ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. Справа № 923/1908/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", м. Херсон,

до Чаплинської районної лікарні, смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області,

про стягнення 32694,89 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність від 04.01.2016р. №160104/1014/49;

від відповідача - представник ОСОБА_2, довіреність №3а від 04.01.2016р.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Херсонгаз" звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з Чаплинської районної лікарні заборгованість у розмірі 38366,04 грн., з якої: 25121,27 грн. - сума інфляційних втрат, 1737,60 грн. - сума 3% річних та 11507,17 грн. - сума пені. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договорів №11-746Б від 07.03.2014р., №11-746Б від 03.03.2015р., положення ст.ст. 610, 625, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України.

11 грудня 2015 року відповідач у справі із супровідним листом подав до суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із відсутністю порушення договірних зобов'язань. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та долучив до справи (а.с. 43-94).

У судовому засіданні 17.12.2015р. з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 77 ГПК України, судом оголошувалась перерва до 11 год. 50 хв. 12.01.2016р.

Ухвалою від 12.01.2016р. суд, на підставі ч.3 ст. 69 ГПК України продовжив строк вирішення спору у справі № 923/1908/15 на п'ятнадцять днів - до 04.02.2016 року. Також даною ухвалою суд повторно зобов'язав позивача надати суду детальний розрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат (окремо по кожному рахунку).

19 січня 2016 року до суду від відповідача у справі з супровідним листом надійшли додаткові письмові заперечення на позовну заяву та нові докази. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та долучив до справи (а.с. 106-126).

01 лютого 2016 року відповідача у справі подав до суду з супровідним листом доповнення до письмового заперечення на позовну заяву та нові докази. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та долучив до справи (а.с. 128-141).

Представник позивача у судовому засіданні 04.02.2016р. в порядку ст. 22 ГПК України надав суду клопотання про уточнення позовних вимог, яке за своєю правовою природою є клопотанням про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 143-149).

В даному клопотанні позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 32694,89 грн., з якої: 20896,46 грн. - сума інфляційних втрат, 1726,18 грн. - сума 3% річних та 10072,25 грн. - сума пені.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, з яких слідує, що розмір позовних вимог зменшився у зв'язку із допущенням помилок у раніше здійсненому розрахунку вказаних нарахувань.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки клопотання позивача про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд приймає її до розгляду та відповідно зменшує розмір позовних вимог.

Таким чином, суд визначає ціну позову у розмірі 32694,89 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з урахування клопотання про зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.02.2016р. позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у запереченні на позовну заяву та доповненнях до нього.

Також у судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю здійснення нового розрахунку сум інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення, в яких заперечив проти відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

-

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 07 березня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Херсонгаз" (надалі - позивач або постачальник) і Чаплинською районною лікарнею (надалі - відповідач або споживач) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 11-746Б.

Також 03 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Херсонгаз" (постачальник) і Чаплинською районною лікарнею (споживач) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 11-746Б.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що на виконання умов вищевказаних договорів, позивач у період з січня 2014 року по липень 2015 року поставив відповідачу природний газ, у розмірі 244.58 тис. куб.м., на загальну суму 1537563,70 грн., що підтверджується двосторонніми актами прийому-передачі природного газу.

Умовами п.4.6. договорів передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється авансовими або плановими із розрахунку договірного об'єму поставки природного газу на протязі періоду оплати згідно додатку №2 до договору. Кінцевий розрахунок здійснюється не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов п.4.6. договорів за надані позивачем послуги здійснював оплату несвоєчасно, у зв'язку з чим, на підставі ст. 625 ЦК України та п.6.2.2. договорів, нарахував відповідачу інфляційні втрати, 3% річних та пеню.

Отже, у зв'язку із здійсненням відповідачем несвоєчасних оплат за надані позивачем послуги з постачання природного газу, позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 20896,46 грн., суму 3% річних у розмірі 1726,18 грн. та суму пені у розмірі 10072,25 грн..

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Належне виконання зобов'язання означає виконання його належними субєктами, у належному місці, в належний строк (термін), щодо належного предмета і належним способом.

Якщо при виконанні зобовязання порушується хоча б одна із зазначених вимог, таке виконання вважається неналежним.

Відповідно до статті 629 ЦК України укладені між сторонами договори № 11-746Б від 07.03.2014р. та № 11-746Б від 03.03.2015р., з моменту їх укладення є обов'язковим для виконання обома сторонами і сторони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань за договором.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов п.4.6. договорів несвоєчасно здійснював оплати вартості наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим позивач відповідно до здійсненого ним розрахунку нарахував відповідачу суму інфляційних втрат у розмірі 20896,46 грн., суму 3% річних у розмірі 1726,18 грн. та суму пені у розмірі 10072,25 грн..

Суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, дослідивши надані позивачем 04.02.2016р. розрахунки за якими нараховуються інфляційні втрати, 3% річних та пеня (а.с. 145,147), суд дійшов висновку, що вони не відповідають приписам п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України, за якою позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, оскільки суд не може здійснити їх самостійну перевірку, а тому визнаються судом необґрунтованими, з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що у наданих позивачем розрахунках (а.с. 145,147) не наведено обґрунтування правомірності початку нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені, не зазначено по кожному періоду окремо (по якому прострочено грошове зобов'язання) дати початку та припинення нарахування вказаних сум, у графі "документ" позивач посилається на рахунки-фактури без зазначення їх номерів та дат, не зазначено також і за якими саме договорами, рахунками або актами приймання-передачі здійснюються такі нарахування. Також і у судовому засіданні 04.02.2016р. представник позивача на зміг надати відповіді на зазначені запитання суду, у зв'язку з чим просив відкласти розгляд справи, для надання часу на подання обґрунтованого розрахунку.

Щодо усного клопотання позивача про відкладення розгляду справи, то суд відмовляє у його задоволенні, оскільки продовжений процесуальний строк вирішення спору спливає вже 04.02.2016р., а тому суд позбавлений процесуального права повторно продовжити строк вирішення спору та відкласти розгляд справи.

Суд звертає увагу, що дана справа порушена ухвалою ще від 23.11.2015р., а тому у позивача було більш ніж достатньо часу для того щоб заздалегідь відповідно до п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України підготувати обґрунтований розрахунок, який суд двічі витребував у позивача. Відповідачем також і не наведено поважних причин, які викликали неможливість своєчасного подання обґрунтованого розрахунку.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч.1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки позивачем в порушення вимог ст. 33, п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України подано необґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та пені, що позбавляє суд можливості самостійно здійснити перерахунок вказаних нарахувань, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги документально не підтверджені, а отже такі, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представникам сторін про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 11.02.2016р.

Суддя С.В. Нікітенко