ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р.Справа № 922/6192/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального закладу охорони здоров'я "Чугуївської центральної районної лікарні ім. М.І. Кононенко", м. Чугуїв
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральної районної аптеки №62", м. Чугуїв
про стягнення коштів у сумі 9840, 42 грн.
за участю представників :

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 141 від 18.01.2016р.,

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2 від 15.01.2016р.,

Присутні: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальний заклад охорони здоровя «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека № 62» - про стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна № 33 від 30.09.2008 року в розмірі 9840,42 грн. Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором оренди комунального майна № 33 від 30.09.2008р. щодо оплати комунальних платежів.

В судовому засіданні 18 січня 2016 року було оголошено перерву до 26 січня 2016 року о 10:00 год.

В судовому засіданні 01 лютого 2016 року представник позивача надав до матеріалів справи документи згідно переліку супровідного листа (вх.№3123 від 01.02.2016 р.), пояснив, що наявний в матеріалах справи договір про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги від 29 травня 2015 року (арк.с. 29) не має відношення до заборгованості, яка становить предмет спору у даній справі, оскільки охоплює заборгованість за інший період. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 01 лютого 2016 року пояснила, що відповідач дійсно здійснював користування орендованим приміщенням згідно договору оренди комунального майна № 33 від 30.09.2008 року, споживав комунальні послуги. Втім, представник відповідача зазначила, що надати контррозрахунок обєму та вартості спожитих відповідачем комунальних послуг в період з січня 2011 року по травень 2012 року немає можливості.

Представник відповідача також зазначила, що в судових засіданнях 18.01.2016р. та 26.01.2016 р. зверталась до суду із клопотанням про застосування наслідків спливу строку позовної давності, оскільки відповідачу до початку розгляду даної справи про факт підписання договору від 01 лютого 2014 року (яким відповідачем визнано заборгованість по комунальним послугам станом на 31.01.2014 р. в сумі 17107,74 грн.) не було відомо. Однак, під час розгляду даної справи зясовано, що такий договір дійсно було підписано відповідачем.

Сторони зазначили в судовому засіданні, що сума коштів, визначена в договорі про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги від 29 травня 2015 року відповідачем сплачена.

Разом з тим, представник відповідача наполягала на задоволені клопотання про застосування строків позовної давності, втім фактичного та нормативного обґрунтування спливу строку позовної давності з огляду на визнання відповідачем заборгованості згідно договору від 01 лютого 2014 року - не надала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

30 вересня 2008 року між Лебязькою сільською радою (як орендодавцем) та відповідачем (як орендарем) було укладено договір №33 оренди майна, яке перебуває у спільній власності територіальної громади сіл, селищ, району (далі договір оренди).

Рішенням Лебязької сільської ради від 08 грудня 2010 року обєкт та майно Лебязької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, яка розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Леніна, 54 передано із комунальної власності територіальної громади с. Лебяже у спільну власність територіальних громад сіл, селищ Чугуївського району.

Рішенням Чугуївської районної ради Харківської області ІІІ сесії VI скликання від 23 грудня 2010 року (арк.с. 30-32) позивачу передано обєкти та майно, зокрема, Лебязької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, яка розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Леніна, 54 на баланс та в оперативне управління.

Додатковою угодою від 30 грудня 2010 року (арк.с. 24-25) до договору оренди було внесено зміни, орендодавцем за договором оренди визначено позивача.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди, з урахуванням додаткової угоди від 30 грудня 2010 року (арк.с. 24-25) та додаткової угоди (арк.с. 26), орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування нерухоме майно (приміщення), індивідуально визначене майно, площею 40,6 кв.м., розташованого в будівлі Лебязької амбулаторії загальної практики сімейної медицини за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Леніна, 54, що знаходиться на балансі позивача, склад і вартість якого визначена відповідно до звіту субєкта оціночної діяльності СОДФОП ОСОБА_4, складеного станом на 07.04.2011 р. і становить за експертною оцінкою 26246 грн. ОСОБА_4 передається в оренду з метою розміщення аптечного пункту.

З урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 30 грудня 2010 року, відповідно до п. 5.2 відповідач має своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію плати за землю, здійснювати відшкодування втрат балансоутримувача на утримування орендованого майна, у тому числі: дератизація; обслуговування димовентеляційних каналів; технічне обслуговування систем протипожежної автоматики й димовидалення; періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) засобів обліку теплової енергії; вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів.

В пункті 5.6 договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 30 грудня 2010 року, відповідач зобовязався здійснювати оплату за використання теплопостачання пропорційно до займаної площі, водопостачання, водовідведення та за користування електроенергією, до 20 числа, згідно рахунків орендаря, з дати підписання акта приймання-передачі майна.

Позивач стверджує, що в період з січня 2011 року по травень 2012 року ним було сплачено за відповідача пропорційно до займаної ним площі приміщення згідно договору оренди вартість обумовлених п.п. 5.2, 5.6 комунальних послуг, що підтверджує, зокрема наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу теплової енергії; закупівлі електроенергії за державні кошти; актами виконаних робіт, платіжними дорученнями (арк.с. 95-131).

В пункті 3 договору про зміну сторони у договорі оренди від 01 лютого 2014 року, відповідач визнав заборгованість по комунальним послугам станом на 31.01.2014 р. в сумі 17107,74 грн. та зобовязався її виплатити у строк, визначений договором оренди.

Позивач стверджує, що відповідачем порушені грошові зобовязання за договором оренди щодо відшкодування витрат позивача на сплату обумовлених п.п. 5.2, 5.6 комунальних послуг за період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн., що зумовило звернення з позовом у даній справі до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

З огляду на положення ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, яке виникає на підставі договору, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем на підставі договору оренди виникли правовідносини з оренди частини приміщення Лебязької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, яка розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Лебяже, вул. Леніна, 54, площею 40,6 кв.м.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 5.2, 5.6 договору оренди, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 30 грудня 2010 року, відповідач зобовязався відшкодовувати позивачу плату за землю; витрати на утримування орендованого майна (дератизація; обслуговування димовентеляційних каналів; технічне обслуговування систем протипожежної автоматики й димовидалення, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) засобів обліку теплової енергії; вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів); на спожиту теплову енергії, водопостачання, водовідведення та за користування електроенергією, до 20 числа, згідно рахунків орендаря, з дати підписання акта приймання-передачі майна.

В період користування відповідачем орендованим приміщенням (зокрема, з січня 2011 року по травень 2012 року), позивач здійснював оплату спожитих відповідачем та обумовлених п.п. 5.2, 5.6 договору оренди комунальних послуг, сума яких станом на 31.01.2014 р. становила 17107,74 грн. Відповідні обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи договорами про зміну сторони від 01.02.2014 р.; купівлі-продажу теплової енергії; закупівлі електроенергії за державні кошти; актами виконаних робіт, платіжними дорученнями (арк.с. 95-131), а також не заперечуються та не спростовуються відповідачем.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на момент розгляду даної справи, строк відшкодування позивачу понесених ним витрат на сплату обумовлених п.п. 5.2, 5.6 договору оренди комунальних послуг за період з січня 2011 року по травень 2012 року настав, що не заперечується та не спростовується відповідачем.

Позивач стверджує, що відповідач витрати на комунальні послуги, обумовлені п.п. 5.2, 5.6 договору оренди за період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн. не сплатив.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані докази сплати позивачу обумовлених п.п. 5.2, 5.6 договору оренди витрат на сплату комунальних послуг за період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання за договором оренди щодо відшкодування позивачу витрат на комунальні послуги в період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн., а отже позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи заяву позивача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, як підстави для відмови в задоволенні позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, зі змісту ч. 1 ст. 264 ЦК України вбачається, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Матеріали справи свідчать, що 01 лютого 2014 року між сторонами було укладено договір про зміну сторони у договорі оренди (арк.с. 33), яким відповідач визнав перед позивачем заборгованість по комунальним послугам в сумі 17107,74 грн., частина якої в розмірі 9840,42 грн. становить предмет спору у даній справі.

За таких обставин, суд констатує, що перебіг позовної давності по відшкодуванню комунальних послуг, зокрема, за період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн. перервався 01 лютого 2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду за захистом свого права на отримання від відповідача відшкодування комунальних послуг за період з січня 2011 року по травень 2012 року в сумі 9840,42 грн. в межах строку позовної давності, а отже заява відповідача про застосування строку позовної давності та відмову у позові - не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.49 ГПК України, відповідно до якої при задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1218,00 грн.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека №62» (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Р.Люксембург,14, ) на користь Комунального закладу охорони здоровя «Чугуївської центральної районної лікарні ім. М.І. Кононенка» (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 52, ) заборгованість за договором оренди комунального майна № 33 від 30.09.2008 року в сумі 9840,42 грн., судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_5