номер провадження справи 7/153/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 Справа № 908/6314/15

За позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району, м. Запоріжжя

До відповідача Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Запоріжжя

Суддя Кутіщева - Арнет Н.С.

Представники:

від позивачів: Пустова А.Л., дов. № 30/20-19 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з'явився.

До господарського суду Запорізької області звернувся Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району (далі - позивач) про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач) 12998грн. 76коп. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 1678 від 01.11.2005р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 1678 від 01.11.2005р. Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 30.12.2015р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 18.01.2016р.

Ухвалою суду від 18.01.2016р. судове засідання відкладалось до 03.02.2016р. з метою надання сторонам додаткової можливості надати всі необхідні матеріали.

В судове засідання, продовжене 03.02.2016р., представник відповідача не з'явився повторно, про причини неявки представника відповідача суд не повідомив. Адреса відповідача підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно статті 64 ГПК ( 1798-12 ), зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування ГПК України", 3.9.2., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. (Підпункт 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13 ) від 16.01.2013).

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Судовий процес вівся без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні, продовженому 03.02.2016р., представником позивача надані додаткові пояснення по суті предмету спору, а також витребувані судом додаткові докази.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не надано, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 03.02.2016р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2005 р. № 1678.

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач взяв на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді балансоутримувачу (відповідач), а балансоутримувач зобов'язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору № 1678 від 01.11.2005р. та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 6.2 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 6.3 договору, оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію на протязі календарного року здійснюється балансоутримувачем на підставі актів приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 січня року, наступного за попереднім календарним роком.

В період з жовтня 2014р. по квітень 2015р. позивач поставив на адресу відповідача теплової енергії на суму 13118,76 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за теплову енергію.

Внаслідок того, що відповідач свої обов'язки по оплаті, згідно умов договору, виконав частково, заборгованість за поставлену теплову енергію, на момент розгляду спора по суті, складає 12998,76 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Стягувачем додано детальний розрахунок заборгованості за відпущену теплову енергію з зазначенням сум щомісячних нарахувань, а також заборгованості окремо по кожному звітному періоду та загальної суми за весь спірний період.

Відповідно до п.6.7 договору, споживач, з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива, буд. 2-А, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії.

Відповідач не з'явився до позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором. Позивачем направлено розрахункові документи за спірний період на адресу відповідача поштовою кореспонденцією (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу відповідача додано).

Відповідно до п.6.7.1. договору, акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2. Договору).

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання -передачі теплової енергії на адресу Концерну „МТМ" не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами, нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди. Позивачем були зроблені помітки на актах, згідно п. 6.7.2 договору. Отже, оформлені таким чином акти вважаються погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідно до п. 3.2.26. договору передбачено, що споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені договором, повертати теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до вимог Закону, серед основних обов'язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Згідно ст. 276 ГК України, відповідач зобов'язаний був оплатити відпущену теплову енергію у встановлений термін за встановленими цінами.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань, відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого договору.

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач зобов'язаний виконати умови договору, тобто сплатити за спожиту теплову енергію за актами приймання-передачі теплової енергії заборгованість в сумі 12998,76 грн.

На день розгляду спору по суті, доказів погашення заборгованості відповідач не надав. Вимога позивача про стягнення 12998,76 грн. основного боргу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позов слід задовльнити.

Згідно зі ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, поскільки спір доведений до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Концерну "Міські теплові мережі" до Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з Субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну «МТМ» Ленінського району, 69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд. 137, (№ 2813 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ) 12998 (дванадцять тисяч двісті вісімнадцять) грн. 76коп. основного боргу; 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом роз'яснена ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет