донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.02.2016 справа №905/3630/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М. Ломовцева Н.В., Скакун О. А.

за участю представників сторін:
від позивача:Не з'явився
від відповідача:Не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград, Дніпропетровська область
на ухвалу господарського судуДонецької області
від25.12.2015 року
по справі№ 905/3630/15 (суддя: О. М. Шилова)
за позовомПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград, Дніпропетровська область
до Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк
простягнення 4`456, 62 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград, Дніпропетровська область (далі - «Позивач») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення вартості недостачі вантажу з Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк (далі - «Відповідач») у розмірі 4`456, 62 грн..

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.12.2015 року по справі 905/3630/15 з посиланням на приписи п. 1, ч. 1 ст. 63 ГПК України позовну заяву і додані до неї документи було повернуто без розгляду.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 25.12.2015 року у справі № 905/3630/15 про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, та передати справу на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з невірним застосуванням норм процесуального права.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград, Дніпропетровська область, в судове засідання не з'явились, поважність причин не явки суду не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Позивача та Відповідача.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України фіксація судового процесу технічними засобами здійснена не була, складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену з порушенням норм процесуального права, а апеляційну скаргу - такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позов без розгляду господарський суд Донецької області в ухвалі зазначив, що довіреність № ББУ/ПУ371/ВП/14 від 10.12.2014 року не може бути прийнята судом, як належний доказ на підтвердження наявності у особи, яка підписала позов, від імені ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ОСОБА_4, повноваження для такого підписання.

Обґрунтовуючи такий висновок суд послався на те, що зазначена довіреність не містить засвідчувального напису представника; у тексті позову посилання на номер і дату довіреності представника Позивача відсутні; відсутні відомості про наявність та походження у довірителя повноважень на вчинення правочину від імені товариства, а документів на підтвердження перебування ОСОБА_5 на посаді генерального директора ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», та наявності у нього повноважень щодо здійснення правочинів від імені товариства до позовної заяви не додано.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, такий висновок хибним та таким, що не ґрунтується на аналізі приписів діючого законодавства, з огляду на таке.

Частинами 1-3 ст. 28 ГПК України визначено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

За з ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Виходячи зі змісту статті 63 ГПК України, вказана норма процесуального закону зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам ст. ст. 54 - 58 ГПК.

У статті 63 ГПК України наведений вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додана копія довіреності № ББУ/ПУ371/ВП/14 від 10.12.2014 року терміном на один рік, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область в особі генерального директора ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 діяти в інтересах товариства, бути представником від імені Товариства у справах, що розглядаються, зокрема, в господарських судах всіх інстанцій.

Згідно із ч. 1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

За нормою ч. 1 ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Місцевий господарський суду у спірній ухвалі наголосив про відсутність відомостей про наявність та походження у довірителя повноважень на вчинення правочинів від імені товариства - позивача та документів на підтвердження перебування ОСОБА_5 на посаді генерального директора Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область. В той же час, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (доступ до якого є вільний), ОСОБА_5 з 28.11.2012 року є керівником Позивача та має право без обмежень представляти Позивача у взаємовідносинах із третіми особами та від імені Позивача підписувати відповідні документи.

Слід зауважити, що у спірній ухвалі місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про те, що довіреність, згідно норм діючого законодавства - є одностороннім правочином. Однак, вдавшись до ревізії правочину, місцевий господарський суд не врахував приписи ст.. 204 ЦК України, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Про це неодноразово зазначав Верховний суд України (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 13 травня 2015 р. у справах N 6-11цс15, 6-53цс15, 6-63цс15; від 27 травня 2015 р. у справі N 6-332цс15; від 10 червня 2015 р. у справі N 6-449цс15).

Як вбачається з матеріалів справи, представником Позивача, відповідно до норм діючого законодавства, до позовної заяви № 8/1501 від 02.12.2015 року додано належним чином завірену копію відповідної довіреності. Копію довіреності завірено представником Позивача із зазначенням слів: "З оригіналом згідно", дати, посади, прізвища та ініціалів особи, яка засвідчує копію. При цьому, законодавством не вимагається в обов'язковому порядку наявності засвідчувального напису на всіх сторінках довіреності.

За приписами ч. 2, 3 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до п. 5.27 вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163 - 2003.», затверджених наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 року, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Окрім того, в абз. 5. 6 п. 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року роз'яснено, що подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

Таким чином, у разі виникнення у суду сумнівів щодо належності копій документів, наданих стороною у справі, суд не був позбавлений можливості витребувати оригінали таких документів. Натомість, суд першої інстанції не вчинив наведеної процесуальної дії, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку щодо повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не врахував наведені вище норми закону та не вивчив належним чином, на предмет відповідності вимогам діючого законодавства, долучені до матеріалів позовної заяви документи, що зумовило виникнення хибних висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Отже, місцевий господарський суд повернув позовну заяву без розгляду за відсутності на то правових підстав, у зв'язку з чим ухвалу господарського суду Донецької області від 25.12.2015 року у справі № 905/3630/14 слід скасувати, а справу - передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Донецька область - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 25.12.2015 року у справі № 905/3630/15 - скасувати.

Справу № 905/3630/15 передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: Н.В. Ломовцева

О. А. Скакун

Надруковано примірників:

1 - позивачу;

1 - ГСДО;

1 - до справи;

1 - ДАГС.