ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 909/960/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач) Гольцової Л.А, Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
на ухвалуГосподарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015
та постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015
у справі№ 909/960/15 Господарського суду Івано-Франківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
до1. Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод"; 2. Приватного акціонерного товариства "Інтеко"
простягнення 345200099,49 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з'явилися

відповідача-1: не з'явилися

відповідача-2: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" та Приватного акціонерного товариства "Інтеко" про стягнення 345200099,49 грн. заборгованості за Генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015 у справі № 909/960/15 (суддя Неверовська Л.М.), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Мельник Г.І., судді Михалюк О.В., Плотніцький Б.Д.), зупинено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" та Приватного акціонерного товариства "Інтеко" про стягнення 345200099,49 грн. до вирішення справи № 909/176/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання недійсним Генерального договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 (в тому числі всіх договорів про зміну редакції, доповнення, додаткових угод), що розглядається Господарським судом Івано-Франківської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі № 909/960/15 та передати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права. Скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій не встановили передбачених ст. 79 Господарського процесуального кодексу України обставини, які свідчили б про неможливість розгляду справи № 909/960/15 до розгляду пов'язаної справи № 909/176/15.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі № 909/960/15 є вимоги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" та Приватного акціонерного товариства "Інтеко" як поручителя заборгованості за Генеральним договором кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що питання дійсності Генерального договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 є предметом спору у справі № 909/176/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання недійсним Генерального договору кредитної лінії № 2298 від 12.05.2006 (в тому числі всіх договорів про зміну редакції, доповнення, додаткових угод тощо), що розглядається Господарським судом Івано-Франківської області.

Зупиняючи провадження у справі № 909/960/15, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вищевказані справи є пов'язаними, оскільки позовні вимоги у справі № 909/176/15 ґрунтуються на Генеральному договорі кредитної лінії, щодо недійсності якого вирішується спір у справі № 909/176/15, і обставини щодо визнання чи невизнання Генерального договору кредитної лінії недійсним вплинуть на подання і оцінку доказів у даній справі, а тому у суду відсутня можливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної із нею справи № 909/176/15.

Як передбачено ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом вищезазначеної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у іншій справі.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

З огляду на викладене та приписи ст. 86 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту ухвали господарського суду, ухвала суду про зупинення провадження повинна містити обґрунтування наявності обставин, що відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу зумовлюють зупинення провадження у справі.

В той же час, зазначивши лише про те, що обставини щодо визнання чи невизнання Генерального договору кредитної лінії недійсним вплинуть на подання і оцінку доказів у даній справі, суд першої інстанції у мотивувальній частині ухвали не навів як обґрунтування висновків про пов'язаність справ, так і мотивів, з яких він дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у справі № 909/176/15.

Так, судом першої інстанції не визначено, з'ясування яких саме обставин у ході розгляду справи № 909/176/15 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмету, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). В свою чергу відсутність у матеріалах справи копії позовної заяви у справі № 909/176/15 не дає підстав зробити висновок, що у справі № 909/176/15 досліджуватимуться обставини, що не входять до предмету доказування у справі № 909/960/15, але мають істотне значення для прийняття в ній правильного рішення.

Місцевим господарським судом також не взято до уваги і положення п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", згідно з яким порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Також, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про стягнення заборгованості за договором, суди мають встановити і відповідні обставини його укладення, як то: підписання сторонами та скріплення їх печатками, досягнення згоди з усіх істотних умов договору, тобто встановити, чи є такий договір укладеним та чинним на час розгляду спору тощо, використовуючи за необхідності і права, передбачені ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, розгляд Господарським судом Івано-Франківської області справи № 909/176/15 не може бути перешкодою для встановлення і з'ясування відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України істотних обставин у справі № 909/960/15, в якій предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, в порушення приписів ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та постанова суду апеляційної інстанції про залишення такої ухвали без змін підлягають скасуванню, а справа, відповідно до ч. 3 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України - передачі до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.09.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі № 909/960/15 скасувати.

Справу № 909/960/15 передати до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир