РІШЕННЯ

01 лютого 2016 року Справа № 913/860/15

Провадження № 6/913/860/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Медфарком Центр, м. Київ

до 1-го відповідача ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація,

м. Сєвєродонецьк, Луганська область,

2-го відповідача ОСОБА_1 підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ",

м. Сєвєродонецьк, Луганська область,

про стягнення 1 006 661 грн. 73 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, дов. № 131 від 06.11.2012;

від 1-го відповідача представник не прибув;

від 2-го відповідача представник не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 10 від 17.05.2010 в розмірі 1 006 661 грн. 73 коп., в тому числі: 3% річних у розмірі 59 089 грн. 61 коп., інфляційні втрати в розмірі 947 572 грн. 12 коп.

1-й відповідач у справі - Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористався, але про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. В той же час, представник відповідача був присутнім в судовому засіданні 02.11.2015 і мав реальну можливість скористатися відповідними правами, про що свідчить протокол судового засідання від 02.11.2015 і довіреність № 537 від 12.20.2015 на представника ОСОБА_3

Крім цього, на момент судових засідань 10.12.2015, 11.01.2016, 01.02.2016 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, КП «Луганська обласна Фармація» зареєстровано за адресою Луганська область, Новоайдарський район, с. Гречишкине, вул. Істрашкіна, буд. 31, корп. «А», у звязку з чим всі процесуальні документи останньому направлялися саме за вказаною адресою. При цьому ухвала суду від 11.01.2016 була повернута органом поштового звязку із відміткою щодо повернення «за відмовою адресата від одержання». Тобто, в даному випадку судом були прийняті всі необхідні заходи для повідомлення 1-го відповідача про дату та час слухання справи, а останній не скористався відповідним правом.

2-й відповідач у справі Комунальне підприємство «Фармація Північ» відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористався. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців КП «Луганська обласна «Фармація Північ» зареєстровано за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, буд.5 і всі процесуальні документи у справі направлялися останньому саме за вказаною адресою.

Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Згідно рішення господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі № 922/4901/14 на користь позивача з КП «Луганська обласна «Фармація» стягнуто основний борг в сумі 2 198 543,20 грн., пеню в сумі 72 284,64 грн., інфляційні витрати в сумі 84 497,84 грн., 3% річних в сумі 17 574,16 грн. та витрати з оплати судового збору в сумі 48 903,69 грн.

Розрахунки позивача по справі № 922/4901/14 щодо нарахування інфляційних та 3% річних були здійснені станом на 23.10.2014 включно, у звязку з чим розрахунки позивача у даній справі здійснені за період з 24.10.2014 по 15.09.2015.

Згідно Розпорядження Керівника Луганської обласної військово цивільної адміністрації № 239 від 16.06.2015, реорганізовано Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація та утворено шляхом виділу з останнього Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація Північ.

Згідно Розпорядження Голови Луганської обласної державної адміністрації Керівника обласної військово цивільної адміністрації № 370 від 01.09.2015 затверджено розподільчий баланс ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація, щодо виділу з нього ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація Північ. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація Північ зареєстровано 02.10.2015, номер запису: 0003928.

КП «Луганська обласна «Фармація» основний борг в сумі 2 198 543,20 грн. ані в примусовому, ані в добровільному порядку не погашено.

У звязку з тим, що основний борг не погашено, позивач звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовує посиланням на норми ст.625 ЦК України та вважає, що оскільки 1-го відповідача було реорганізовано шляхом виділу, позов слід задовольнити за рахунок 2-го відповідача.

Відповідачі відзиви на позов не надали, позовні вимоги не оспорили.

Оцінивши матеріали справи та представника позивача у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 14.01.2015 у справі № 922/4901/14 встановлено, що між Приватним акціонерним товариством Медфарком Центр та ОСОБА_1 підприємством Луганська обласна Фармація було укладено договір поставки № 10 від 17.05.2010 року, відповідно до умов якого, постачальник (позивач у даній справі) зобов'язався поставити покупцю (1-му відповідачу) лікарські засоби (далі - товар), зазначений в п. 1.2 договору, а відповідач прийняти та оплатити товар. Найменування, асортимент, кількість товару, одиниці виміру, ціна за одиницю товару, вартість товару зазначаються в накладних, які є невід'ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору).

На виконання умов договору, позивачем у період з 05.06.14 р. по 17.07.14 р. було поставлено 1-му відповідачу товар на загальну суму 2739892,04 грн., що підтверджується видатковим накладними №№ 0012876 від 05.06.2014 року, 0012887 від 05.06.2014 року, 0010768 від 05.06.2014 року, 0011172 від 05.06.2014 року, 0011170 від 05.06.2014 року, 0013851 від 12.06.2014 року, 0013849 від 12.06.2014 року, 0013807 від 12.06.2014 року, 0015628 від 19.06.2014 року, 0015626 від 19.06.2014 року, 0015444 від 19.06.2014 року, 0015462 від 19.06.2014 року, 0015452 від 19.06.2014 року, 0015430 від 19.06.2014 року, 0016460 від 24.06.2014 року, 0016476 від 24.06.2014 року, 0016949 від 26.06.2014 року, 0016947 від 26.06.2014 року, 0016837 від 26.06.2014 року, 0016844 від 26.06.2014 року, 0016839 від 26.06.2014 року, 0016828 від 26.06.2014 року, 0017755 від 03.07.2014 року, 0017778 від 03.07.2014 року, 0017774 від 03.07.2014 року та 0020474 від 17.07.2014 року. Повноваження представника відповідача на отримання товару за вказаними накладними підтверджуються відповідними довіреностями.

Відповідно до п. 2.2 договору, відповідач зобов'язався оплатити товар протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання товару згідно накладної.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару не виконав в повному обсязі, здійснивши часткову оплату в сумі 541348,84 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 2198543,20 грн.

Судом було визнано, що 1-й відповідач у даній справі прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором поставки № 10 від 17.05.2010 року, зокрема, з 06.07.14 р. за першою видатковою накладною № 0012876 від 05.06.2014 року та з 17.08.14 р. за останньою видатковою накладною № 0020474 від 17.07.2014 року.

Виходячи з наведеного, зазначеним вище рішенням з ОСОБА_1 підприємства "Луганська обласна "Фармація" на користь Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр" було стягнуто основний борг в сумі 2 198 543,20 грн., пеню в сумі 72 284,64 грн., інфляційні втрати в сумі 84497,84 грн., 3% річних в сумі 17574,16 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 48 903,69 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області позивачу було видано наказ від 27.01.2015 № 922/4901/14.

Згідно постанови від 13.02.2015 ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище наказу суду.

На момент розгляду даної справи ОСОБА_1 підприємством "Луганська обласна "Фармація" доказів виконанні наказу суду та сплати основного боргу в сумі 2 198 543,20 грн. не надано.

Згідно з приписами ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки сума заборгованості за надані послуги стягнута за рішенням суду 1-м відповідачем не сплачена, позивач нарахував інфляційні за жовтень 2014 року червень 2015 року в сумі 947 572 грн. 12 коп. і 3% річних за період з 24.10.2014 по 15.09.2015 в сумі 59 089 грн. 61 коп.

В порушення ст. 33 ГПК України 1-й відповідач не надав доказів погашення заборгованості перед позивачем.

Згідно з приписами ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими для виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з тим, що в країні відбулися інфляційні процеси, позивач має право на збереження реальної величини грошей присуджених до стягнення рішенням суду, але не виплачених у звязку з його не виконанням.

Системний аналіз законодавства свідчить, що обовязок боржника відшкодувати кредитору причинені інфляцією збитки з нарахуванням процентів річних, випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В той же час, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В даному випадку відповідачем доказів виконання грошового зобовязання не надано, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних є обґрунтованими та їх слід задовольнити в повному обсязі. В той же час, доводи відповідача за відзивом судом відхиляються як такі що суперечать фактичним обставинам справи.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

В даному випадку 1-відповідачем доказів виконання грошового зобовязання не надано, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час, як було вказано вище, згідно Розпорядження Керівника Луганської обласної військово цивільної адміністрації № 239 від 16.06.2015 здійснено реорганізацію ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація та шляхом виділу з останнього утворено Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація Північ.

Згідно Розпорядження Голови Луганської обласної державної адміністрації Керівника обласної військово цивільної адміністрації № 370 від 01.09.2015 затверджено розподільчий баланс ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація щодо виділу з нього ОСОБА_1 підприємства Луганська обласна Фармація Північ. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація Північ зареєстровано 02.10.2015, номер запису: 0003928.

Відповідно до зведеної інформації про дані статей бухгалтерського балансу, що передаються КП «Луганська обласна «Фармація» та приймаються КП «Луганська обласна Фармація Північ», а також розшифровки стрічки 105 розподільчого балансу, до КП «Луганська обласна «Фармація Північ», передані обєкти незавершеного будівництва та основні засоби.

При цьому докази передачі виділеному товариству заборгованості за договором поставки № 10 від 17.05.2010 відсутні.

Відповідно до ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ст. 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

В даному випадку, докази того, що юридична особа, яка утворилась внаслідок виділу, а саме Комунальне підприємство «Луганська обласна «Фармація Північ» отримала зобовязання щодо сплати заборгованості за договором поставки № 10 від 17.05.2010 (за наказом господарського суду Харківської області від 27.01.2015 № 922/4901/14) відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Медфарком-Центр» до КП «Луганська обласна «Фармація» слід задовольнити та стягнути з останнього 3% річних в сумі 59 089,61 грн. та інфляційні нарахування в сумі 947 572,12 грн.

В задоволенні позовних вимог до КП «Луганська обласна «Фармація Північ» слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору слід покласти на 1-го відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Медфарком Центр до ОСОБА_1 підприємства «Луганська обласна «Фармація» задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Луганська обласна "Фармація", Луганська область, Новоайдарський район, селище Гречишкине, вул. Істрашкіна, буд. 31 корп. «а», , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Медфарком-Центр", м. Київ, вул. Кржижановського, буд. 4, , 3% річних в сумі 59 089 грн. 61 коп., інфляційні нарахування в сумі 947 572 грн. 12 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 15 099 грн. 93 коп. Видати наказ позивачу.

3. В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Медфарком Центр до ОСОБА_1 підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 08.02.2016.

Суддя Т.А. Василенко