номер провадження справи 10/180/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016 Справа № 908/6279/15

Позивач 1: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

позивач 2: Міське комунальне підприємство Основаніє, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Грейс 1, смт Балабине, Запорізька обл.

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 39608, 97 грн.

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача 1 ОСОБА_1, на підставі довіреності № 90/01/01-10 від 01.09.2015 р.;

від позивача 2 ОСОБА_1, на підставі довіреності № 365 від 03.09.2015 р.

від відповідача не зявився ;

Розглядається позовна заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Грейс 1, смт Балабине, Запорізька область про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 39608, 97 грн. за договором № 191/13 від 12.03.2015 р.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 25.12.2015 р., справу 908/6279/15 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6279/15, якій присвоєно номер провадження 10/180/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 01.02.2016 р.

Представник позивача 1,2 у судовому засіданні підтримав свої вимоги викладені в позові та надав до суду письмові пояснення стосовно суті спору. Відповідач у судове засідання 01.02.2016 р. не зявився, відзив до суду не направив.

Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою в судове засідання представника відповідача, ненаданням відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 15.02.2016 р. на 10 год. 30 хв.

Представник позивача 1,2 у судовому засіданні 15.02.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позові та просив суд задовольнити їх повністю. Відповідач у судове засідання 15.02.2016 р. вдруге не зявився, відзив не направив, ніяких клопотань не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Виходячи з вищевикладеного, сторони належним чином і завчасно були сповіщенні судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України,

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12), або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК) (1798-12 ), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК (1798-12 ).

Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК) (1798-12), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12) або статтею 90 ГПК (1798-12).

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представника позивача 1,2 судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 15.02.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача 1,2 суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.03.2015 р між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (по тексту Орендодавець), Міським комунальним підприємством «Основаніє» (Балансоутримувач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейс 1» (Орендар) було укладено договір № 191/13 оренди нежитлового приміщення. Згідно розділу 1 укладеного договору № 191/13 Орендодавець, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення № ІХ першого поверху (літ.А-3), розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. 12 квітня, 6.11, загальною площею 143,1 кв.м строком на 2 роки 11 місяців до 12 лютого 2018р. Майно використовується на правах оренди з метою надання різноманітних послуг населенню, аптеки готових та виготовлених ліків, виготовлення гомеопатичних, біологічно активних, парафармацевтичних засобів, кабінету лікаря-консультанта з обладнанням.

У відповідності до п.2.1. договору оренди та підписаного акту прийому-передачі орендар вступив у строкове платне користування нежитловим приміщенням починаючи з 12.03.2015 р.

Згідно п.п.3.3-3.4 укладеного договору - орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Орджонікідзевського району м. Запоріжжя щомісячно, не пізніше 10 числа, наступного за звітним. Орендна плата за кожний наступний місяць розраховується Орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків від господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наданих до суду документів, свої зобов'язання за договором оренди позивачем виконано у повному обсязі, а саме, спірне приміщення передано відповідачу в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 193 Господарського кодексу України, встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Пунктом 5.2 договору відповідача зобов'язано своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати станом на 01.11.2015 р. утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 39608 грн. 97 коп. за період з березня 2015 р. по жовтень 2015 р. включно.

У відповідності до п. 10.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Договором.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Згідно ст. 19 Закону Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, в строк визначений договором.

За таких обставин, оскільки однією із ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Однак, порушуючи вищевказані вимоги Закону «Про оренду державного та комунального майна» та умови договору оренди, орендар виконує покладені на нього зобов'язання з порушенням суттєвих умов договору оренди, оскільки протягом дії договору орендна плата вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість по орендних платежах за період з березня 2015 року по жовтень 2015 року (включно) в розмірі 39608, 97 грн.

Відповідно до умов договору оренди за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представник відповідача у судове засідання двічі не зявився, відзив на адресу суду не надав. Про час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Справа була розглянута в порядку ст. 75 ГПК України, без надання відзиву за наявними в ній матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Грейс 1, смт Балабине, Запорізька область про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 39608, 97 грн. за договором № 191/13 від 12.03.2015 р.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства Основаніє, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю Грейс 1, смт Балабине, Запорізька область про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 39608, 97 грн. за договором № 191/13 від 12.03.2015 р.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Грейс 1» (70435, Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Тракторна, буд. 74-А, ) на користь місцевого бюджету Орджонікідзівського району на розрахунковий рахунок № 0007 в ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015, код платежу: 22080401) 39608 (тридцять девять тисяч шістсот вісім) грн. 97 коп. - заборгованості з орендної плати.

В наказі зазначити, що право стягнення є солідарним, а стягувачами є:

1) департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206, );

2) міське комунальне підприємство «ОСНОВАНІЄ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Грейс 1» (70435, Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Тракторна, буд. 74-А, ) на користь департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна,206, ) на розрахунковий рахунок № 8540 в УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015 - 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору

Видати відповідні накази.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 17.02.2016 р.