ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. Справа № 923/2039/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода", м.Кагарлик, Київська область,

до Малого приватного підприємства "Аіст", м. Генічеськ, Херсонська область,

про стягнення 32 513,34 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, уповн. представник, довіреність від 01.12.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода" (позивач) до Малого приватного підприємства "Аіст" (відповідач) з вимогами про стягнення 32 513,34 грн. заборгованості за договором поставки № 9/П від 17.02.2014р., з яких 11 818,37 грн. основного боргу (з оплати товару), 6 782,81 грн. інфляційних втраті (у позові - інфляційних збитків), 455,57 грн. річних (3 %), 6 772,58 грн. штрафу та 6 684,01 грн. пені, у звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за цим договором.

Письмовою заявою від 10.02.2016р., яку прийнято судом, позивач зменшив з 6772,58 грн. до 4 016,99 грн., як-то вказано у зазначеній заяві, позовні вимоги в частині стягнення штрафу, у звязку з наявністю описок у доданому до позовної заяви розрахунку штрафу, наслідком чого стало завищення розміру заявленого до стягнення з відповідача штрафу. В іншій частині розмір позовних вимог змін не зазнав. Проте, суд констатує, що складовими заявлених позивачем до стягнення з відповідача 4 016,99 грн. штрафу у розрахунку позивача (а.с.50-52) вказано 240,54 грн. штрафу за перше з відповідних порушень, 257,51 грн. за друге з них, 258,52 грн. штрафу за третє з них, 1240,64 грн. за четверте з них, 2 517,83 грн. штрафу за пяте з них. Й фактично, сума усіх цих п'яти штрафів, розміри яких вказано відповідачем у розрахунку, становить 4 515,04 грн., а не 4 016,99 грн.

З урахуванням наведеного, після прийняття судом цієї заяви позивача справа розглядається виходячи з позовних вимог про стягнення 30 255,80 грн. заборгованості за договором поставки № 9/П від 17.02.2014р., з яких 11 818,37 грн. основного боргу (з оплати товару), 6 782,81 грн. інфляційних збитків, 455,57 грн. річних, 4 515,04 грн. штрафу та 6 684,01 грн. пені.

Ухвали суду від 23.12.2015р. та від 28.01.2016р. по справі надіслано поштою, згідно ст.64 ГПК України за зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача, згідно витягу на відповідача з цього реєстру (а.с.41). Першу з цих ухвал надіслано рекомендованим листом з повідомленням, іншу - рекомендованим листом. Згідно поштового повідомлення (а.с.42) рекомендованого листа з ухвалою суду від 23.12.2015р. відповідач отримав 28.12.2015р., а рекомендований лист з ухвалою суду від 28.01.2016р. по справі не повертався до суду без вручення відповідачеві. За таких обставин відповідач є належним чином повідомленим судом про місце, дату та час розгляду справи.

Представник відповідача у судові засідання 28.01.2016р. та 11.02.2016р. не прибув. Відповідач не надав відзив на позовну заяву та витребувані від нього судом документи. Про причини вказаного суду не повідомлено. Заяви та клопотання відповідача щодо судових засідань 28.01.2016р. та 11.02.2016р. не надходили.

Відповідно до ст. 77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/2039/15. Розгляд справи за відсутності представника відповідача при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце, дату та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 11.02.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "Лагода" (надалі - позивач) та Мале приватне підприємство "Аіст" (надалі - відповідач) уклали 17.02.2014р. між собою договір поставки № 9/П, на умовах якого позивач зобовязався поставляти та передавати у власність відповідачу кондитерські вироби (надалі товар), у певному асортименті, з наданням відповідачеві права реалізації цього товару в територіальних межах Херсонської області, а відповідач зобовязався приймати та оплачувати товар у встановлені цим договором порядку та строки, а також, реалізовувати товар кінцевим споживачам у встановлених, за погодженням з позивачем, обсягах, з дотриманням цінової політики та стандартів позивача (надалі договір). Згідно з п. 3.13. договору товар вважається поставленим відповідачеві, а зобовязання позивача з поставки кожної окремої партії товару вважаються виконаними, з моменту передачі відповідачу товару, що підтверджується підписанням представниками сторін договору видаткової накладної на дану партію товару з обовязковим зазначенням дати поставки (моменту поставки). Якщо у видатковій накладній відповідач не вказав дату поставки, то датою поставки товару є дата виписки видаткової накладної. Згідно з п. 3.14. договору перехід від позивача до відповідача права власності на товар відбувається в момент поставки товару.

Відповідно до п. 5.1. та п.5.2 договору відповідач оплачує отриманий від позивача товар в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача, протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту поставки товару. Згідно з п. 5.3. договору датою оплати вважається дата зарахування коштів відповідача на поточний рахунок позивача, згідно наданої банком виписки.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами договору та діє до 31.12.2014р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами договору усіх зобовязань за договором.

На виконання умов договору позивач передав відповідачеві товар загальною вартістю 206 570,10 грн. (з ПДВ) на підставі видаткових накладних від 28.02.2014р. №АТ-0000794 на суму 27 215,94 грн., від 28.03.2014р. № АТ-0001256 на суму 34 817,64 грн., від 23.04.2014р. № АТ-0001580 на суму 30 941,83 грн., від 23.04.2014р. № АТ-0001581 на суму 10,00 грн., від 23.05.2014р. № АТ-0002011 на суму 58 585,15 грн., від 04.07.2014р. № АТ-0002599 на суму 29 821,24 грн., від 31.07.2014р. № АТ-0002987 на суму 25 178,30 грн.

Відповідач частково, у сумі 194 751,73 грн., сплатив позивачеві вартість вказаного товару, перерахувавши на банківський рахунок позивача 8 000,00 грн. 26.03.2014р., 19 215,94 грн. 27.03.2014р., 15 412,18 грн. 28.04.2014р., 17 000,00 грн. 05.05.2014р., 30 772,12 грн. 29.05.2014р., 15 000,00 грн. 25.06.2014р., 43 585,16 грн. 01.07.2014р., 20 000,00 грн. 20.08.2014р., 8 883,43 грн. 21.08.2014р., 5 000,00 грн. 12.09.2014р., 11 882,90 грн. 01.10.2014р., що підтверджується довідкою банку, з зазначенням у цій довідці дати, розміру та призначення платежів (а.с.32).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За результатами проведеного судом аналізу положень договору в його частині, згідно з якою передбачено передачу позивачем відповідачеві товару на платній основі, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою договір, в цій частині, є, фактично, договором купівлі продажу: з положень договору не вбачається притаманного договору поставки узгодження між сторонами договору строків (графіку) поставки; п. 3.5 та п. 3.6. договору передбачено здійснення позивачем поставки товару за потребою відповідача, на замовлення останнього.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона продавець зобовязується передати майно (товар) у власність другої сторони покупця, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також, що покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, із змінами та доповненнями (надалі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Аналогічне визначення терміну "первинний документ" містить у собі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно ч. 1 ст. 9 цього ж Закону та п. 2.2 Положення первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2.4 Положення обов'язковими реквізитами первинного документу є: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ; назва документа (форми); дата і місце складення документа; зміст та обсяг господарської операції; одиниця виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Видаткові накладні від 28.02.2014р. № АТ-0000794, від 28.03.2014р. № АТ-0001256, від 23.04.2014р. № АТ-0001580, від 23.04.2014р. № АТ-0001581, від 23.05.2014р. № АТ-0002011, від 04.07.2014р. № АТ-0002599, від 31.07.2014р. № АТ-0002987 оформлено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2.4 Положення щодо оформлення первинних документів. Ці накладні підписано представниками сторін та скріплено відбитками печаток сторін, при відсутності будь-яких зауважень та заперечень відповідача (зокрема, щодо кількості, асортименту та якості товару). Доказів іншого відповідачем не надано.

Виходячи з дат складання цих видаткових накладних, з урахуванням положень п.3.13. договору щодо визначення дати поставки (якщо у видатковій накладній не вказано відповідачем дати поставки, то датою поставки є дата виписки накладної) та п.5.2. договору щодо строків оплати товару (протягом 21-го календарного дня з моменту поставки товару) строки для оплати вказаного у цих накладних товару, об'єктивно, минули у 2014 році. Зокрема, за останньою за датою складання з цих накладних, а саме, № АТ-0002987 від 31.07.2014р., строком оплати товару було 20.08.2014р. Проте, станом на теперішній час відповідачем не сплачено повної вартості товару, який позивач передав відповідачеві на підставі видаткових накладних від 28.02.2014р. № АТ-0000794, від 28.03.2014р. № АТ-0001256, від 23.04.2014р. № АТ-0001580, від 23.04.2014р. № АТ-0001581, від 23.05.2014р. № АТ-0002011, від 04.07.2014р. № АТ-0002599, від 31.07.2014р. № АТ-0002987. Несплачений відповідачем залишок вартості цього товару складає 11 818,37 грн. та є заборгованістю відповідача перед позивачем.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є, зокрема, грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.1. договору при несплаті вартості товару у встановлений договором строк відповідач зобовязаний сплатити позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченої партії товару за кожний день прострочення. Згідно з п. 6.2. договору за несвоєчасну оплату товару понад 15 (п'ятнадцять) банківських днів з моменту настання обовязку по оплаті товару відповідач сплачує позивачеві штраф в розмірі 10 (десять) % від суми заборгованості.

Поряд з позовними вимогами про стягнення з відповідача 11 818,37 грн. основного боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача:

- втрат від інфляції у сумі 6782,81 грн., у зв'язку з інфляційним збільшенням 11818,37 грн. заборгованості у період часу з 20.08.2014р. по 01.12.2015р.;

- річних (3 %) у сумі 455,57 грн., які нараховані на 11 818,37 грн. заборгованості за період часу з 20.08.2014р. по 01.12.2015р. (тривалістю 469 днів);

- пені у сумі 6 684,01 грн., яка нарахована на 11 818,37 грн. заборгованості за період часу з 20.08.2014р. по 01.12.2015р. (тривалістю 469 днів);

- штрафу у сумі 4 515,04 грн., на підставі п. 6.2. договору, який розрахований виходячи з сум заборгованості, у звязку з простроченням відповідачем оплати окремих партій товару понад 15 банківських днів з моменту настання обовязку по оплаті товару.

Виходячи з встановленого для відповідача п. 5.2. договору строку оплати товару (протягом 21-го календарного дня з моменту поставки товару) та положень п. 3.13. договору щодо визначення дати поставки (якщо у видатковій накладній не вказано відповідачем дати поставки, то датою поставки є дата виписки накладної), зобовязання з оплати товару позивача є простроченим відповідачем:

- щодо товару загальною вартістю 27 215,94 грн., який вказаний у видатковій накладній від 28.02.2014р. № АТ-0000794 з 21.03.2014р.;

- щодо товару загальною вартістю 34 817,64 грн., який вказаний у видатковій накладній від 28.03.2014р. № АТ-0001256 з 18.04.2014р.;

- щодо товару загальною вартістю 30 951,83 грн., який вказаний у видаткових накладних від 23.04.2014р. № АТ-0001580 та від 23.04.2014р. № АТ-0001581 з 14.05.2014р;

- щодо товару загальною вартістю 58 585,15 грн., який вказаний у видатковій накладній від 23.05.2014р. № АТ-0002011 з 13.06.2014р.;

- щодо товару загальною вартістю 29 821,24 грн., який вказаний у видатковій накладній від 04.07.2014р. № АТ-0002599 з 25.07.2014р.;

- щодо товару загальною вартістю 25 178,30 грн., який вказаний у видатковій накладній від 31.07.2014р. № АТ-0002987 з 21.08.2014р.

Як встановлено судом, виконані позивачем розрахунки втрат від інфляції, річних та штрафу не містять арифметичних помилок, відповідають нормам закону та положенням договору, але ж містять у собі окремі недоліки, які, разом з тим, не призвели до заявлення до стягнення з відповідача втрат від інфляції, річних та штрафу у завищених розмірах.

Так, у розрахунку штрафу позивачем здійснено нарахування штрафу згідно п.6.2. договору, на 12 406,40 грн. заборгованості, у звязку з простроченням відповідачем оплати товару, який вказаний у видатковій накладній від 04.07.2014р. № АТ-0002599 понад 15 банківських днів з моменту настання обовязку по оплаті цього товару, при тому, що з 15.08.2014р. стосовно цього товару понад 15 банківських днів була прострочена оплата повної вартості цього товару, а саме, 29 821,24 грн. (Й позивач мав підстави узяти за базис нарахування штрафу не 12 406,40 грн., а саме, 29 821,24 грн.). Крім того, виконаний позивачем розрахунок зменшеного розміру позовних вимог в частині стягнення штрафу, містить у собі арифметичні помилки при визначенні загального розміру штрафу, які вказано раніше за текстом цього рішення. Також, у розрахунку втрат від інфляції та річних (3 %) нарахування цих втрат та річних здійснено на 11 818,37 грн. заборгованості, починаючи з 20.08.2014р., при тому, що станом на 20.08.2014р. заборгованість відповідача з оплати товару мала більший розмір, а саме, 12 406,40 грн., який правильно вказаний у вчиненому відповідачем розрахунку штрафу. Аналогічно, в період з 21.08.2014р. по 30.09.2014р. заборгованість відповідача з оплати товару мала більший розмір, а саме, 25 178,30 грн. (по 11.09.2014р.) та 23 701,27 грн. (по 30.09.2014р.), який правильно вказаний у вчиненому відповідачем розрахунку штрафу.

Згідно приписів ГПК України визначення розміру позовних вимог є виключним правом позивача. В контексті цього суд зазначає й про виключне право позивача, на власний розсуд, визначати періоди нарахування заявлених до стягнення з відповідача інфляційних втрат та/або річних (3 %), а також, базіс нарахування інфляційних втрат, річних, штрафу та/або пені (суми боргу, на які здійснюються відповідні нарахування).

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 6 684,01 грн. пені суд встановив, що крім вказаних аналогічних з розрахунками втрат від інфляції та річних недоліків, нарахування пені здійснено позивачем всупереч приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України: понад шестимісячний строк від дня, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконане відповідачем, оскільки іншого строку нарахування пені укладеним між позивачем та відповідачем договором не встановлено.

Суд здійснив власний розрахунок пені, у звязку з простроченням відповідачем з 20.08.2014р. (вказана у розрахунку позивача початкова дата періоду нарахування пені) оплати 11 818,37 грн. вартості товару позивача, з додержанням наведених приписів ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Сума пені за період з 20.08.2014р. по 12.11.2014р. (тривалістю 85 днів) за прострочення відповідачем оплати 11 818,37 грн. вартості товару становить 688,06 грн.

688,06 грн. = ((11 818,37 грн. х 85 днів х 2 х 12,5 %) / 100 % ) / 365 днів

Сума пені за період з 13.11.2014р. по 05.02.2015р. (тривалістю 85 днів) за прострочення відповідачем оплати 11 818,37 грн. вартості товару становить 770,62 грн.

770,62 грн. = ((11 818,37 грн. х 85 днів х 2 х 14,0 %) / 100 % ) / 365 днів

Сума пені за період з 06.02.2015р. по 20.02.2015р. (тривалістю 15 днів) за прострочення відповідачем оплати 11 818,37 грн. вартості товару становить 189,42 грн.

189,42 грн. = ((11 818,37 грн. х 15 днів х 2 х 19,5 %) / 100 % ) / 365 днів

Загальна сума пені складає 1 648,10 грн.

1 648,10 грн. = 688,06 грн. + 770,62 грн. + 189,42 грн.

Відповідач не надав будь-яких заперечень щодо наявності у нього 11 818,37 грн. заборгованості за договором (боргу з оплати товару позивача), а також, заперечень щодо нарахування відповідачеві позивачем 6782,81 грн. втрат від інфляції, 455,57 грн. річних (3%), 4515,04 грн. штрафу та 6 684,01 грн. пені. Також, відповідач не надав доказів погашення вказаної 11 818,37 грн. заборгованості, повністю або частково, а також, доказів сплати 6782,81 грн. втрат від інфляції, 455,57 грн. річних (3%), 4515,04 грн. штрафу та 6 684,01 грн. пені, повністю або частково, на користь позивача.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 11 818,37 грн. основного боргу (з оплати товару), 6782,81 грн. втрат від інфляції, 455,57 грн. річних (3%), 4515,04 грн. штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 684,01 грн. пені підлягають частковому задоволенню, у сумі 1 648,10 грн. У стягненні 5 035,91 грн. пені має бути відмовлено.

Задовольняючи одночасно позовні вимоги про стягнення як пені, так і штрафу, за порушення одних й тих самих грошових зобов'язань, суд виходить з того, що чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій. Тобто, пеня та штраф не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється на 83,35 %.

83,35 % = ((25 219,89 грн. (розмір задоволених позовних вимог) / (30 255,80 грн. (розмір позовних вимог, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, з урахуванням їхнього визначеного судом розміру)) х 100 %

У звязку з цим 83,35 % або 1015,20 грн. судового збору покладається на відповідача, решта на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "Аіст" (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Воровського, буд.176; ідентифікаційний код юридичної особи 21301496) на користь Приватного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "Лагода" (місцезнаходження: 09200, Київська обл., Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Фрунзе, буд.99; ідентифікаційний код юридичної особи 32967502) 11 818 (одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 37 коп. заборгованості з оплати товару, 6 782 (шість тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 81 коп. втрат від інфляції, 455 (чотириста пятдесят пять) грн. 57 коп. річних, 4 515 (чотири тисячі пятсот пятнадцять) грн. 04 коп. штрафу, 1 648 (одна тисяча шістсот сорок вісім) грн. 10 коп. пені та 1 015 (одна тисяча п'ятнадцять) грн. 20 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.02.2016р.

Суддя К.В. Соловйов