ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р. Справа № 923/1976/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Нова Каховка Херсонської області,

про стягнення 21 492,41 дол. США та 38 637,25 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Поліщук Р.Г., уповн. представник, довіреність № 739/15 від 07.12.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач) з вимогами про стягнення 21492,41 дол. США, з них 21429,01 дол. США заборгованості за кредитом, 63,40 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом, а також, про стягнення 38637,25 грн., з них 31 436,40 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6 900,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 300,00 грн. штрафу, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором №010/04-02/1689 від 17.09.2007р.

Письмовою заявою (а.с.75-77) позивач зменшив до 11169,01 дол. США позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості за кредитом, та до 1,60 дол. США позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, у зв'язку з частковим погашенням відповідачем спірного боргу. В іншій частині розмір позовних вимог змін не зазнав. Судом прийнято дану заяву позивача, оскільки, власне, зменшення позовних вимог та, зокрема, зменшення позовних вимог з підстав часткового погашення відповідачем спірного боргу, об'єктивно, не порушує прав та не ущемляє інтересів відповідача. Після прийняття судом цієї заяви справа розглядається стосовно вимог про стягнення 11169,01 дол. США заборгованості за кредитом, 1,60 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом, 31 436,40 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6900,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 300,00 грн. штрафу.

Відповідач належним чином повідомлений судом про місце, дату та час розгляду справи. Ухвали суду від 09.12.2015р. та 12.01.2016р. по справі надіслано поштою, згідно з ст.64 ГПК України, за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на час розгляду справи місцем проживання відповідача (а.с.60). До суду повернулося поштове повідомлення про вручення 14.12.2015р. за місцем проживання відповідача рекомендованого листа з ухвалою суду від 09.12.2015р. (а.с.62). Рекомендований лист з ухвалою суду від 12.01.2016р. не повертався до суду без вручення відповідачеві.

Проте, відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом від відповідача документів. В судові засідання 12.01.2016р. та 28.01.2016р. відповідач або його представник не прибули. Про причини цього суду не повідомлено. До суду не надходили заяви та клопотання відповідача щодо цих судових засідань.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка відповідача або його представника не унеможливлює розгляд справи № 923/1976/15. Розгляд справи за відсутності відповідача або його представника при тому, що відповідач належним чином повідомлений судом про місце, дату та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 28.01.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - банк) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - відповідач) 17.09.2007р. уклали між собою кредитний договір № 010/04-02/1689 (відновлювальна кредитна лінія під іпотеку комерційної нерухомості), з додатковими угодами до нього від 10.04.2008р.,09.04.2010р., 23.12.2010р., на умовах якого банк зобов'язався надати відповідачеві кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 60 000,00 доларів США, строком до 16.09.2017р., зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами, цільовим призначенням - на розвиток бізнесу, з здійсненням погашення заборгованості за кредитом (зменшенням ліміту кредитування) відповідно до Графіку, що вказаний у п.1.1. даного договору (надалі - кредитний договір). Згідно з п.2.1.1. кредитного договору виконання відповідачем зобов'язань за цим договором забезпечується, зокрема, іпотекою належної відповідачеві нерухомості - нежитлової будівлі магазину з місцезнаходженням Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Промислова, буд.35.

Відповідно до п.3.3. та п. 3.4. кредитного договору видача кредитних коштів в іноземній валюті здійснюється на підставі письмової заяви відповідача, шляхом перерахування суми кредиту в безготівковій формі з позичкового рахунку на транзитний рахунок з метою продажу на міжбанківському валютному ринку, з подальшим зарахуванням гривневого еквіваленту на відкритий у банку поточний рахунок відповідача. Згідно з п. 3.5. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої даним договором, на залишок фактичної заборгованості за кредитом, з дня перерахування коштів з позичкового рахунку відповідача до моменту фактичного повернення (погашення) кредиту. При розрахунку процентів день надання кредиту та день погашення заборгованості за кредитом вважаються одним днем, а нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у місяці та році. Згідно з п. 3.6. кредитного договору відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом на вказаний у цьому договорі рахунок банку. Сплата цих процентів повинна здійснюватися не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, шляхом перерахування відповідачем коштів платіжним дорученням.

Відповідно до п.4.3. кредитного договору банк та відповідач домовилися, що будь-яке порушення відповідачем умов даного договору повинно розглядатися як істотне порушення цього договору, яке надає банку право в порядку передбаченому даним договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених кредитним договором строків виконання зобов'язань, вимагати від відповідача повернення кредиту та сплати інших передбачених цим договором платежів. Відповідно ж до п. 7.3. кредитного договору банк має право скасувати кредитний ліміт та достроково вимагати погашення заборгованості за кредитним договором (за кредитом, за процентами та штрафні санкції) у випадку невиконання відповідачем умови, зокрема, п. 6.1.3. кредитного договору щодо здійснення відповідачем у встановлені цим договором строки повернення сум кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. Вимога про погашення виконання зобов'язань за кредитним договором може бути направлена банком відповідачеві у будь-який час у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту надсилання цієї вимоги за вказаною у кредитному договору адресою відповідача. Датою початку перебігу такого 30-ти денного строку вважається дата, яку вказано на квитанції відділення поштового зв'язку при прийнятті від банку поштового відправлення, з зазначеною письмовою вимогою банку, на адресу відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно з частиною 2 цієї ж статті кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з частиною 7 цієї ж статті не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання крім передбачених законом випадків.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. За ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до даних спірних правовідносин за кредитним договором, у разі звернення кредитора з вимогою про дострокового повернення кредиту в цілому, може бути застосовано й норму ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, за якою, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк має право вимагати дострокового повернення кредиту в цілому й сплати відсотків за користування кредитом.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином: відповідач, на умовах цього договору отримав від банку доступ до користування кредитними коштами у сумі 60 000,00 доларів США, але в порушення наведених норм закону та умов кредитного договору свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів (зменшенням ліміту кредитування) та сплати процентів за користування цими коштами належним чином не виконав. Вказане підтверджується заявами відповідача на отримання кредитних коштів, розпорядженнями банку про надання кредитних коштів (а.с.20-25),виписками по рахунках відповідача (а.с.31-45).

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором банк надіслав відповідачеві, рекомендованим листом з повідомленням, письмову вимогу-претензію від 08.09.2015р. № 140-7-0-445 про дострокове повернення 22166,65 дол. США заборгованості за кредитом, з них 4166,65 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 754,27 дол. США простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надсилання цієї вимоги. Факт отримання відповідачем цієї претензії-вимоги 11.09.2015р. підтверджується відміткою у поштовому повідомленні. У встановлений у цій вимозі строк відповідач не задовольнив дану вимогу банку.

Станом на дату судового засідання, 28.01.2016р., розмір заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором, у зв'язку з пред'явленням банком відповідачеві вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, становить 11 169,01 дол. США заборгованості за кредитом та 1,60 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом, або 11 170,61 дол. США разом. Розрахунок заборгованості (а.с.26-28, 80-82) судом перевірений та є правильним. Під час розгляду справи відповідач не надав будь-яких заперечень щодо існування у нього вказаної, у сумі 11 170,61 дол. США, заборгованості перед банком або ж доказів її погашення.

Поряд з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсотках за користування кредитом позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 436,40 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6 900,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, а також, 300,00 грн. штрафу за порушення умов п.10.4. кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання незалежно або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч.6 ст. 232 цього ж Кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2. кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості по кредиту, прострочення сплати процентів за користування кредитом, порушення позичальником інших умов даного договору, банк має право стягувати з позичальника пені та штрафи, що передбачені Розділом 10 цього договору. Відповідно до п.10.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту (у т.ч. строків зменшення кредитного ліміту) та процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Відповідно до п.10.4. кредитного договору за невиконання зобов'язань, які передбачено для позичальника, зокрема, п.6.19.1. кредитного договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 300,00 грн. Згідно з п.6.19.1. кредитного договору, в редакції даного пункту договору згідно додаткових угод від 10.04.2008р., 09.04.2010р., 23.12.2010р. до цього договору, відповідач зобов'язався у строк до 01.02.2011р. надати банку документи, що підтверджують право власності або право користування позичальника на земельну ділянку, на якій знаходиться предмет іпотеки, що вказаний у п.2.1.1. кредитного договору. В разі відсутності цих документів (їх ненадання) протягом трьох місяців з дати укладання кредитного договору позичальник зобов'язується оформити зазначені документи та надати банку нотаріально засвідчені копії таких документів. Відповідно до п.12.4. кредитного договору до правовідносин, які пов'язані з укладанням та виконанням даного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у три років.

Розрахунки пені у загальному розмірі 38 337,25 грн. (а.с.29-30) судом перевірено. Ці розрахунки не містять арифметичних помилок та узгоджуються з положеннями кредитного договору. Під час розгляду справи відповідач не надав будь-яких заперечень щодо нарахування йому банком 38 337,25 грн. пені або ж доказів її сплати повністю або частково.

При розгляді справи відповідачем не спростовано факту невиконання ним положень п.6.19.1. кредитного договору, а саме, факту ненадання позичальником банку документів, що підтверджують право власності або право користування позичальника на земельну ділянку, на якій знаходиться предмет іпотеки. Застосування цього штрафу відповідає положенням п.7.2., п.10.4. кредитного договору та узгоджується з приписам ст. 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України. Під час розгляду справи відповідач не надав будь-яких заперечень щодо нарахування йому банком 300,00 грн. вказаного штрафу або ж доказів його сплати повністю або частково.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 11 169,01 дол. США заборгованості за кредитом, 1,60 дол. США заборгованості по процентах за користування кредитом, 31436,40 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6900,85 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та 300,00 грн. штрафу за порушення умов кредитного договору підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору визначаються виходячи із встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Позовна заява, за якою порушено провадження у даній справі, надійшла до суду у грудні 2015 року. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015р. становив 1 218,00 грн.

При поданні позовної заяви з вимогами про стягнення 21 492,41 дол. США та 38637,25 грн. позивачем сплачено 8 661,51 грн.

Після зменшення позивачем позовних вимог, спір розглядається виходячи з позовних вимог про стягнення 11170,61 дол. США та 38637,25 грн. Тобто, з зменшеного на суму 10 321,80 дол. США розміру позовних вимог, еквівалентом якої, згідно з встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долару США за станом на дату складання позовної заяви (04.12.2015р.), є 238 318,05 грн.

238 318,05 грн. = 10 321,80 дол. США х 23,088807 грн.

За подання до господарського суду у грудні 2015 року позову про стягнення 238318,05 грн. сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 574,77 грн.

3 574,77 грн. = (238 318,05 грн. /100 %) х 1,5 %

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з зменшенням позивачем позовних вимог та з урахуванням клопотання позивача про повернення судового збору, у зв'язку з зменшенням позовних вимог, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 3 574,77 грн. судового збору. Судовий збір в іншій частині, а саме, 5 086,74 грн., оскільки позов задовольняється у повному обсязі, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: 74900, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул. Лескова, буд. 9; ідентифікаційний код юридичної особи 14305909) 11169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) доларів США 01 цент заборгованості за кредитом, 1 (один) долар США 60 центів заборгованості по процентах за кредитом, 38 337 (тридцять вісім тисяч триста тридцять сім) грн. 25 коп. пені, 300 (триста) грн. 00 коп. штрафу та 5 086 (п'ять тисяч вісімдесят шість) грн. 74 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" (за реквізитами: р/р № 290925760 в ООД АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 328351, ) зі спеціального рахунку державного бюджету (р/р 3002, МФО 852010, код ЄДРПОУ - 37959779, одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк ГУДКСУ у Херсонській області) 3 574 (три тисячі п'ятсот сімдесят чотири) грн. 77 коп. сплаченого згідно з платіжним дорученням від 04.12.2015р. № 463936 судового збору.

Оригінал платіжного доручення від 04.12.2015р. № 463936 знаходиться у матеріалах судової справи № 923/1976/15.

Повне рішення складено 05.02.2016р.

Суддя К.В. Соловйов