ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа № 911/4959/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська область, Обухівський район, м. Українка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень», Київська область, Васильківський район, с. Вінницькі Стави

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Вересень»

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 (доручення №2 від 30 березня 2015 року);

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Вересень».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» від 12 грудня 2013 року, які оформлені протоколом №1 від 12 грудня 2013 року, було вирішено внести до статутного капіталу ТОВ «Вересень» майно, а саме: судно «Поплавок», 1975 року побудови, регістровий номер 2-801145, розташоване: м. Київ, вулиця Набережно-Корчуватська 27а. Позивач вказує на наступні порушення, що були допущені при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме: при прийнятті майна до статутного капіталу ТОВ «Вересень» не було складено акт про його грошову оцінку та не проведено нормативно-грошову оцінку майна; з моменту передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Вересень» не було здійснено його перереєстрацію, у звязку з чим право власності на майно, що передане до статутного капіталу відповідача, за останнім не виникло; на засіданні загальних зборів учасників ТОВ «Вересень» не вирішено питання про виплату вартості частини майна учасникам які вибули зі складу учасників ТОВ «Вересень». У звязку з допущеними на думку позивача порушеннями, позивач вважає що оскаржуване рішення має бути визнане недійсним.

22 грудня 2015 року до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, в якому позивач просить суд визнати рішення загальних зборів учасників ТОВ «Вересень», що оформлено протоколом №1 від 12 грудня 2013 року, недійсним.

12 січня 2016 року до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли зміни та уточнення до позовної заяви, в яких позивач просить суд визнати пункт 3 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Вересень», що оформлено протоколом №1 від 12 грудня 2013 р., недійсним.

Таким чином, господарським судом Київської області розглядаються позовні вимоги про визнання недійсним пункту 3 рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» від 12 грудня 2013 року, які оформлені протоколом №1 від 12 грудня 2013 року.

В судовому засіданні 28 січня 2016 року представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечував. Заперечення ґрунтуються на наступному: позивач не є учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень», а тому не має права на оскарження спірного рішення; зміни до статуту ТОВ «Вересень», повязані зі зміною складу учасників, зареєстровані в установленому порядку; СПД ОСОБА_3 у законний спосіб внесла до статутного капіталу ТОВ «Вересень» належне їй майно; вимога позивача про визнання недійсним рішень загальних зборів ТОВ «Вересень» не відповідає передбаченому законом способу захисту.

Представник позивача в судових засіданнях 22 грудня 2015 року та 12 січня 2016 року підтримав позовні вимоги (з урахуванням змін та уточнень до позовної заяви) з підстав, викладених у позовній заяві. В судове засідання 28 січня 2016 року представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідання позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника позивача на бланку про відкладення розгляду справи від 12 січня 2016 року.

Представник відповідача в судові засідання 1 грудня 2015 року, 22 грудня 2015 року та 12 січня 2016 року не зявився, а в судовому засіданні 28 січня 2016 року проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2013 року між субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (за договором орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлового приміщення за №1.

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку і на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове, платне користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове, платне користування нежитлові приміщення, що визначені у цьому договорі (надалі іменується «приміщення, що орендуються»).

Згідно з пунктом 1.2 договору, адреса кафе «Поплавок», у якому знаходиться приміщення, що орендуються: місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, 27а.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що загальна площа приміщення, що орендується: 250 кв.м.

Строк оренди приміщення, що орендується, складає 2 (два) роки та 11 (одинадцять) місяців з дати прийняття приміщень, що орендуються, за актом приймання-передачі (п. 4.1 договору).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 38 Кодексу торговельного мореплавства України, свідоцтво про право плавання під Державним прапором України і свідоцтво про право власності на судно видаються капітаном порту, в якому судно зареєстроване у Державному судновому реєстрі України, Судновий білет видає орган, що зареєстрував судно у Судновій книзі України. Свідоцтво про придатність до плавання, обмірне свідоцтво, пасажирське свідоцтво, свідоцтво про вантажну марку, свідоцтво про відповідність спеціальним вимогам для суден, що перевозять небезпечні вантажі, а також інші суднові документи, що передбачені міжнародними договорами України з питань безпеки мореплавства, видає класифікаційне товариство за дорученням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту.

Згідно з класифікаційним свідоцтвом з регістру судноплавства України, копія якого наявна в матеріалах справи, власником судна «Поплавок», регістровий номер 2-801145 станом на 1 лютого 2013 року була СПД ОСОБА_3.

Також, право власності СПД ОСОБА_3 на судно підтверджується свідоцтвом про право власності на судно, зареєстрованим в Державному судновому реєстрі України Інспецією ГДРФ за №ІРС-0182 від 15 жовтня 2007 року.

На виконання умов договору, між позивачем та СПД ОСОБА_3 1 квітня 2013 року підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення, згідно з яким, СПД ОСОБА_3 передала, а позивач прийняв нежитлове приміщення кафе «Поплавок».

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року відбулись загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень», з наступним порядком денним: 1) Про прийом до складу учасників ТОВ «Вересень» ОСОБА_2 та ОСОБА_3; 2) Про вихід із складу учасників ТОВ «Вересень» ОСОБА_4 та ОСОБА_5; 3) Про внесення до статутного капіталу ТОВ «Вересень» майна ОСОБА_3 та його оцінку; 4) Про розподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Вересень»; 5) Про призначення директора ТОВ «Вересень»; 6) Про установчі документи ТОВ «Вересень».

Згідно з протоколом №1 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» від 12 грудня 2013 року на зборах присутні 100% учасників.

Відповідно до пункту 1 рішення загальних зборів, загальними зборами вирішено прийняти до складу учасників ТОВ «Вересень» ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Пунктом 3 (спірний пункт) рішення загальними зборами вирішено прийняти в якості внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу майно за наступним переліком: судно «Поплавок», 1975 року побудови, регістровий номер 2-801145, розташоване: м. Київ, вулиця Набережно-Корчуватська 27а; свідоцтво про право власності на судно, зареєстроване в Державному судновому реєстрі України Інспекцією ГДРФ за №ІРС-0182 від 15 жовтня 2007 року; юридичну та технічну документацію, повязану з діяльністю несамохідного, стоянкового кафе «Поплавок».

Крім того, пунктом 3 оскаржуваного рішення, майно, що внесено ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Вересень» оцінено в 10000 (десять тисяч гривень).

12 грудня 2013 року державним реєстратором юридичних та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Вересень», що затверджені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Вересень» від 12 грудня 2013 року за №1, про що вчинено запис № 5003441.

Згідно з пунктом 4.1 статуту ТОВ «Вересень», в зазначеній редакції, у формуванні статутного капіталу (серед інших), бере участь ОСОБА_3 10% частики статутного капіталу, що становить 10000,00 грн., і складається з наступного майнового внеску: судно «Поплавок», 1975 року побудови, регістровий номер 2-801145, розташоване: 13191, АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на судно, видане Інспекцією ГДРФ м. Київ від 15 жовтня 2007 року.

14 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Вересень», в особі директора ТОВ «Вересень» ОСОБА_5, підписано акт прийому-передачі майна згідно протоколу №1 від 12 грудня 2013 року загальних зборів учасників ТОВ «Вересень», відповідно до якого ОСОБА_3 передала, а директор ТОВ «Вересень» прийняв до статутного капіталу ТОВ «Вересень»: судно «Поплавок», 1975 року побудови, регістровий номер 2-801145, розташоване: м. Київ, вулиця Набережно-Корчуватська 27а; свідоцтво про право власності на судно, зареєстроване в Державному судновому реєстрі України Інспекцією ГДРФ за №ІРС-0182 від 15 жовтня 2007 року; юридичну та технічну документацію, повязану з діяльністю несамохідного, стоянкового кафе «Поплавок».

У звязку зі зміною власника судна, ТОВ «Вересень» здійснило реєстрацію свого права на нього, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про право власності на судно від 3 листопада 2015 року ПВ №003961 судно «Поплавок», 1975 року побудови, виданого Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті.

Зазначене спростовує доводи позивача стосовно того, що з моменту передачі ОСОБА_3 до статутного капіталу ТОВ «Вересень» судна «Поплавок», не було здійснено його перереєстрацію.

Як зазначав позивач в судовому засіданні, пункт 3 рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» від 12 грудня 2013 року, які оформлені протоколом №1 від 12 грудня 2013 року, має бути визнано недійсним, оскільки, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем було допущено ряд порушень, про які зазначалось вище та у звязку з тим, що оскаржуване рішення порушує його права та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦК України та ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Частиною 1 ст. 98 ЦК України встановлено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч. 5 ст. 98 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з пункту 4.1 статуту ТОВ «Вересень» в редакції, що затверджена протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Вересень» від 19 жовтня 2005 року за №1 та зареєстрована державним реєстратором юридичних та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 31 жовтня 2005 року за №1000482 та яка діяла станом на час проведення загальних зборів учасників ТОВ «Вересень» 12 грудня 2013 року, учасниками ТОВ «Вересень» були: ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Отже, судом встановлено, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Вересень» станом на час проведення загальних зборів учасників ТОВ «Вересень», що відбулись 12 грудня 2013 року, та не є учасником вказаного товариства на даний час.

Вказана обставина не заперечувалась позивачем у судових засіданнях.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, ст. 98 Цивільного кодексу України надано право учаснику товариства захистити своє порушене право шляхом оскарження рішення загальних зборів до суду.

Отже, вимога позивача, який не є ні учасником ТОВ «Вересень» ні учасником вказаного товариства який вибув, про визнання недійним пункту 3 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Вересень» не відповідає передбаченому законом способу захисту права навіть у разі його порушення, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Водночас, під час розгляду справи порушення відповідачем прав або охоронюваних законом інтересів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судом не встановлено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 1 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вересень» (за договором орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення за №1, відповідно до умов якого орендодадавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязався передати орендареві у строкове платне користування нежитлові приміщення, що знаходяться в кафе «Поплавок» за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27а, загальною площею 250 кв.м.

Оригінал вказаного договору подано відповідачем для огляду суду у судовому засіданні 28 січня 2016 року, а належним чином засвідчена копія залучена судом до матеріалів справи.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає передбаченому законом способу захисту права, порушення прав позивача не встановлено судом під час розгляду справи, а тому позов задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 10.02.2016 р.