ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

"03" лютого 2016 р. № 916/227/16
Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курка Д.В.

За участю представника заявника: ОСОБА_2 за довіреністю від 01.02.2016р.; ОСОБА_3 за довіреністю 01.02.2016р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Транс Брок Логістік" про вжиття запобіжних заходів відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016р. товариство з обмеженою відповідальністю „Транс Брок Логістік" (далі по тексту - ТОВ „Транс Брок Логістік") звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4.) шляхом накладення арешту на належне останньому на праві власності майно, а саме: автомобіль вантажний бортовий тентований DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_3, білого кольору, а також на причіп тентований JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, сірого кольору.

В обгрунтування поданої заяви ТОВ „Транс Брок Логістік" посилається на факт порушення ОСОБА_4 власних зобов'язань за укладеним між сторонами договором про транспортно-експедиційне обслуговування № 14-01/2016 від 14.01.2016р. та заявки на надання транспорту до нього від 14.01.2016р. в частині забезпечення перевезення та доставки на адресу заявника водонагрівачів електричних у кількості 670 одиниць, що були придбані ТОВ „Транс Брок Логістик" у компанії „LEOV KOMPANI», Македонія. Зокрема, заявник наголошує на тому, що під час прийняття доставленого ОСОБА_4 товару було виявлено недостачу водонагрівачів електричних у кількості 337 шт. та пошкодження водонагрівачів внаслідок пожежі у кількості 60 шт. За твердженнями заявника, розмір шкоди, завданої ОСОБА_4 внаслідок неналежного виконання ним своїх зобов'язань у спірних правовідносинах, складає 10 878 євро, що еквівалентно 303 605,00 грн. При цьому, за твердженнями ТОВ „Транс Брок Логістік", ОСОБА_4 ухиляється від компенсації розміру завданої шкоди у добровільному порядку.

Приймаючи до уваги, що на теперішній час належні ОСОБА_4 транспортні засоби автомобіль вантажний бортовий тентований DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_3, білого кольору, а також на причіп тентований JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, сірого кольору, знаходяться на вантажному митному комплексі ТОВ „Євротермінал" за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога, 4, а також враховуючи наявність у ОСОБА_4 вільної можливості здійснити відчуження належних йому транспортних засобів з метою уникнення майнової відповідальності перед заявником до моменту належного оформлення ним позовної заяви та збирання всіх необхідних для пред'явлення позову доказів, ТОВ „Транс Брок Логістік" наголошує на наявності істотної загрози порушення його прав до пред'явлення позову, що й зумовило його звернення до суду із даною заявою про вжиття запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на належне йому майно.

Ухвалою від 02.02.2016р. вказана заява була призначена до розгляду в засіданні суду на 03.02.2016р. Про час та місце проведення судового засідання із розгляду заяви ТОВ „Транс Брок Логістік" про вжиття запобіжних заходів заявник та особа, щодо якої останній просить вжити запобіжні заходи, були повідомлені у телефонному режимі, що підтверджується відповідними телефонограмами.

В судовому засіданні, яке 03.02.2016р., представники заявника у повному обсязі підтримали вимоги заява про вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши заяву ТОВ „Транс Брок Логістік" про вжиття запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на належне йому майно, заслухавши доводи та пояснення представників заявника, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 43-1, 43-2 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову. Запобіжні заходи включають зокрема накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 43-3 ГПК України передбачено, що заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до п. 4, 9 Інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" від 20.04.2007 р. N 01-8/251 заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо). У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у ст. 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Як свідчать матеріали справи, обставини, з якими заявник пов'язує необхідність вжиття запобіжних заходів у вигляді нестачі придбаних імпортних водонагрівачів, перевезення яких здійснював ОСОБА_4, були виявлені 26.01.2016р., що підтверджується: актом про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування від 26.01.2016р.; актом про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 26.01.2016р.; актом про розбіжності від 26.01.2016р.; висновком експерта Одеської регіональної торгово-промислової палати № УТЕ-126 від 27.01.2016р., тобто за 6 днів до моменту звернення до суду із даною заявою.

Заявник зазначає, що у випадку ненакладення арешту на майно ОСОБА_4, що на теперішній час знаходиться на території м. Одеси, а саме на спірні транспортні засоби, вказана особа матиме можливість їх вільно відчужити з метою уникнення майнової відповідальності перед позивачем.

Проте, в порушення вимог ст. 43-1 ГПК України, заявником не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 дій, направлених на відчуження належного йому майна з метою уникнення майнової відповідальності перед заявником. Більш того, з моменту виявлення обставин, якими заявник обгрунтовує порушення власних прав, минув зовсім незначний проміжок часу, у зв'язку з чим, нездійснення ОСОБА_4, добровільного відшкодування суми завданих збитків протягом такого періоду не може бути кваліфіковане як умисне ухилення від відповідальності.

В результаті викладеного, твердження про те, що невжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_4 призведе до запобігання порушення прав заявника є необгрунтованими та передчасними.

В сукупності вищевикладені обставини свідчить про той факт, що заявником не було доведено суду наявність обставин, визначених ст. 43-1 ГПК України як підстави для вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, а саме на: транспортні засоби автомобіль вантажний бортовий тентований DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_3, білого кольору, а також на причіп тентований JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_4, сірого кольору,

Згідно з ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 ГПК України, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись ч. 6 ст. 43-4 ГПК України господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ТОВ „Транс Брок Логістік" про вжиття запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на належне йому майно.

Керуючись ст.ст. 43-1 - 43-4, 86 ГПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви (вх. № 44-3/16 від 01.02.2016р.) про вжиття запобіжних заходів відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на майно товариству з обмеженою відповідальністю „Транс Брок Логістік" - відмовити.

Відповідно до ст. 43-8 ГПК України на ухвалу про вжиття запобіжних заходів, ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів, а також на ухвалу про залишення без змін ухвали про вжиття запобіжних заходів або її зміну чи скасування може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя С.П. Желєзна