номер провадження справи 17/101/13-23/10/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.02.2016 Справа № 908/3990/13

Суддя Шевченко Тетяна Миколаївна, розглянувши заяву Запорізького державного підприємства «Радіоприлад», вих. № 131-85 від 19.01.2016, про зміну розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26)

до Запорізького державного підприємства „Радіоприлад (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 3)

про стягнення боргу

За участю представників:

Від ВАТ „Запоріжжяобленерго: ОСОБА_1 дов. № 38 від 31.12.2015;

Від ЗДП „Радіоприлад: ОСОБА_2 дов. № 1 від 14.01.2016;

В С Т А Н О В И В:

26.01.2016 року на адресу господарського суду Запорізької області за № 09-06/1820 надійшла заява Запорізького державного підприємства „Радіоприлад (надалі - боржник) вих. № 131-85 від 19.01.2016, в якій боржник просить змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 та розстрочити виконання рішення на два роки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.01.2016 заява боржника була прийнята до розгляду, судове засідання було призначене на 04.02.2016, у сторін витребувані документи, згідно резолютивної частини ухвали.

Свої вимоги боржник обґрунтовує підставами, викладених в заяві, вих. № 131-25 від 19.01.2016. Зокрема. боржник вказує, що згідно угоди про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог № 1 від 20.07.2015 та заяви № 2 від 08.10.2015, боржник та Відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго (надалі - стягувач) дійшли згоди про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог за рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 по справі № 908/3990/13 у загальній сумі 311016,55 грн., з яких 127762,01 грн. боргу за обємами перетікання реактивної електричної енергії, 114434,54 грн. трьох процентів річних та 68820,00 грн. судового збору. Таким чином, зобовязання боржника за рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 залишаються непогашеними у сумі 6112956,65 грн., з яких 6076261,61 грн. борг за спожиту активну електричну енергію та 36 695, 04 грн. три проценти річних. Боржник вказує, що найближчим часом не зможе виконати рішення господарського суду Запорізької області, оскільки ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2009 порушення провадження у справі про банкрутство боржника № 26/48/09, провадження по якій триває й сьогодні. Також, боржник вказує, що є підприємством стратегічного значення для держави та віднесений до переліку підприємств, що не підлягають приватизації. Але, не дивлячись на вказані вище обставини, та враховуючи тяжкий час для країни сьогодні (проведення Антитерористичної операції на сході) на продукцію боржник зявився попит, і як наслідок, підприємством укладено ряд договорі, у т.ч. на виготовлення продукції державного замовлення, збережено трудовий колектив, проводиться часткове погашення існуючих заборгованостей, і в першу чергу по заробітній платі. Відсутність обігових коштів призведе до збільшення заборгованості по заробітній платі та обовязковим платежі, до невиконання державного замовлення та до незабезпечення обороноздатності підприємства. Реалізація основних фондів з метою погашення заборгованості призведе до припинення виробничої діяльності підприємства, що у подальшому, потягне за собою його банкрутство.

В судовому засіданні боржник пояснив. що фактично просить суд надати розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 в частині стягнення з боржника на користь стягувача боргу в сумі 6 112 956,65 грн., з яких 6 076 261,61 грн. борг за спожиту активну електричну енергію та 36 695,04 грн. три відсотки річних, строком на два роки з проведення щомісячних виплат в сумі 254 706,53 грн. з лютого 2016 по грудень 2017, та у січні 2018 254 706,46 грн.

Відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго (стягувач) надав суду заперечення на заяву боржника вих. № 24/Укор від 03.02.2016, в якому вказав наступне: рішенням господарського суду від 14.04.2014 у даній справі стягнуто з боржника на користь стягувача заборгованості на загальну суму 6 423 973,20 грн. Виконання рішення було розстрочене на 10 місяців, починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно, але умови розстрочки боржником виконано не було. Станом на 01.02.2016р. залишок боргу за судовим рішенням складає 6 112 956,65 грн., з яких 6 076 261,61 грн. за спожиту електричну енергію та 36 695,04 грн. річних відсотків. Заборгованість за об'єми перетікання реактивної електроенергії в сумі 127 762,01 грн., судовий збір в сумі 68 820,00 грн. та частково річні відсотки в сумі 114 434,54 грн. погашено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. З моменту прийняття рішення у даній справі протягом майже двох років боржником не здійснено жодного перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за даним судо вим рішенням, незважаючи на вже надану судом розстрочку. З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, зокрема ст. 121 ГПК України, слідує, що законодавець у будь-якому випадку повязує розстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто ви ключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Відсутність станом на даний час грошових коштів, достатніх для виконання рішення господарського суду, тяжке фінансове становище, на думку стягувача, не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі. Припущення відповідача про можливість виконати судове рішення, починаючи сплату з лютого 2016 року по січень 2018 року включно, не підтверджено належними та допустими ми доказами його спроможності щодо сплати коштів у вказаний строк. Складне фінансове становище підприємства не повинно впливати на виконання ним своїх цивільно-правових зобов'язань перед іншими юридичними та фізичними особами, зокрема перед позивачем. Викладене, на думку стягувача, свідчить про відсутність у боржника обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, їх недоведеність, а також про те, що важке фінансове становище боржника не є винятковими обставинами для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду. Додатково стягувач вказує, що на сьогоднішній день вже існує рішення суду від 30.10.2015 по справі № 908/4820/15 про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми 8 053 364,17 грн., виконання рішення якого розстрочено починаючи з грудня 2015 року по листопад 2016 року включно. Умови роз строчки боржником не виконуються. Також, стягувач просить суд при розгляді заяви врахувати і його майновий стан, та зазначає, що протягом січня - грудня 2015 року регулятором (НКРЕКП) 11 (одинадцять) разів за стосовувався до підприємства нульовий норматив відрахувань (під час дії якого до товариства взагалі не надходять кошти за відпущену е/енергію), а саме: з 06.02.2015 - Постанова НКРЕКП від 05.02.2015 № 167; з 18.03.2015 - Постанова НКРЕКП від 17.03.2015 № 802; з 17.04.2015 - Постанова НКРЕКП від 16.04.2015 № 1278; з 19.05.2015 - Постанова НКРЕКП від 18.05.2015 № 1571; з 19 по 25.06.2015 - Постанова НКРЕКП від 18.06.2015 № 1773; з 24.07.2015 - Постанова НКРЕКП від 23.07.2015 № 2061; з 20.08.2015 - Постанова НКРЕКП від 19.08.2015 № 2194; з 04 по 27.09.2015 - Постанова НКРЕКП від 03.09.2015 № 2252; з 30.09.2015 - Постанова НКРЕКП від 29.09.2015 № 2488; з 30.10.2015 - Постанова НКРЕКП від 29.10.2015 року №2696; з 11.12.2015-ПостановаНКРЕКП від 01.12.2015р. №2967, в зв'язку з чим, за 11 місяців 2015 року сума недоотриманих з поточного рахунку това риства коштів через застосування тільки нульового нормативу склала більше 120 млн. грн. Постановою НКРЕ від 13.06.2013 № 700, до розрахункового нормативу відрахувань коштів на поточні рахунки застосовуються коригуючи коефіцієнти (за 11 місяців 2015р на су му 141 млн. грн.): за неповні розрахунки з ДП «Енергоринок» за куповану е/енергію; за понаднормативні витрати е/енергії, які є неминучими у зимові місяці. При цьому, підприємство (стягувач) має щомісяця проводити виплату заробітної плати 5 761 працівникам та пов'язаних з нею платежів (до бюджету), здійснювати платежі за придбання бензину, сировини та матеріалів, відновлювання аварійного запасу ТМЦ, здійснен ня необхідних заходів для експлуатації електромереж та обладнання, коштів на здійснення яких недостатньо. Через невиконання споживачами, у тому числі боржником, зобов'язань зі спла ти за спожиту електричну енергію, стягувач не має змоги виконувати свої зобов'язання перед іншими контрагентами. На сьогоднішній день, відносно стягувача відк рито виконавче провадження, в рамках якого на кошти та на все інше майно накладено арешт. Зазначене свідчить про наявність загрози банкрутства ВАТ «Запоріжжяобленерго». До того ж, значний рівень інфляційних процесів в економіці, починаючи з дати вине сення судового рішення, який сягає майже 134 %, що є значним показником, тобто майнові втрати стягувача від знецінення грошових коштів є великими і вико нання рішення суду протягом двох років тільки призведе до збільшення таких втрат. Стягувач просить заяву боржника залишити без задоволення.

Розглянувши та оцінивши надані суду матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника та стягувача, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 задоволені частково позовні вимоги стягувача і на його користь було присуджено до стягнення з боржника 6076261 (шість мільйонів сімдесят шість тисяч двісті шістдесят одну) грн. 61 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію та надано розстрочку виконання рішення в цій частині строком на 10 (десять) місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 607626 (шістсот сім тисяч шістсот двадцять шість) грн. 16 коп., починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно; стягнуто 127762 (сто двадцять сім тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 01 коп. боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129 (сто пятдесят одну тисячу сто двадцять девять) грн. 58 коп. трьох процентів річних та 68820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. судового збору, та надано розстрочку виконання рішення в частині стягнення 347711,59 грн. (з яких: 127762,01 грн. боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, 151129,58 грн. трьох процентів річних та 68820,00 грн. судового збору) на 10 (десять) місяців шляхом сплати рівними частинами щомісячно по 34771 (тридцять чотири сімсот сімдесят одній) грн. 16 коп., починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року включно.

На виконання рішення суду від 14.04.2014 господарським судом Запорізької області видані відповідні накази від 29.04.2014 року: про стягнення боргу за спожиту активну електричну енергію з наданням розстрочки, та про стягнення боргу за обєми перетікання реактивної електроенергії, трьох процентів річних та судового збору, з наданням розстрочки виконання рішення в частині стягнення 347711,59 грн.

Боржник просить надати розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 в частині стягнення залишку заборгованості в сумі 6 112 956,65 грн., з яких 6 076 261,61 грн. борг за спожиту активну електричну енергію та 36 695,04 грн. три відсотки річних, строком на два роки з проведення щомісячних виплат в сумі 254 706,53 грн. з лютого 2016 по грудень 2017, та у січні 2018 254 706,46 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.01.2016 суд зобовязав боржника надати всі документи на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, у т.ч. всі довідки зі всіх банків про рух (відсутність руху) грошових коштів на всіх розрахункових рахунках, довідки про наявність (відсутність) грошових коштів на всіх рахунках підприємства, всі документи, які підтверджують фінансовий стан підприємства; докази виконання рішення суду у справі № 908/3990/13 повністю або частково станом на день розгляду справи.

Боржником надані довідки ПАТ „Всеукраїнський банк розвитку вих. № 8207 від 26.10.2015, ПАТ „ОСОБА_3 Аваль вих. № Р4-В59/35-1538 від 07.10.2015, ПАТ „Державний експортно-імпортний банк вих. № 075-10/2306 від 07.10.2015, згідно яких на розрахункові рахунки боржника у вказаних банківських установах накладено арешт, а залишок коштів дорівнює 0 (нуль).

При цьому, боржником надана суду довідка ПАТ „Державний ощадний банк України вих. № 26/1-811/3258 від 05.10.2015, яка свідчить про наявність на рахунках боржника станом на 31.08.2015 грошових коштів на рахунка, у т.ч. 166625,97 грн. та 830,27 доларів США.

Суд звертає увагу, що вказані вище довідки містять інформацію щодо грошових коштів та розрахункових рахунків боржника станом на 31.08.2015, тобто, інформація майже шестимісячної давнини.

Жодного документального підтвердження про стан рахунків боржника на день розгляду даної заяви, або станом на 2016 рік боржник суду не надав.

Стосовно доказів виконання боржником рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13, то слід вказати наступне:

20.07.2015 між стягувачем та боржником укладено угоду № 1 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог (надалі - угода), за умовами якої боржник має заборгованість перед стягувачем становить 6 423 973,20 грн. за рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13, а стягувач має заборгованість перед боржником в сумі 311 016,55 грн. за рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 у справі № 908/3177/14 (п. п. 1, 2 договору).

За умовами п. 4 угоди, сторони дійшли згоди про припинення зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 196 582,01 грн.

08.10.2015 стягувач заявою № 2 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) припинив зобовязання сторін шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 114 434,54 грн.

Таким чином. внаслідок проведення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог сума заборгованості боржника перед стягувачем за рішення суду у даній справи становить 6 112 956,55 грн. (6 423 973,20 грн. 196 582,01 грн. -114 434,54 грн.).

При цьому, боржник з моменту ухвалення рішення суду у даній справі (14.04.2014) і по день розгляду даної заяви не здійснив сплату грошових коштів стягувачу за даним рішенням, навіть з урахуванням наданої судом розстрочки.

В судовому засіданні сторони підтвердили той факт, що боржником у справі № 908/399/13 не було сплачено на користь стягувачу заборгованості, окрім вказаного вище зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 311 016,55 грн.

Боржник є самостійним господарюючим суб'єктом, який вільний у виборі контраген тів, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Так, боржником на даний час укладено ряд договорів, а саме: № 301 від 08.07.2015, № 300 від 24.06.2015 з Державним підприємством „Миколаївський бронетанковий завод, № 302 від 22.07.2015 з Державним підприємством „Шепетівський ремонтний завод, № 310/17/304-юр від 29.09.2015 з Казенним підприємством „Науково виробничий комплекс „Іскра, № 2693-ХКБМ від 12.11.2015 з Державним підприємством „Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О.Морозова на виготовлення та постачання обладнання військового призначення.

Також, 11.07.2015 між відповідачем (виконавцем) та Міністерством оборони України (замовником) укладено договір про закупівлю за державні кошти № 308/15/55, в рамках виконання якого відповідачем протягом 2015 року здійснює постачання замовнику електричної апаратури.

Копії вказаних вище договорів залучені до матеріалів справи.

Вказане вище свідчить про те, що в умовах сучасної дійсності, а саме проведення Антитерористичної операції на сході України, господарська діяльність такого підприємства, як ЗДП „Радіоприлад, триває, на продукцію підприємства є попит.

Заборгованість боржника у даній справі перед стягувачем виникла в період з вересня 2012 року по лютий 2014 року, зобов'язання по оплаті спожитої електричної енергії боржником не виконані більше як три роки.

В свою чергу стягувачем була надана суду копія постанови Відділу примусового рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2015 про арешт коштів боржника, згідно з якою на підставі судових рішень було накладено арешт більш ніж на 140 рахунків підприємства у пяти банківських установах.

Тяжке фінансове положення, на яке посилається боржник, як на підставу надання розстрочки, фактично наявне сьогодні не тільки у боржника, а у стягувача.

Не виконання боржником своїх обовязків перед стягувачем ускладнює фінансове положення стягувача, і він, в свою чергу, не виконує свої зобовязання перед бюджетом та своїми контрагентами.

Відповідно до ст. 121 ГПК України підставою для розстрочення виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року за № 9, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Приймаючи до уваги доводи боржника та стягувача, враховуючи усі вищевикладені обставини, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства стягувача, а також той факт, що боржник не здійснив жодної оплати суми, присудженої до стягнення рішенням суду, окрім проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, а також те, що боржнику вже надавалась розстрочка виконання рішення суду у даній справі, яка не була виконана боржником, суд не вбачає підстав для задоволення заяви боржника щодо надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року за № 9, ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Запорізького державного підприємства „Радіоприлад про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 у справі № 908/3990/13 залишити без задоволення.

Суддя Т.М.Шевченко