ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.02.2016 р. Справа № 8/61

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.,

при секретарі Куцик І.М.

розглянувши клопотання Львівської міської ради про залучення Львівської міської ради учасником провадження справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" та вжиття ліквідатором ЗАТ „Львівський керамічний завод" Вознякевич Н.І. заходів щодо повернення майна банкрута

у справі за заявою: Управління ПФУ в Залізничному р-ні м.Львова, м. Львів

про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод", м.Львів

за участю прокурора: Леонтьєва Н.Т. - прокурор прокуратури Л/о

та представників комітету кредиторів:

ДПІ у Залізничному р-ні м. Львова ГУ ДФС у Л/о: Мандзиняк Г.В. - нач. юрид. відділу

ВАТ „Кар'єроуправління": ОСОБА_3 - представник

ОСОБА_3: ОСОБА_3 - представник

ТзОВ „Сінтез": ОСОБА_3 - представник

ТзОВ „Щит-Інвест": не з'явився

ТзОВ «Компанія «Укргазпостач»: Сучкова Ю.О. - представник

ОСОБА_5: не з'явився

від кредиторів:

УПФ України в Залізничному р-ні м. Львова: Пилявка Р.І. - гол. спеціаліст - юрисконсульт

ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк": не з'явився

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України": не з'явився

ПАТ „Львівгаз": не з'явився

Львівський МЦЗ: не з'явився

ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Львові: Жаба О.І. - гол. спеціаліст

ВВД ФСС від НВВ та ПЗ України в м. Червонограді Л/о: не з'явився

ЛКП „Залізничнетеплоенерго": Охріменко В.В. - нач. юрид. відділу

ПП "Промресурс": не з'явився

ЛМКП "Львівводоканал": Пиж Г.Я. - юрисконсульт

ПАТ "Львівобленерго": не з'явився

Державний орган з питань банкрутства: не з'явився

ліквідатор: Вознякевич Н.І. - арбітражний керуючий

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви: Управління ПФУ у Залізничному районі м.Львова звернулось у суд із заявою про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" у порядку, встановленому ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою від 30.06.2009 р. порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном ЗАТ „Львівський керамічний завод" і розпорядником майна ЗАТ „Львівський керамічний завод" призначено арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича. Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника опубліковано в офіційному друкованому органі - газеті „Голос України" за № 170 від 14.09.2010 р.

Ухвалою від 28.04.2011 р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою від 17.01.2013 р. припинено процедуру санації Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод", припинено повноваження керуючого санацією Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" Козія Володимира Юрійовича. Закрите акціонерне товариство „Львівський керамічний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру і ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Вознякевич Н.І., яку зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру у встановленому порядку та подати на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс.

26.01.2016 р. на адресу суду надійшло клопотання Львівської міської ради про залучення Львівської міської ради учасником провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" за вих. № 1104-вих.-5 від 21.01.2016 р. (за вхідн. № 356/16 від 26.01.2016 р.). Крім того, Львівська міська рада просить зобов'язати ліквідатора ЗАТ „Львівський керамічний завод" відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вжити заходи, які спрямовані на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а саме: будівлі дошкільного дитячого закладу № 90 (спортивно-оздоровчого комплексу), яка знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Сластіона, 3 з метою подальшої передачі до комунальної власності Львівської міської ради. До клопотання Львівської міської ради долучено копію наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області № 89 від 25.02.1994 р., перелік нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «Львівський керамічний завод», рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-1829 від 16.02.2010 р., рішення Апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 р., рішення Апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 р., ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 23.07.2014 р.

Клопотання Львівської міської ради обґрунтовано тим, що відповідно до наказу РВ ФДМУ по Львівській області від 25.02.1994 р. № 89 «Про перетворення в процесі приватизації Львівського керамічного заводу у відкрите акціонерне товариство», Відкритому акціонерному товариству «Львівський керамічний завод» передано об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 105 вказаного переліку, у власність ВАТ «Львівський керамічний завод» передано будівлю дитячого садка за адресою: вул. Сластіона, 3 у м. Львові. В подальшому вказане майно було передано до статутного фонду ЗАТ «Львівський керамічний завод».

22.09.1998 р. ВАТ «Львівський керамічний завод» зверталось до Львівської міської ради зі зверненням № 647/27, у якому просило погодити реорганізацію дитячої дошкільної установи № 90 по вул. Сластіона, 3 у м. Львові. У відповідь на запит управління освіти Львівської міської ради від 13.06.2005 р. № 13-01-18/587, ЗАТ «Львівський керамічний завод» надав відповідь від 27.06.2005 р. № 414/7, в якій інформував про те, що правлінням товариства прийнято рішення про перепрофілювання дитячої дошкільної установи № 90 у спортивно-оздоровчий комплекс. Разом з тим, рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 16.02.2010 р. у справі № 2-1829/2010 за позовом ОСОБА_12, ТзОВ Фірма «Вектор-Х» до ТзОВ «Галсантек» про стягнення заборгованості за договором підряду, та за зустрічним позовом ТзОВ «Галсантек» до ОСОБА_12, ТзОВ Фірма «Вектор-Х» за участю третьої особи без самостійних вимог - ЗАТ «Львівський керамічний завод» про зобов'язання вчинити дії та визнання права власності, у первісному позові відмовлено, а зустрічний позов ТзОВ «Галсантек» - задоволено, зокрема, визнано за ТзОВ «Галсантек» право власності на нерухоме майно, в тому числі на спортивно-оздоровчий комплекс літ. А-2, загальною площею 677,5 кв.м. по вул. Сластіона, 3 у м. Львові. Дане рішення оскаржила Львівська міська рада. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 р. апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16.02.2010 р. скасовано в частині визнання за ТзОВ «Галсантек» права власності на спортивно-оздоровчий комплекс літ. А-2 загальною площею 677,5 кв.м. по вул. Сластіона, 3 у м. Львові та ухвалено нове рішення про відмову у позові в цій частині. Решту рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.07.2014 р. касаційну скаргу ТзОВ «Галсантек» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 р. скасовано в частині вирішення зустрічних позовних вимог ТзОВ «Галсантек» про визнання права власності на нерухоме майно, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 р. рішення Залізничного районного суду м.Львова від 16.02.2010 р. в частині задоволення зустрічних вимог ТзОВ «Галсантек» про визнання права власності на нерухоме майно скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Депутатом Львівської міської ради Довжик В.В. під час пленарного засідання сесії проінформовано міську раду про рішення господарського суду Львівської області від 01.08.2011 року у справі № 5015/3706/11, яким визнано право власності на будівлю садка за ТзОВ «Виробнича-комерційна фірма «Хан» та ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 02.11.2012 року у справі № 1319/1061/2012, відповідно до якої будівлю садка передано у власність ТзОВ «ЛьвівБудКераміка».

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про дошкільну освіту» державний контроль за діяльністю дошкільних навчальних закладів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, та місцеві органи управління освітою. Згідно з приписами ст. 16 вказаного Закону рішення про ліквідацію приватного дошкільного навчального закладу приймається засновником (власником) за погодженням із відповідним органом виконавчої влади з питань освіти.

Такого погодження ЗАТ «Львівський керамічний завод» не отримав, право власності ЗАТ «Львівський керамічний завод» на об'єкт нерухомого майна - спортивно-оздоровчий комплекс по вул.Сластіона, 3 не виникало, а тому об'єкт є дитячим дошкільним закладом № 90 та підлягає передачі до комунальної власності Львівської міської ради на підставі ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ухвали Львівської міської ради від 24.12.1998 р. № 113.

З огляду на викладене, Львівська міська рада вважає, що рішення у справі може вплинути на її права та інтереси, у зв'язку з чим, керуючись ст.ст. 22, 27 ГПК України, просить залучити її учасником провадження у справі про банкрутство ЗАТ „Львівський керамічний завод" та зобов'язати ліквідатора ЗАТ „Львівський керамічний завод" відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вжити заходи, які спрямовані на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а саме: будівлі дошкільного дитячого закладу № 90 (спортивно-оздоровчого комплексу), яка знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Сластіона, 3 з метою подальшої передачі до комунальної власності Львівської міської ради.

Розглянувши клопотання Львівської міської ради, заслухавши прокурора, ліквідатора та представників кредиторів, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання Львівської міської ради необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд зазначає, що 19.01.2013 р. набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22.12.2011 р. "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", викладеного у новій редакції, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом; положення, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Львівський керамічний завод» порушено 30.06.2009 р., постанова про визнання ЗАТ „Львівський керамічний завод" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 17.01.2013 р., тобто, до дня набрання чинності вказаним законом, під час розгляду справи застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до внесення змін Законом № 4212-VI від 22.11.2011 р., за винятком положень, що регулюють ліквідаційну процедуру та продаж майна у справі про банкрутство. Вказаний Закон містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Положеннями ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненням визначено, що учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

При цьому, Закон чітко визначає випадки участі у справі про банкрутство органу місцевого самоврядування, зокрема, орган місцевого самоврядування визнається учасником провадження у справі про банкрутство містоутворюючого підприємства та особливо небезпечного підприємства (ч. 2 ст. 42 та ч. 2 ст. 43 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненням).

Також орган місцевого самоврядування у справі про банкрутство може виступати як власник (засновник) підприємства-боржника, коли стосовно підприємства комунальної власності порушується справа про банкрутство.

Крім цього, ч. 2 ст. 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненням передбачено, що у разі ліквідації державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого державна частка складає більш ніж двадцять п'ять відсотків, господарський суд призначає членами ліквідаційної комісії представника державного органу з питань банкрутства та при необхідності - органу місцевого самоврядування (ч.2. ст.24 Закону).

У даному випадку боржник - ЗАТ «Львівський керамічний завод» не відноситься до підприємств державної чи комунальної власності, не є містоутворюючим підприємством чи особливо небезпечним підприємством. Належних та допустимих доказів протилежного Львівською міською радою суду не надано.

Стаття 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненням, на яку є посилання в клопотанні Львівської міської ради, визначає склад ліквідаційної маси боржника та не передбачає залучення до участі у справі про банкрутство органу місцевого самоврядування у випадку наявності у боржника дитячих дошкільних закладів. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненням усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Відтак, ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено обов'язок передачі наведених об'єктів до комунальної власності територіальної громади без залучення її органів до участі у справі.

Львівська міська рада у клопотанні про залучення її учасником у справі посилається також на ст. 27 ГПК України. Дана стаття передбачає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

З аналізу ст. 27 ГПК України випливає, що залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі можливе лише у позовному провадженні при вирішенні господарського спору. Проте, у процедурі банкрутства суд не вирішує спір, а розглядає справу. Відтак, участь третіх осіб у розгляді справи про банкрутство не передбачена.

Окрім наведеного, слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями у ліквідаційній процедурі господарський суд: розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом, зокрема, звертається до ліквідатора із вимогою надати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури (ч. 12 ст. 30 Закону); припиняє повноваження ліквідатора за клопотанням комітету кредиторів у разі невиконання або неналежного виконання ним своїх обов'язків; призначає нового ліквідатора за пропозицією комітету кредиторів (ч. 13 ст.30 та ч. 4 ст.32 Закону); заслуховує та затверджує звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс (ч. 1 ст. 32 Закону).

У даному випадку подане Львівською міською радою клопотання не є скаргою на дії учасників ліквідаційної процедури, зокрема, ліквідатора, яка відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" може бути подана власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 25 та ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями формування ліквідаційної маси, в т.ч. вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, належить до повноважень ліквідатора. При цьому, суд, розглядаючи справу про банкрутство, не наділений повноваженнями вирішувати спори щодо витребування майна боржника у третіх осіб. Вимоги щодо витребування майна підлягають розгляду в порядку позовного провадження за межами справи про банкрутство.

В судовому засіданні, прокурор, представники кредиторів та ліквідатор заперечили щодо задоволення клопотання Львівської міської ради.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Львівської міської ради. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Львівської міської ради про залучення Львівської міської ради учасником провадження у справі про банкрутство ЗАТ „Львівський керамічний завод" та зобов'язання ліквідатора ЗАТ „Львівський керамічний завод" відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вжити заходи, які спрямовані на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а саме: будівлі дошкільного дитячого закладу № 90 (спортивно-оздоровчого комплексу), яка знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Сластіона, 3 з метою подальшої передачі до комунальної власності Львівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 1, 5, 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, п.1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р. з наступними змінами та доповненнями, ст. 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Львівської міської ради про залучення Львівської міської ради учасником провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Львівський керамічний завод" та зобов'язання ліквідатора ЗАТ „Львівський керамічний завод" відповідно до вимог ч. 1 ст. 25 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вжити заходи, які спрямовані на повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а саме: будівлі дошкільного дитячого закладу № 90 (спортивно-оздоровчого комплексу), яка знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Сластіона, 3 з метою подальшої передачі до комунальної власності Львівської міської ради - відмовити.

Суддя Гутьєва В.В.