко Є.М.) позов задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано рішення Кіровоградської міської ради від 22.07.2010 року № 3650 "Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ". Стягнуто з Кіровоградської міської ради в дохід Державного бюджету України - 1 218 грн. судового збору.
Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, третя особа - 2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції
винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015р у справі №912/145/15-г в частині визнання незаконним та скасування пунктів 1,2,4,5,6,7 рішення Кіровоградської міської ради від 22 липня 2010 року №3650 Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 року прийнято до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року у справі №912/145/15-г. Розгляд справи призначено на 12.01.2016р.
12.01.2016р. судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді доповідача Герасименко І.М. При, цьому, 12.01.2016р. від представника третьої особи - 2 надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору в порядку, передбаченому ст.69 Господарського процесуального кодексу України на 15 днів.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги у справі №912/145/15-г на 15 днів до 10.02.2015р. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 , м.Кіровоград, на рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року у справі №912/145/15-г відкладено до 09.02.2016 року.
В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 09.02.2016р. представники третьої особи підтримали апеляційну скаргу; представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; прокурор та представник позивача 1 просять рішення суду залишити без змін; представники третьої особи 1 та позивача - квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи попереджені належним чином.
Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з рішенням Кіровоградської міської ради від 10.06.1998 року №22, військовій частині НОМЕР_1 , яку у 2003 року на підставі наказу Міністерства оборони України №16 від 18.05.2003 року (т.1 а.с.21-22) перейменовано у державне підприємство "Кіровоградський центральний ремонтний завод Міністерства оборони України", правонаступником якого є ДП "КРЗ" згідно статуту (т.1 а.с.34-44), 20.11.1998 року було видано державний акт на право постійного користування землею № І-КР № 000614 (т.1 а.с.24-27). Відповідно до цього акта, Кіровоградською міською радою надано у постійне користування Військовій частині НОМЕР_1 земельну ділянку загальною площею 18,73377 га для розміщення центрального ремонтного заводу у місті Кіровограді по вул. Добровольського, 2.
22.07.2015 року Кіровоградською міською радою, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнято рішення № 3650, згідно якого визначено, зокрема, наступне:
- внести зміни до рішення Кіровоградської міської ради від 18.02.2010 року № 3297 "Про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 ", а саме в п. 1 слова "землі промисловості" замінити на слова "землі змішаного використання";
- затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду строком на 25 років для розміщення виробничої бази загальною площею 5193,65 кв. м. та акт визначення розміру збитків для відшкодування власникам землі та землекористувачам, пов`язаних із вилученням земельної ділянки;
- припинити військовій частині НОМЕР_1 право постійного користування шляхом вилучення частини земельної ділянки (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 20.11.1998 року № 1074 серія НОМЕР_2 ) площею 5193,65 кв. м. по вул. Добровольського, 2, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 10.06.1998 року № 22 для розміщення центрального ремонтного заводу;
- передати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку по вул. Добровольського, 2 строком на 25 років загальною площею 5193,65 кв. м. ( в т. ч. по угіддях: 5193,65 кв. м. землі змішаного використання) для розміщення виробничої бази за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону вважає, що рішення № 3650 було прийнято Кіровоградською міською радою 22.07.2010 року з перевищенням наданих їй повноважень, порушують права держави як власника наведених земель в особі Міністерства оборони України, як належного землекористувача, а тому підлягають визнанню незаконними та скасуванню.
Відповідно до частини 1 ст. 116 Земельного кодексу України, підставою набуття права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, за умови, що такі рішення прийняті у межах їх повноважень та відповідно до закону.
Згідно з ч. 5 ст. 116 цього Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного рішення), надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В силу вимог ст.ст. 77, 78, 84 Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про збройні Сили України", ст.ст. 1, 2 Закону України "Про використання земель оброни", спірна земельна ділянка, право на яку посвідчено державним актом 1998 року, відносяться за формою власності - до державної власності, за цільовим призначенням - до земель оборони, та перебуває на відповідному обліку в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.
Крім того, віднесення спірної земельної ділянки, право на яку посвідчено державним актом 1998 року, за цільовим призначенням - до земель оборони також встановлено постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2014 року у справі № 912/1825/13, яка набрала законної сили, тому, відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, вказана обставина не доказується.
Судом першої інстанції було зазначено, що загалом підстави припинення права користування земельною ділянкою перераховані у ст. 141 Земельного кодексу України, серед яких - добровільна відмова від права постійного користування земельною ділянкою.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.142 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки; власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Також, судом першої інстанції було враховано, що, на момент прийняття спірного рішення діяло Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затверджене наказом Міністерства оборони України № 483 від 22.12.1997 року (надалі - Положення).
Згідно з пунктами 44 та 45 цього Положення, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного, управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.
Із матеріалів справи вбачається, що Міністр оборони України відповідну згоду на припинення права користування спірною земельною ділянкою, її вилучення не надавав. Також відсутня заява про добровільну відмову від належного Міністерству оборони України права на вказану земельну ділянку.
В зв`язку з тим, що рішення про відмову від права постійного користування спірною земельною ділянкою не приймалось, така земельна ділянка не могла бути зарахована до земель комунальної власності, а тому будь-які правові підстави для розпорядження нею органом місцевого самоврядування відсутні.
Землі оборони за законом належать до державної власності, тому рішення щодо надання земельної ділянки державної форми власності в оренду суперечить положенням ст.ст. 20, 21, 78 Земельного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про оренду землі", відповідно до яких земельною ділянкою вправі будь-яким чином розпоряджатися (у тому числі надавати в оренду) уповноважений орган (власник) після зміни її цільового призначення.
Таким чином ,доказами по справі доведено факт порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки площею 5193,65 кв. м.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони". В зв`язку з тим, що порядок припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 5193,65 кв. м. дотримано не було, Кіровоградська міська рада не була уповноважена приймати рішення про зміну цільового використання спірної земельної ділянки.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи відповідно до положень п.10 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 21, 393 ЦК України. ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 155 ЗК України є визнання незаконним т скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Вищезазначені положення ЦК України кореспондуються з ч. 3 ст. 24. п.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», відповідно до яких органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що позивачами не надано жодних доказів співпадання земельних ділянок ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_1 , спростовуються доказами по справі. Так, матеріали справи містять графічні матеріали, а саме: опис меж земельної ділянки, що була виділена ОСОБА_1 (а.с. 85-86 т.1); креслення перенесення меж земельної ділянки, що була виділена ОСОБА_1 (а.с. 87), на яких відмічено орієнтири на місцевості та опис меж земельної ділянки, з якого вбачається, що вона межує від точки А до Б з землями загального користування, від точки Б до В з землекористуванням ДЛАУ, від точки В до А з землекористуванням ДП «КРЗ». Межи земельної ділянки виражені 22-ма поворотними точками, 18 закріплені межовими знаками, решта 4 проходять по твердих контурах існуючої ситуації (огорожі). Аналізуючи вказані документи та план зовнішніх меж земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 розміром 18,73377 га. (а.с. 127-129), колегія суддів доходить висновку, що спірна земельна ділянка розміром 5193,65 кв.м. є частиною земельної ділянки розміром 18,73377га, яка належить на праві постійного користування військовій НОМЕР_3 -2201.
Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки юридичним особам та визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
За правилами ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Зважаючи на те, що рішення Кіровоградської міської ради № 3650 від 22.07.2010 року прийнято з порушенням норм земельного законодавства, воно підлягає визнанню незаконним, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.
При цьому, господарський суд погодився з доводами прокурора стосовно того, що останнім не пропущено строк оскарження спірного рішення № 3650 від 22.07.2010 року з огляду на вимоги пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 року № 4176-УІ.
На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Кіровоград, - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року по справі №912/145/15-г, - залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 15.02.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько