РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа №910/28052/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еска Капітал" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" м. Києва

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "АО-Інтертранс" м. Києва

про відшкодування шкоди, ціна позову 312550 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Дідковська Т.О.,

від відповідача: Барибіна К.Б.,

від третьої особи: Нестерова І.В.

СУТЬ СПОРУ :

у жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Еска Капітал" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 15 липня 2013 р. між ним та відповідачем укладено генеральний договір № 1303376 добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого відповідач застрахував напівпричіп SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску.

25 лютого 2014 р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "АО-Інтертранс" (далі - третя особа) був укладений договір фінансового лізингу № 250214/ФЛ-228 від 25 лютого 2014 р., за умовами якого позивач передав останньому у користування вищевказаний напівпричіп на 36 місяців, що підтверджується актом приймання-передачі від 4 березня 2014 р.

3 листопада 2014 р. на 365 км автодорозі Москва-Київ у м. Брянськ РФ із вказаним транспортним засобом стався страховий випадок, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом іншою особою.

У зв'язку з втратою майна у відповідача виник обов'язок відшкодувати йому збитки у розмірі вартості втраченого майна 312550 грн., через що третя особа звернулась до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку.

Посилаючись на те, що всупереч умов договору добровільного страхування наземного транспорту відповідач суму страхового відшкодування у в установленому порядку не відшкодував, позивач з підстав ст. 988 ЦК України, ч. 4 ст. 26 Закону України "Про страхування" просив задовольнити позов, визнавши незаконним рішення відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, та стягнути з відповідача на свою користь 312550 грн. шкоди, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки страхувальником не були дотримані строки щодо подачі всіх необхідних документів по страховому випадку. Також посилався на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків, а саме п. 7.2 договору страхування щодо дбайливого ставлення транспортного засобу та забезпечення його належного зберігання. Подав клопотання про залучення Приватного акціонерного товариства "Радикал Банк" до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Враховуючи, що рішення суду у даній справі не впливатиме на права та обов'язки останнього, у задоволенні клопотання відповідно до вимог ст. 27 ГПК України судом відмовлено.

Третя особа у поясненнях на позовну заяву, її представник у судовому засіданні пояснила, що основною господарською діяльністю його товариства є надання третім особам послуг з перевезення та організації перевезення вантажів. Під час здійснення своєї господарської діяльності на підставі усної домовленості Корпорацією "Мідл Іт Продактс Експорт" вона взяла участь у перевезенні вантажу (фісташок) за маршрутом Керман, Іран - Азербайджан - Росія - Білорусь - Литва - Калініградська область, РФ. Вантаж перевозився наземними транспортними засобами, в т.ч. у складі напівпричепа SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску. Перевезення та супроводження зазначеного вантажу здійснювалося ОСОБА_4 (водієм), ОСОБА_5 (експедитором, директором ТОВ "АО-Інтертранс") та тимчасово найнятим для цього транзиту водієм Пайзулаєвим. По прибуттю автомобілів до міста Брянська, РФ, з'ясувалось, що одна з вантажівок має несправності, тому транспортні засоби були припарковані на території стоянки біля автозаправної станції № 11 "Нефтіка", розташованої за 365 км від автомагістралі Москва-Київ. Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно було продовжити в'їзні візи до Литви, у зв'язку чим останні відбули до Києва. Пайзулаєв після розрахунку за надані ним послуги залишив зазначене місце. Після повернення 3 листопада 2014 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на автостоянку було встановлено факт викрадення транспортних засобів, у т.ч. застрахованого відповідачем напівпричепу. Посилаючись на те, що під час страхового випадку працівники ТОВ "АО-Інтертранс" діяли в межах звичайної господарської діяльності, а також вжили всі заходи, спрямовані на задоволення позивачу належного страхового відшкодування, заявлений позов підтримала.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши матеріали справи суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2013 р. між позивачем та відповідачем укладено генеральний договір № 1303376 добровільного страхування наземного транспорту, згідно з яким відповідач зобов'язався, зокрема у разі настання страхового випадку з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, здійснити на користь позивача страхову виплату у розмірі 329000 грн., а позивач - сплатити страхові платежі та виконати інші умови договору.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявною у матеріалах справи копією вищезгаданого договору з додатками до нього.

На підставі договору фінансового лізингу з третьою особою № 250214/ФЛ-228 від 25 лютого 2014 р., позивач передав третій особі у користування на 36 місяців застрахований напівпричіп рефрижератор SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску.

Це підтверджується поясненнями позивача, третьої особи, копіями вищезгаданих договору та актом приймання-передачі від 4 березня 2014 р.

Також встановлено, що у період з 15 год. 25 жовтня 2014 р. до 23 год. 3 листопада 2014 р. з автостоянки, розташованої на 365 км автодороги Москва-Київ у Фокінському районі м. Брянська РФ, напівпричеп SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску, був викрадений невідомою особою.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, наявними у матеріалах справи протоколом огляду місця пригоди від 4 листопада 2014 р., складеним слідчим відділом УМВС РФ у м. Брянську, постановою цього ж органу про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження № 0021604 від 10 березня 2015 р., звітом щодо розслідування та експертизи № 14/5024 від 12 лютого 2015 р., складеним компанією Клеймс енд Рікавері Сервісес Лімітед (Claims and Recovery Services Ltd.), м. Москва,.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані відмовою відповідача виплатити страхове відшкодування відповідно до умов генерального договору страхування.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами врегульовані гл. 67 ЦК України.

У відповідності до вимог ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За правилами ст. 991 ЦК України страховик вправі відмовитися від здійснення страхової виплати у визначених цією статтею випадках, а також з підстав, передбачених договором страхування.

Відповідно до умов п.п. "є" п. 11.1 договору страхування між сторонами підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання чи неналежне виконання страхувальником обов'язків, покладених на нього цим договором.

Згідно умов п.п. "е" договору п. 8.1.4, п. 8.1.3.1 договору по ризику незаконного заволодіння транспортного засобу з будь якою метою страхувальник зобов'язаний надати страховику довідку органів внутрішніх справ про факт та обставини події, постанову про порушення кримінальної справи по факту події (довідку, в якій зазначені реквізити такої постанови), та постанову про зупинення кримінальної справи в зв'язку з тим, що не встановлено осіб, які вчинили злочин чи не відоме їх місцезнаходження. Документи подаються належним чином оформлені, в завірених копіях або в оригіналі і страховик має право зробити їх фотокопії для приєднання до страхової справи.

5 листопада 2014 р. позивач заявою повідомив відповідача про настання страхового випадку по ризику "незаконне заволодіння транспортного засобу з будь-якою метою" напівпричепа SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску.

Як вбачається з матеріалів справи позивач із простроченням передбаченого п. 8.1.3 договору п'ятнадцятиденного строку з моменту настання страхового випадку надав відповідачу постанову відділу УМВС Росії у м. Брянську про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження № 0021604 від 10 березня 2015 р., а також довідку органів внутрішніх справ про факт та обставини події (витяг з кримінального провадження № 0012425).

При цьому, доказів надання позивачем відповідачу всіх необхідних документів для отримання страхового відшкодування, а саме постанови про зупинення кримінальної справи в зв'язку з тим, що не встановлено осіб, які вчинили злочин чи не відоме їх місцезнаходження, суду не надано.

Доказів бездіяльності органів досудового слідства у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи щодо викрадення застрахованого транспортного засобу не надано.

Таким чином, позивачем всупереч умов генерального договору № 1303376 добровільного страхування наземного транспорту від 15 липня 2013 р. в установлений строк не надано всіх передбачених п.п. "е" договору п. 8.1.4 договору належних документів для з'ясування обставин страхового випадку та отримання ним страхового відшкодування.

Крім того, умовами п.п. "и" п. 7.2 договору страхування передбачено, що страхувальник зобов'язаний ставитись до застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання так само дбайливо, якби він був не застрахований.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження № 0021604 від 10 березня 2015 р., напівпричіп-рефрижератор SCHWARZMULLER SPA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску був викрадений шляхом вільного доступу до цього майна.

З пояснень позивача та третьої особи слідує, що по прибуттю транспортного засобу у складі із застрахованим напівпричепом у м. Брянськ, РФ, він був залишений на автостоянці. При цьому, залишивши транспортний засіб на дев'ять діб третя особа згідно чека № 00187516 від 25 жовтня 2014 р. оплатила послуги з охорони транспортних засобів лише за одну добу.

Суд вважає, що залишенням вільного доступу до застрахованого напівпричепа, не забезпеченням його належної охорони у період відсутності водіїв або інших уповноважених осіб експлуатанта позивач не виконав обов'язку щодо дбайливого ставлення до застрахованого майна.

Посилання третьої особи з цього приводу належними доказами не підтверджені, тому є необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи, що відмова відповідача у страховій виплаті є правомірною, у позові відповідно до вимог ст. 988 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Еска Капітал" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар