ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"03" лютого 2016 р. Справа № 924/1397/15
Господарський суд Хмельницької області у складі: судді Радченя Д.І., розглянувши заяву ТОВ "ОТП факторинг Україна" м.Київ про визнання грошових вимог в сумі 447416,89 грн. по справі порушеній

за заявою державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області м.Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Сприяння", м.Хмельницький

про визнання банкрутом

Представники:

від кредиторів: ОСОБА_1 - представник ТОВ "ОТП факторинг Україна" м.Київ за дов. від 10.11.2015 року;

від боржника: не з'явився

розпорядника майна арбітражний керуючий ОСОБА_2 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 10.09.2015 р. (суддя Радченя Д.І.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ фірми „Сприяння, м.Хмельницький Хмельницької області, Проспект Миру, буд.99/9Д, , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2, АДРЕСА_1, Україна, 03179, свідоцтво арбітражного керуючого №638 від 29.03.2013 р.

Оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ фірми „Сприяння оприлюднено 11.09.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Попереднє засідання суду у справі №924/1397/15 призначено на 10год.00хв. "18" листопада 2015 р.

Дана ухвала оскаржувалася арбітражним керуючим ОСОБА_2 В,Г. до Рівненського апеляційного господарського суду.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 19.09.2015 р. задоволено, пункт 8 резолютивної частини ухвали господарського суду Хмельницької області від 10.09.2015 року по справі № 924/1397/15 змінено, виклавши в наступній редакції: "8. Встановити розмір грошової винагороди розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Сприяння, (м.Хмельницький Хмельницької області, Проспект Миру, буд.99/9Д , ) арбітражному керуючому ОСОБА_2 у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень. Сплату грошової винагороди розпоряднику майна здійснювати шляхом її авансування заявником - Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому Головного Управління ДФС у Хмельницькій області згідно ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"."

04.11.2015р. матеріали справи №924/1397/15 повернулися до господарського суду Хмельницької області.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю громадян, сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

В межах строку для звернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника, 12 жовтня 2015 року за вх.№05-06/913/15 на адресу суду надійшла заява ТОВ "ОТП факторинг Україна" м.Київ про визнання грошових вимог в сумі 447416,89 грн., яка ухвалою суду від 05.11.2015 р. призначена до розгляду в попередньому судовому засіданні з викликом повноважних представників сторін та розпорядника майна.

На адресу суду надійшло повідомлення (відзив на заяву про визнання кредиторських вимог) розпорядника майна, згідно якого розпорядником майна заявлені ТОВ „ОТП факторинг Україна грошові вимоги до боржника визнано частково в сумі 425 835,44 грн., а саме - заборгованість по простроченій та строковій заборгованості по кредитному договору №CrL-SМЕМ00/021/2008 від 31.03.2008 року забезпечені заставою.

Повноважний представник заявника ТОВ "ОТП факторинг Україна" в судовому засіданні заявлені грошові вимоги до боржника в сумі 447416,89 грн., в т.ч. пеня 21581,45 грн. підтримав в повному обсязі .

Розпорядник майна в попереднє судове засідання не з'явився, згідно надісланої на розгляд суду письмової позиції заявлені ТОВ "ОТП факторинг Україна" грошові вимоги до боржника в сумі 447416,89 грн. визнав частково в сумі 425835,44 грн..

Повноважний представник боржника в судове засідання за викликом не з'явився, своїми процесуальними правами не скористався, зокрема, відзив на заяву з грошовими вимогами до боржника з документальним обґрунтуванням своїх доводів на розгляд суду не подав, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, причини неявки боржника до суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи згідно ст.75 ГПК України. Про час дату проведення судового засідання керівник підприємства боржника належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення про вручення рекомендованого ухвали суду про призначення судового засідання, які направлялися на адресу ТОВ фірма "Сприяння" та домашню адресу ОСОБА_3 та які вручені особисто ОСОБА_3

Учасники провадження у справі про банкрутство проти визнання заяви ТОВ "ОТП факторинг Україна та включення грошових вимог останнього в реєстр вимог кредиторів не заперечили.

Суд, оцінивши подані заявником документи, рахує їх достатніми для розгляду по суті заяви з кредиторськими вимогами ТОВ "ОТП факторинг Україна" до ТОВ фірма „Сприяння м.Хмельницький, враховуючи таке.

Відповідно до абзаців 2 та 3 ч. 6 статті 23 та ч. 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Абзацом 7 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Статтею 45 Закону визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до змісту наведеної статті у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобовязань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника; у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Аналізом поданої заяви з грошовими вимогами до боржника та доданих до неї документів в її обґрунтування судом встановлено, що 31 березня 2008 року між боржником - ТОВ Фірма «Сприяння» (позичальник) та кредитором - закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений договір про надання кредитної лінії №СrL-SМЕМ00/021/2008.

У відповідності до пп. 1.1. кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, встановлені у кредитному договорі.

На виконання вимог вказаного кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у розмірі 728 000,0 грн. (сімсот двадцять тисяч гривень 00 коп.).

Згідно п.1.4. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату від суми Кредиту в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

Згідно кредитного договору №СrL-SМЕМ00/021/2008 сторони дійшли згоди, то в будь - якому випадку позичальник зобов'язаний виконати боргові зобов'язання в повному обсязі в строк до 30 березня 2017року (включно).

Згідно п. 1.5. кредитних договорів, позичальник зобов'язаний своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитних договорах.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, з ТОВ Фірма "Сприяння" був укладений іпотечний договір №CM-SMEM00/021/2008 від 14.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №1581, згідно якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: приміщення енергоблоку загальною площею 624,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 99/101.

Згідно з умовами договору факторингу № б/н від 30 жовтня 2013 року ПАТ "ОТП Банк" у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СrL-SMEM00/021/2008, укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та боржником.

Згідно з умовами договору про відступлення права вимоги, посвідченого 25 листопада 2011 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 9323,, ПАТ "ОТП Банк" у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вищевказаними договорами іпотеки, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та боржником. Відомості щодо укладеного договору про відступлення права вимоги було внесено до Державного реєстру іпотек 29.11.2011р..

Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором №СrL-SMEM00/021/2008 від 30.03.2008 року та договором іпотеки №СМ-SМЕМ00/021/2008 від 14.04.2008 року.

З врахуванням викладених обставин, конкурсний кредитор просить суд визнати грошові вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ТОВ Фірма «Сприяння», за кредитним договором № СrL-SMEM00/021/2008 від 30.03.2008 року в розмірі 447 416,89 грн., як забезпечені заставою (іпотекою) нерухомого майна (а саме: приміщення енергоблоку загальною площею 624,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, Проспект Миру, 99/101), в тому числі пені, що складає 21 581,45 грн.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності судом враховується:

Положеннями ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Статтею 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом зазначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Положеннями абз.4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом зазначено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено, що безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно п. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Згідно абз.2 п.8 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про банкрутство від 18.12.2009р. № 15, в п. 14 вказано, що при визначенні розміру вимог за грошовими зобов'язаннями господарським судам слід враховувати, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до і умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином .

Згідно із ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми - це банківський кредит.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Обов'язок позичальника повернути позику (у строк та в порядку, що встановлені договором) та наслідки порушення договору позичальником, встановлені положеннями ст.ст. 1049, 1050 ЦК України.

Розпорядником майна боржника заявлені ТОВ "ОТП Факторинг Україна" грошові вимоги до боржника в сумі 447416,89 грн. визнано частково, а саме в сумі 425835,44 грн., з яких 425835,44 грн. - заборгованість по простроченій та строковій заборгованості по кредитному договору №СrL-SМЕМ00/021 /2008 від 31.03.2008 року забезпечені заставою. Грошові вимоги в сумі 21581,45 грн., які є штрафними санкціями за неналежне виконання умов кредитного договору, розпорядником майна не визнано, оскільки згідно наданого конкурсним кредитором розрахунку заборгованості за кредитним договором, що міститься в додатках до вищезазначеної заяви, розпоряднику майна ТОВ фірма "Сприяння" не є можливим встановити за який період відбулося нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання та обрахувати строк позовної давності, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Розглянувши подані матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, суд вважає обґрунтованими та підтвердженими грошові вимоги до боржника в сумі 425835,44 гри. (чотириста двадцять пять тисяч вісімсот тридцять пять гривень 44 коп.) як забезпечені заставою (іпотекою) нерухомого майна (а саме: приміщення енергоблоку загальною площею 624,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, Проспект Миру, 99/101)

Розглянувши грошові вимоги конкурсного кредитора ТОВ ОТП Факторинг Україна до боржника в сумі 21581,45 грн. - пені за прострочення виконання умов кредитного договору, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити з огляду на таке:

Статтею 611 ЦК України та статтею 230 ГК України встановлено такий правовий наслідок порушення зобов'язання як сплата неустойки.

Відповідно до частин першої і третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 4.1.1. договору №СrL-SMEM00/021/2008 від 31.03.2008 року за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочки.

Згідно з пунктом 4.1.1.1. договору за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 (п'ятнадцять ) календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п. 4.1.1. цього договору додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочення боргових зобов'язань, але не менше 50 (п'ятдесят) гривень

Згідно з пунктом 4.1.1.2. договору за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені та штрафу сплачує, передбачених п. п. 4.1.1., 4.1.1.1. цього договору додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочення боргових зобов'язань, але не менше 100 (сто) гривень.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Відповідно до частини першої статті 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України. За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або Інтересу.

Порядок обчислення позовної давності в силу вимог частини другої статті 260 ЦК України не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відтак, частиною шостою статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Відповідно до кредитного договору № СrL-SMEM00/021/2008 від 31.03.2008 року, боржник зобов'язався повернути банку основну суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку передбачених кредитним договором у строк не пізніше 30.03.2017 року.

Зі змісту зазначеного випливає, що момент прострочення боржником виконання зобов'язання встановлюється щодо кожної дати розрахунку, встановленій кредитним договором, і як наслідок, пеня також нараховується на суму боргу за кожною встановленою кредитним договором датою окремо.

Як зазначено вище, кінцевою датою повного розрахунку згідно кредитного договору є 30 березня 2017 року.

Виходячи с тексту поданої заяви № 376 від 08 жовтня 2015 р. заставним кредитором ТОВ "ОТП факторинг Україна" та розрахунку заборгованості за кредитними договором, що міститься в додатках до вищезазначеної заяви, не є можливим встановити за який період відбулося нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання та обчислити строк позовної давності, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за належне визнати частково грошові вимоги ТОВ ОТП факторинг Україна (), поштова адреса: вул.Нижня Берегова, буд. 35, м. Хмельницький, 29019 до боржника, а саме у сумі 425835,44 грн., з яких 425835,44 грн. - заборгованість по простроченій та строковій заборгованості по кредитному договору № СrL-SМЕМ00/021/2008 від 31.03.2008 року забезпечені заставою та зобов'язати розпорядника майна включити останні у реєстр вимог кредиторів боржника відповідно до черговості визначеної ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судом враховується, що у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить два мінімального розміру заробітної плати.

Згідно з ст. 8 Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014р. мінімальну заробітну плату з 1 січня визначено у розмірі 1218,00 грн..

Конкурсним кредитором у відповідності до платіжного доручення №3866 від 23.06.2015 р. сплачено судовий збір за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство в сумі 8948,34 грн..

Враховуючи викладене, в звязку з обґрунтованим зверненням конкурсного кредитора до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, суд вважає за належне покласти обов'язок по сплаті судового збору в сумі 2436,00 грн. на боржника за розгляд заяви ТОВ ОТП факторинг Україна до боржника про визнання грошових вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У х в а л и в:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна м.Київ, до боржника товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Сприяння, м.Хмельницький, про визнання грошових вимог в сумі 447416,89 грн. задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (м.Київ, вул.Фізкультури, 28Д, ) до боржника товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Сприяння, (м.Хмельницький, вул.Проспект Миру, буд.99/9Д, ) у сумі 425835,44 грн. (чотириста двадцять пять тисяч вісімсот тридцять пять грн.. 44 коп.) - заборгованість по кредитному договору №СrL-SМЕМ00/021 /2008 від 31.03.2008 року, як забезпечені заставою.

3. Зобов'язати розпорядника майна ОСОБА_2 включити грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна м.Київ, вул.Фізкультури, 28Д, до боржника ТОВ фірми „Сприяння, м.Хмельницький , вул.Проспект Миру, буд.99/9Д, у сумі 425835,44 грн. (чотириста двадцять пять тисяч вісімсот тридцять пять грн.. 44 коп.) у реєстр вимог кредиторів боржника позачергово відповідно до ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",

4. Покласти на боржника - ТОВ фірми „Сприяння, м.Хмельницький , вул.Проспект Миру, буд.99/9Д, обов'язок по відшкодуванню публічному акціонерному товариству ВіЕс Банк судового збору у сумі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень) у зв'язку з розглядом заяви з грошовими вимогами до боржника .

Ухвалу надіслати розпоряднику майна, кредитору, боржнику, Головному управлінню юстиції у Хмельницькій області.

Суддя Радченя Д.І.

Віддрук. 5 прим. простою кореспонд.:

1.заявнику ТОВ ОТП Факторинг Україна, 29019, м.Хмельницький, вул.Нижня берегова, буд.35; -надіслати за заявою

2. боржнику ТОВ фірма „Сприяння : м.Хмельницький, вул.Проспект Миру, буд.99/9Д;

3.арбітражному керуючому ОСОБА_2, АДРЕСА_1, Україна, 03179;

4-до справи;

5- Головне управління юстиції у Хмельницькій області.