ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 р. Справа № 923/731/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні, м.Херсон

до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м.Херсон

про стягнення коштів.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалах суду від 10.12.2015р., якою справу прийнято до провадження судом у складі судді Чернявського В.В., від 24.12.2015р. та 14.01.2016р, якими розгляд справи відкладався.

У справі здійснюється її новий розгляд після скасування за постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2015р. судових рішень судів апеляційної від 10.09.2015р. та першої від 07.07.2015р. інстанцій.

Провадження у справі здійснюється за позовною заявою про стягнення 7491,62грн. шкоди в розмірі надлишково сплаченої пенсії ОСОБА_3 за період з березня 2009р. по вересень 2014р. (в редакції заяви про уточнення вимог від 16.06.2015р., а.с. 98 т.1).

Вимоги обґрунтовано твердженням про надмірну виплату пенсії внаслідок задвоєння даних про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р. у персоніфікованому обліку індивідуальних відомостей щодо застрахованої особи, які сформовано з індивідуальних відомостей про застраховану особу, що подавались відповідачем 16.11.2004р. з типом "призначення пенсії" та 24.03.2005р. з позначкою "початкова".

Відповідач позовні вимоги не визнав, навів заперечення щодо суті вимог, а також заявив про застосування позовної давності до позовних вимог у справі.

При новому розгляді справи позивач в обґрунтування власної позиції у спорі навів такі письмові пояснення: "ОСОБА_3 13.03.1949р. народження перебуває на обліку з 27.10.2004р. та отримував пенсію по інвалідності, з 14.03.2009р. ОСОБА_3 виплату пенсії було переведено на інший вид пенсії, а саме, з інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. № 1058 "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058).

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3 працював в державному підприємстві "Херсонський морський торговельний порт" з 02.03.1992р. по 19.03.2009р., звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

14.03.2009р. заявник набув право на призначення пенсії за віком, із заявою про призначення пенсії звернувся 26.03.2009р.

Відповідно до ст.27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною першою ст.40 Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000р., незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000р.

При призначенні пенсії до розрахунку було прийнято заробітну плату за періоди з липня 1995 по липень 2000 роки, згідно довідки про заробіток від 19.03.2009р. № 07-15/187, виданої ДП "Херсонський морський торговельний порт" та з 01.07.2000р. по 28.02.2009р. за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, як передбачено ст.40 Закону, коефіцієнт заробітної плати становив 2,39954, а розмір пенсії - 2133,86грн.

В подальшому, розмір пенсії перераховувався в автоматичному режимі згідно постанов Уряду.

За матеріалами пенсійної справи перерахунки пенсії з доданням страхового стажу чи більшого заробітку не проводилися.

За заявою пенсіонера від 05.09.2014р., проведено перерахунок у звязку зі змінами про працевлаштування/ звільнення.

Згідно п.1.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004р. за № 7-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2004р. за № 1000/9599, (далі - Порядок № 7-6), страхувальник надає територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації усі відсутні у СПОВ відомості про застраховану особу-заявника за період роботи у страхувальника до дати формування заяви на призначення пенсії.

На виконання вимог Порядку № 7-6 страхувальником, тобто ДП "Херсонський морський торговельний порт", подано за 2003-2009рр., індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 з різними кодами типу ставки (1 - на загальних підставах, 2- для інвалідів), що призвело до подвійного відображення фонду заробітної плати в Індивідуальних відомостях, які враховуються для нарахування (перерахування) пенсій.

Відповідно до Порядку № 7-6 страхувальник один раз на рік до 1 квітня поточного року подає до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

Таким чином, страхувальником ДП "Херсонський морський торговельний порт" була подана відомість з типом ставки 1 на ОСОБА_3 (дата формування відомості 16.11.2004), який звертався для призначення пенсії по інвалідності. А при формуванні річного звіту за 2004 рік, даній застрахованій особі, за весь рік вказали код ставки страхового збору 2 (для інвалідів) хоча дані з кодом ставки 2 повинні були подати лише з листопада місяця.

Відповідно до Інструкції по експлуатації СПОВ (АТЗТ) після завантаження даних до сховища відбувається процес актуалізації документів, тобто врахування всіх документів за новою порцією даних, що надійшли.

Вибираються всі документи Індані з однаковою маскою (набір реквізитів). Маска для документів Індані гарантує унікальність документа ІНДАНІ в корпоративній СПОВ на всіх рівнях. Коригування, скасування або актуалізація відбувається по співставленню даної маски.

Визначення можливості коригувань (тобто коректності ланцюгів коригувань), відбувається в межах "технологічних контролів 2 рівня" (проводиться по даним в Центральному сховищі СПОВ (м. Київ).

Всі дані про заробітну плату застрахованих осіб, поданих страхувальниками зберігаються у Центральному сховищі ПФУ. За умови співпадання основних реквізитів індивідуальних відомостей на застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості. Така заміна відбувається тільки на центральному рівні. У випадку, коли основні реквізити індивідуальних відомостей на застраховану особу не співпадають, у Центральному сховищі ПФУ залишаються актуальними обидва документи.

При перевірці, яка проводилась 05.09.2014р. (акт № 151) за письмовою заявою ДП "Херсонський морський торговельний порт", встановлено, що підприємством було подано індивідуальні відомості про застраховану особу по ОСОБА_3 (інвалід 3 28.10.2004р.) за 2004 звітний рік по нарахуванню зарплати з різним типом форми:

- типом форми "Призначення пенсії" та кодом типу ставки 1 за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р.;

- типом форми "Початкова" та кодом типу ставки 2 за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р.

Таким чином, Індивідуальні дані не співпали за маскою, що автоматично призвело до подвійного відображення фонду заробітної плати за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р.

За результатами перевірки підприємством у вересні 2014р. до управління було подано коригуючі Індивідуальні відомості на відомість за типом форми "Призначення пенсії".

При проведенні перерахунку пенсії за наслідком перевірки відповідно до ч.4 ст.42 Закону № 1058 було враховано заробітну плату за період з 01.01.2004р. по 31.08.2004р. за даними, що містилися в Центральному сховищі бази даних персоніфікованого обліку відомостей ПФУ. При перерахунку пенсії заробіток за вищевказаний період було враховано у завищених сумах, що призвело до нарахування та отримання заявником збільшеного розміру пенсії.

Розмір пенсії перераховано з урахуванням виправлених сум заробітної плати.

За результатом перерахунку зменшено коефіцієнт заробітної плати 2,27700 і розмір пенсії заявника з 14.03.2009р."

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позовних вимог при новому розгляді справи зазначив, що надлишок пенсії ОСОБА_3 отримав внаслідок неналежного виконання обов'язків, в т.ч. контролюючих, саме позивачем, який призначив необґрунтовано збільшений розмір пенсій без сплати роботодавцем пенсійного збору щодо неіснуючої частки заробітної плати, з якої безпідставно обраховано частину пенсії.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції у спорі навів такі пояснення: "Як визначено у поясненнях Пенсійного фонду України, відповідно до Інструкції по експлуатації СПОВ (АТЗТ) після завантаження всіх документів Індані до сховища відбувається процес актуалізації документів, тобто врахування всіх документів що надійшли до сховища від підприємства.

При прийомі річної звітності за 2004р. Пенсійний фонд перевіряє на відповідність сум доходів працівників, суми нарахованих внесків, суми утриманих внесків, у звітності Індані зі звітністю розрахунок суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за 2004р., а також суми фактично перерахованих коштів.

ДП "Херсонський морський торговельний порт" стверджує, що пенсійний збір щодо частини заробітку, на яку призначено й оплачено надмірну пенсію, заявлену до відшкодування за позовною заявою, не сплачувався, а також стверджує, що недоїмка у ДП "ХМТП" перед Пенсійним фондом за 2004р. не існувала, доказом чого є "Розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень-грудень 2004р.", консолідований "Розрахунок суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за 2004р."

Згідно визначеної звітності зобовязання ДП "ХМТП" по сплаті нарахувань (32% та 4%) становлять 6748561,90грн. сума утриманих внесків 428101,02 грн. загальна сума перерахувань до Пенсійного фонду за 2004 рік складає 7176662,92 грн.

Згідно журналу проводок платежів, сплачених до Пенсійного фонду України з доходів, які були виплачені працівникам підприємства за 2004 фінансовий рік, ДП "ХМТП" перерахувало на рахунки Пенсійного фонду 7176662,95 грн.

Відповідність суми зобовязань з сумою перерахованих коштів підтверджує, що пенсійний збір щодо частини заробітку, на яку призначено й оплачено надмірну пенсію, заявлену до відшкодування за позовною заявою не сплачувався, а також недоїмка за цією частиною пенсійного збору не існувала.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (надалі - Порядок № 22-1), який діяв на дату перерахунку пенсії, пункт 37, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів.

Пункт 38 Порядку № 22-1 передбачає, що при прийманні документів орган, який призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження;

г) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Частиною 2 п.39 Порядку № 22-1 передбачено, що після надходження даних про сплату страхових внесків проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з моменту призначення пенсії.

Позивачем не було перевірено надходження даних про сплату страхових внесків - подвійне надходження страхових внесків з 01.01.2004р. по 31.10.2004р. та з 01.01.2004р. по 31.12.2004р. (ці періоди були прийняті пенсійним органом для нарахування пенсії).

Оскільки на орган, що призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, він зобов'язаний був перевірити достовірність відомостей, викладених в цих документах. Переплата по пенсії зазначеній особі стала наслідком невиконання позивачем в спірному періоді покладених на нього обов'язків щодо здійснення контролю цільового використання коштів Фонду, а також правильності нарахування та сплати пенсії.

Відповідно до приписів ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст.1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювана шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; 4) вина.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.1166 ЦК України саме протиправна поведінка позивача спричинила настання шкоди.

Крім того, ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначений спеціальний порядок повернення надмірно сплаченої суми пенсії, що є предметом позову у даній справі, а саме безпосередньо пенсіонером добровільно або у судовому порядку, позивач має захищати своє право саме у зазначеному законом порядку, і лише у випадку недосягнення своєї мети, звертатися до суду з позовом до ДП "Херсонський морський торговельний порт" про стягнення спричинених наданням недостовірних відомостей збитків, довівши при цьому таку недостовірність.

Позивачем не доведена реалізація визначеного законом способу повернення надмірно сплаченої суми пенсії".

При обґрунтуванні заяви про застосування строку позовної давності відповідач має на увазі, що позивач про призначення пенсії ОСОБА_3 у надмірному розмірі мав знати при такому призначенні.

Позивач, заперечуючи проти заяви про стосування строку позовної давності стверджує, що позовну давність за позовними вимогами не пропустив, про порушення права дізнався з акту перевірки № 151 від 05.09.2014р., щодо відомостей, поданих ДП "Херсонський морський торговельний порт" до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за 2003-2009 роки.

У судовому засіданні 04.02.2016р. о 12год. 15хв. оголошувалась перерва до 12год. 00хв. 05.02.2016р. у зв'язку з прийняттям рішення судом у нарадчій кімнаті.

С у д в с т а н о в и в:

Протоколом індивідуального перерахунку (копія на а.с.100-101 т.1) Управлінням Пенсійного фонду України в м.Херсоні здійснено перерахунок виплачених в якості пенсій сум ОСОБА_3 у період з березня 2009р. по вересень 2014р. За тим перерахунком визначено розміри надмірно виплачених сум у якості пенсій за кожен місяць, складено ці надмірні суми та в наслідку отримано результат у сумі 7491,62грн. (як сума надмірно виплаченої та отриманої ОСОБА_3 пенсії у названий період).

Зазначеному індивідуальному перерахунку передувала перевірка Управлінням Пенсійного фонду України в м.Херсоні відомостей, поданих ДП "Херсонський морський торговельний порт" до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за 2003-2009 роки, про яку цим Управлінням складено акт № 151 від 05.09.2014р. (копія на а.с.9-24 т.1). У пункті 71 цього акту зазначено, що при перевірці правильності формування відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованої особи встановлено, що ДП "Херсонський морський торговельний порт" було двічі подано індивідуальні відомості про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за 2004 рік по ОСОБА_3, а саме:

- подано Індивідуальну відомість по працівнику з типом "призначення пенсії", код типу ставки "1" за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р.;

- подано Індивідуальну відомість по працівнику з типом "початкова", код типу ставки "2" за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р.,

що призвело до подвійного відображення фонду заробітної плати в Індивідуальних відомостях по працівнику ОСОБА_3 за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р.

У названому перерахунку позивач здійснював віднімання від призначеного та виплаченого розміру пенсії ОСОБА_3 тієї її частки, яку призначено надмірно внаслідок вказаного подвійного відображення врахованого при призначенні розміру заробітної плати ОСОБА_3 за період з 01.01.2004р. по 31.10.2004р.

Такі надмірні виплати відбулись внаслідок подвійного врахування даних про заробітну плату ОСОБА_3 за січень-жовтень 2004р. у персоніфікованому обліку відомостей щодо застрахованої особи, які сформовано з наведених відповідачем таких індивідуальних відомостей щодо цих 10 місяців за Індивідуальними відомостями про заробітну плату ОСОБА_3 від 16.11.2004р. при призначенні пенсії (копія на а.с.7 т.1) та за Індивідуальними відомостями про заробітну плату ОСОБА_3 від 24.03.2005р. з позначкою "початкова" (копія на а.с.7, на звороті, т.1) За кожною з цих Індивідуальних відомостей зазначено про такий заробіток ОСОБА_3 у період з січня по грудень 2004р.: у січні - 814,83грн, у лютому - 655,36грн., у березні - 753,98грн., у квітні - 822,27грн., у травні - 752,63грн., у червні - 761,31грн., у липні - 815,26грн., у серпні - 877,61грн., у вересні - 929,27грн., у жовтні - 1143,50грн.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування - це організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст.21 цього Закону для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять, зокрема, і від роботодавця.

Роботодавцем ОСОБА_3 є ДП "Херсонський морський торговельний порт".

За ч.2 ст.22 названого Закону відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду в тому числі і для визначення розміру, перерахунку пенсійних виплат.

З огляду на наведений зміст законодавства Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні мало віднести і віднесло до зазначеного персоніфікованого обліку надані ДП "Херсонський морський торговельний порт" зазначені дані про розміри заробітної плати ОСОБА_3 у січні-жовтні 2004р. як з однієї, так і з іншої Індивідуальної відомості. Відтак, у персоніфікованому обліку дані про цю заробітну плату було задвоєно внаслідок їх задвоєння роботодавцем.

Заміна відомостей, що надійшли до персоніфікованого обліку раніше, на ті, що надійшли пізніше за ці 10 місяців, не відбулась, оскільки відомості, що надійшли пізніше не мали статусу скасовуючих, змінюючих щодо тих, які подавались раніше, та не співпадали за реквізитами з ними. У персоніфікованому обліку залишались чинними обидві зазначені Індивідуальні відомості, тому й обліковано там двічі щомісячну заробітну плату ОСОБА_3 у період з січня по жовтень 2004р. Цей подвійний розмір з такого джерела як персоніфікований облік, враховано Управлінням Пенсійного фонду України у м.Херсоні при призначенні ОСОБА_3 за його заявою у 2009р. пенсії за віком (раніше він отримував пенсію по інвалідності, про що надало пояснення Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні). За джерелом даних про розмір заробітку, що враховується при визначенні розміру пенсії, (названий персоніфікований облік) таке врахування формально відповідало зазначеній ч.2 ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", проте, як виявилось частина пенсії призначена надміру через названу подвійність обліку заробітку, а така подвійність обліку заробітку за персоніфікованим обліком стала результатом його подвійного декларування роботодавцем за Індивідуальними відомостями.

Судом прийнято до уваги відповідно до ст.32 ГПК України надані Управлінням Пенсійного фонду України в м.Херсоні письмові пояснення, зміст яких наведено в описовій частині цього судового рішення, за якими ОСОБА_3 з 14.03.2009р. призначено пенсію за віком у сумі 2133,86грн., розмір якої у подальшому індексувався автоматично як і у решти пенсіонерів згідно постанов Уряду України. Пенсію призначено за формулою у ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням розміру заробітної плати в т.ч. й за період січень-жовтень 2004р.

З того розміру, як зазначено, у період з березня 2009р. по вересень 2014р. надмірними через вказане задвоєння виявились заявлені до відшкодування 7491,62грн.

Ця сума виплачена ОСОБА_3 у якості пенсії в числі щомісячних виплат у період з березня 2009р. по вересень 2014р., а лише 25.09.2014р. ДП "Херсонський морський торговельний порт" подав до Пенсійного фонду України коригуючу звітність "Індивідуальні відомості про застраховану особу", виключивши з числа задекларованих даних про заробітну плату ОСОБА_3 за "Індивідуальними відомостями про застраховану особу" ("початкова") за 2004р. повністю дані про таку заробітну плату з січня 2004р. по жовтень 2004р., тим самим прийнявши заходи до усунення задвоєння, що виникло раніше.

Відповідно до ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок видачі недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно зі ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Виплати названих 7491,62грн. ОСОБА_3 кваліфікуються шкодою, заподіяною внаслідок документа з недостовірними відомостями, який враховується при призначенні пенсії.

Викладені обставини, наведені норми, висновки є підставами для задоволення позову.

Заперечення відповідача не спростовують наведених підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження відповідача про те, що позивач міг раніше встановити недостовірність поданих відповідачем відомостей, чим запобігти надмірній виплаті пенсії чи частини розміру надмірності, є твердженням про умову у спірних відносинах, а не причину, причиною ж є недостовірність документа, створеного та поданого відповідачем.

Відповідач не довів, що шкоду завдано не з його вини.

Так само не може кваліфікуватися підставою для відмови у задоволенні позовних вимог призначення Управлінням Пенсійного фонду України в м.Херсоні частини пенсії ОСОБА_3 (тієї частини, що тепер кваліфікована, як надмірно сплачена) без надходження до Пенсійного фонду України від роботодавця пенсійного збору з тієї частини заробітної плати, з якої нараховано надмірну частину пенсії (та частина заробітної плати, як вказано, не виплачувалась, була штучно задекларована і в результаті декларування відомості про неї обліковувались за персоніфікованим обліком).

Відповідачем зазначеними в описовій частині цього рішення поясненнями та документами, в них застосованими (Розрахунками сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, витягами з Журналу проводок платежів до Пенсійного фонду України, розрахунком - додатком до пояснень) спростовано бездоказове твердження Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про те, що надмірну частку пенсії призначено із частки заробітної плати, з якої сплачувався пенсійний збір: насправді, тієї частки заробітної плати не було (відомості про неї у персоніфікованому обліку були штучними), з неї, відповідно, не сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте надмірну частку з розміру пенсії сплачено ОСОБА_3 не внаслідок неналежного виконання повноважень позивачем, як вважає відповідач, а внаслідок документа відповідача з недостовірними відомостями про загальний розмір заробітної плати ОСОБА_3 у січні-жовтні 2004р., яка враховується при обчислені пенсії. Причиною призначення надмірної частки пенсії були недостовірні відомості документа, а не неналежне виконання зобов'язань позивачем, ненадходження страхових внесків щодо частки заробітної плати, стосовно якої визначено надмірну частку пенсії.

Суд прийняв до уваги наявність у справі копії постанови від 29.10.2015р. державного виконавця у виконавчому провадженні № 49023026, за якою зазначено про вже вчинене примусове стягнення з відповідача на користь позивача 7491,62грн. на відшкодування шкоди за постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2015р., яка згодом скасована постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2015р.

Те примусове стягнення 7491,62грн. не вичерпало предмет спору у справі. Спір у справі наявний, вирішується про суті, підстави для припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору відсутні з огляду на зміст позицій сторін, спірність обставин справи у баченні сторін та примусовість стягнення коштів. А з огляду на встановлену обґрунтованість вимог нема підстав для відмови у позові через вже вчинене примусове стягнення коштів на виконання згодом скасованого судового рішення.

Питання про виконання припису суду про задоволення позовних вимог вирішується не при винесенні, проголошенні рішення суду. У контексті того питання у майбутньому, на стадії виконання рішення, не виключається ні поворот виконання рішення з наступним виконанням наступного рішення, ні можливість зарахування з огляду та добросовісність, розумність та справедливість як засади цивільного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги суд не знайшов підстав для відмови в їх задоволенні за спливом строку позовної давності, дійшовши висновку про те, що позов подано в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст.256, 257, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-152 цс 14 від 29.10.2014р., яка як висновок має враховуватися господарським судом при прийнятті рішення за ст.82 ГПК України, зазначено, що для правильного застосування ст.261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

З огляду на тезу про встановлення позивачем фактів задвоєння даних про заробітну плату, враховану при визначенні розміру пенсії, за результатами перевірки за актом від 05.09.2014р. № 151, позивач об'єктивно отримав можливість заявити позов, дізнатися про таке задвоєння, його причини, розміри вчиненої надмірної виплати пенсії ОСОБА_3, починаючи з 05.09.2014р.

Позов заявлено 14.05.2015р. (подано до канцелярії суду цієї дати, зареєстровано за вх. № 770 від 14.05.2015р.).

Загальний строк позовної давності у 3 роки за позовом, що розпочав перебіг з 05.09.2014р., не закінчився станом на час заявлення позову 14.05.2015р.

У справі нема даних, які були б підставою вважати, що позивач був безпосередньо обізнаний про порушення прав раніше 05.09.2014р. та мав об'єктивну можливість знати про обставини порушення прав.

Стверджувана відповідачем можливість позову цього ж позивача про відшкодування цих же коштів з ОСОБА_3 не усуває обґрунтованості розглянутого судом позову. У цій справі нема даних про протиправність поведінки ОСОБА_3, таких даних у справі не встановлювалось та не досліджувалось.

При вивченні судом посилань відповідача при обґрунтуванні своєї позиції у спорі на постанови Вищого господарського суду України у справах № 925/892/14 та № 924/1555/14 не встановлено підстав для відмови у позові у зв'язку з наступним.

Ці постанови не мають значення преюдиції для справи № 923/731/15, не встановлюють презумцій для цієї справи та правових позицій, які б мали бути застосовані судом при розгляді інших справ. Ті постанови прийнято у справах з іншими обставинами. За обставинами цієї справи позивач не приймав рішення про відшкодування за рахунок ОСОБА_3

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Проте ця ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та застосовані судом ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.1166 ЦК України не співвідносяться як спеціальна і загальні. Зміст ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не спростовує підстав відшкодування шкоди у справі за ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.1166 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд відносить на відповідача, відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати у справі. До судових витрат у справі відноситься судовий збір. Відповідач вже сплатив його до бюджету щодо цього позову в сумі 1827грн., що слідує з постанови державного виконавця від 10.11.2015р., примірник якої на а.с.197 т.1.

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" (код ЄДР 05396876) на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні (код ЄДР 37960171) 7491грн. 62коп. на відшкодування шкоди.

Повне рішення

складено 09.02.2016р.

Суддя В.В. Чернявський