КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 910/12499/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Захарчук Н.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Пантюхов О.В. (прокурор відділу, посвідчення № 032439)

від позивача: Остапенко С.Г. (довіреність № 220/783/д від 25.12.2015)

від відповідача: Донець Т.С. (довіреність № Д-68 від 02.03.2015)

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

на рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року

у справі № 910/12499/15 (суддя: Ващенко Т.М.)

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Укроборонсервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державне підприємство "Одеський авіаційний завод"

про стягнення 5 627 031,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення 28 374 917,18 грн.

У червні 2015 року прокурором до суду першої інстанції було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути 20 889 985,41 грн.

У серпні 2015 року прокурором було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якому останній просить стягнути 5 627 031,29 грн., а саме: 2 766 742,54 грн. - заборгованості, 128 301,05 грн. - пені, 2 354 497,90 грн. - збитків від інфляції та 377 489,80 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року по справі № 910/12499/15 у задоволенні позовних вимог Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до державного підприємства "Укроборонсервіс" про стягнення 5 627 031,29 грн. відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач належним чином та в повному обсязі виконав умови договору від 31.12.2004 року комісії № Д229/6-188б/зн-29-3.1/1504.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 25.08.2015, заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 по справі № 910/12499/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що спірною є сума в розмірі 1 293 500 доларів США, з яких 1 166 100,15 доларів США склала вартість робіт з передпродажної підготовки на ДП "ОАРП "Одесавіаремсервіс", а 127 399,85 доларів США склала сума неправомірно утримана відповідачем за Договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та призначено справу № 910/12499/15 до розгляду.

В подальшому розгляд справи декілька разів відкладався.

11.12.2015 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

16.01.2016 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні, 02.02.2016 року представники прокуратури та позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача, у судовому засіданні, заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином (т.2 а.с.190-193).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи, за наявними у справі доказами

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.12.04. між позивачем (міністерство) та відповідачем (підприємство) було укладено договір комісії № Д229/6-188б/зн-29-3.1/1504 (щодо відчуження та реалізації військового майна на зовнішньому ринку) (договір)(т.1 а.с.30)

За умовами, зазначеного договору Міністерство доручило підприємству, а Підприємство взяло на себе зобов'язання за комісійну плату укласти та виконати на умовах, що не суперечать договору, від свого імені, в інтересах Міністерства контракт з Інозамовником (далі - Покупець), на експортну поставку літаків Л-39 (далі - Спецвироби) відповідно до специфікації Спецвиробів, які передаються Міністерством підприємству для реалізації (додаток № 1, що є невід'ємною частиною Договору) на умовах FCA - аеропорт/порт України, відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року(п. 1.1 договору). В його межах Міністерство доручило Підприємству в установленому законодавством порядку здійснити продаж через уповноважений банк іноземної валюти, отриманої від Покупця за реалізовані Спецвироби. Отримані грошові кошти в національній валюті (гривні) перерахувати на рахунок Міністерства, згідно з п. 5.5 за виключенням витрат, понесених при виконанні Договору, а також комісійної плати Підприємству за надані Міністерству послуги.(п.1.2 договору )

В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди №1-№6 до договору (т.1 а.с.40-43,47,51,52). Так, додатковою угодою № 6 від 25.02.2010. до договору сторонами продовжено строк дії до 30.12.2010р.

Додатковою угодою № 4 до договору сторони виклали п. 1.2 в наступній редакції: в межах договору Міністерство доручає, а підприємство зобов'язується доручити уповноваженому банку здійснити у строк п'ять робочих днів з дати зарахування на рахунок Підприємства продаж валютних надходжень (за виключенням перерахованої раніше Підприємством на рахунок Підприємства суми, еквівалентної 361 716,38 доларів США, отриманих від Покупця за поставлені Спецвироби (частину Спецвиробів) на міжбанківському валютному ринку України за курсом, встановленим на момент продажу.

Спецвироби передаються Підприємству у наявному технічному стані (згідно актів технічного стану) (п. 1.3 Договору).

За умовами пунктів 4.1 - 4.3 договору (з врахуванням додаткової угоди № 3 від 25.06.07. до договору а.с. 42 том1), загальна сума договору встановлюється сторонами в розмірі 1 780 725,00 грн., що еквівалентно 352 618,81 доларів США без ПДВ і відповідає залишковій вартості майна, згідно з відомістю визначення залишкової вартості військового майна. Ціна реалізації спецвиробів покупцю встановлюється підприємством з врахуванням вимог п. 4.1 договору і абзацу другого цього пункту, комісійної плати та витрат підприємства, а також встановлених чинним законодавством податків, які безпосередньо пов'язані з реалізацією спецвиробів покупцю та виконанням умов договору. Ціна реалізації повинна бути вищою залишкової вартості та вказаних витрат, якщо інше не буде погоджене з Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України та міністерством відповідним Протоколом. Грошова сума, яку підприємство зобов'язується перерахувати Міністерству від виконання доручення, повинна бути не менше 1 826 987,39 грн. без ПДВ.

За виконання доручення за договором підприємство з коштів, що перераховані покупцем, отримує комісійну плату в сумі 83 528,68 грн., що орієнтовно складає 4,24% ( в тому числі ПДВ) від спланованої ціни реалізації майна покупцю (п. 5.1 Договору з врахуванням додаткової угоди № 3 від 25.06.07. до Договору).

Прокурор звернувся з позовними вимогами на підставі того, що відповідачем на виконання договору недоперераховано позивачу 2 766 742,54 грн. виходячи з такого розрахунку: 1 480 000 дол. США (кошти отримані ДП "Укроборонсервіс" від інозамовника на виконання пропозиції-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-4/02 за поставку 4 літаків після виконання робіт згідно Технічного завдання) + 205 600 дол. США (кошти отримані ДП "Укроборонсервіс" від інозамовника на виконання пропозиції-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-3/04 за поставку 3 літаків з виконаними на них до поставки роботами з демілітаризації) = 1 685 600 дол. США (загальна сума коштів отримана ДП "Укроборонсервіс" від інозамовника за поставку 7 літаків).

1 685 600 дол. США (загальна сума коштів отримана ДІ1 "Укроборонсервіс" від інозамовника за поставку 7 літаків) - 1 166 100,15 дол. США (вартість робіт з передпродажної підготовки на ДП "ОАРП "Одесавіаремсервіс") - 16 625,04 дол. США (комісійна плата ДП "Укроборонсервіс") - 422, 88 дол. США (витрати ДІЇ "Укроборонсервіс" на відрядження) - 375 052,08 дол. США (кошти, перераховані ДП "Укроборонсервіс" Міністерству оборони України) = 127 399,85 дол. США (сума коштів неправомірно утриманих ДП "Укроборонсервіс" із суми коштів, що надійшла від інозамовнака за поставлені 7 літаків).

Відповідно до курсу НБУ станом на 04.08.15. 127 399,85 дол. США еквівалентно 2 766 742, 54 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідно до правочинів щодо надання послуг, замовник отримував від відповідача послуги з перепродажної підготовки літаків Л-39, отже вказані послуги на загальну суму 1 293 500,00 доларів США надавались інозамовнику не на виконання договору комісії від 31.12.2004 року № Д229/6-188б/зн-29-3.1/1504.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 та ст. 629 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Статтями 1013 та 1014 ЦК України передбачено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо комісіонер поручився за виконання правочину третьою особою, він має право на додаткову плату. Якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги. Якщо договір комісії не був виконаний з причин, які залежали від комітента, комісіонер має право на комісійну плату на загальних підставах. У разі розірвання або односторонньої відмови від договору комісії комісіонер має право на плату за фактично вчинені дії.

Комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 12.02.2009 відповідач уклав рамковий Контракт № К29-3.1.1/20 (контракт) з замовником, компанією SIA "K.S.AVIA" (т.1 а.с. 53)

З умовами зазначеного договору, відповідач зобов'язувався виконати цілий ряд зобов'язань, а саме: поставку літаків типу Л-39 та інших типів летальних апаратів, поставку агрегатів, вузлів та деталей (включаючи авіаційні двигуни та вузли), надати послуги з ремонту літальних апаратів, агрегатів, вузлів та деталей літальних апаратів, надати послуги з технічного супроводження експлуатації літальних апаратів, послуги з навчання спеціалістів Замовника, по транспортуванню літальних апаратів та інші послуги пов'язані з експлуатацією, ремонтом, використанням авіаційної техніки.

На виконання умов договору між інозамовником та відповідачем було укладено 2 правочини.

16.02.2009р. підписано пропозицію-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-4/01 на поставку 4 літаків Л-39 з авіадвигунами АИ-25ТЛ загальною вартістю 216 500,00 дол. США (т.1 а.с.69). По кожному з літаків по даному замовленню Інозамовником та відповідачем були підписані Акти прийому-передачі літальних апаратів:

- 06.09.10. Акт на прийняття літака Л-39 № 934669 з авіадвигуном АИ-25ТЛ № 16 на загальну суму 56 000,00 дол. США; (т.1 а.с.74)

-06.09.10. Акт на прийняття літака Л-39 № 834465 з авіадвигуном АИ-25ТЛ № 0005 на загальну суму 56 000,00 дол. США (т.1 а.с.71);

-08.11.10. Акт на прийняття літака Л-39 № 834470 з авіадвигуном АИ-25ТЛ № 133 на загальну суму 53 500,00 дол. США (т.1 а.с.73) ;

-08.11.10. Акт на прийняття літака Л-39 № 834466 з авіадвигуном АИ-25ТЛ № 039 на загальну суму 51 000,00 дол. США (т.1 а.с.72);

16.02.09. підписано другу пропозицію-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-3/03 на поставку 3 літаків Л-39 з авіадвигунами АИ-25ТЛ загальною вартістю 175 600,00 дол. США (т.1 а.с.60). По кожному з літаків даного замовлення Інозамовником та відповідачем були підписані Акти прийому-передачі літальних апаратів:

- 21.09.09. Акт на прийняття літака Л-39 № 934652 на загальну суму 48 500,00 дол. США (т.1 а.с.62);

- 21.09.09. Акт на прийняття літака Л-39 № 934640 на загальну суму 52 500,00 дол. США (т.1 а.с.61);

- 21.09.09. Акт на прийняття літака Л-39 № 934667 на загальну суму 74 600,00 дол. США (т.1 а.с.63);

Отже, на виконання договору комісії, за 7 літаків Л-39 відповідачем було отримано 392 100,00 дол. США.

На підставі даних сайту Національного банку України на відповідні дати зарахування коштів на рахунки Міністерства оборони України отримана сума коштів 1 932 921,01 грн. еквівалентна 375 052,08 доларів США( т.1 а.с.175). Зазначена сума перерахованих коштів Міністерству оборони Україні обрахована від вартості реалізованих 7 літаків Л-39 згідно з Контрактом підтверджується Пропозиціями-замовленнями від 16.02.09. та актами прийому-передачі 4 літаків від 06.09.10. та 3 літаків (за актами без дати) на загальну суму 392 100,00 доларів США (175 600,00 доларів США та 216 500,00 доларів США).

20.02.2009р. між відповідачем та інозамовником були укладені правочини щодо надання послуг з передпродажної підготовки літаків, а саме:

- підписано пропозицію-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-4/02 на поставку послуг - виконання робіт згідно Технічного завдання до пропозиції на 4 літаках Л-39 загальною вартістю 1 480 00,00 дол. США.(т.1 а.с.76). Даний правочин було укладено після отримання запиту від Замовника від 18.02.09року № LАТ/2009/ORD/UOS/L39-4/02 на виконання додаткових робіт на літаках, що постачатимуться за пропозицією замовленням № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-4/02 та поставити вказані літаки в демілітаризованому стані з виконаними до поставки роботами.

- підписано пропозицію-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-3/04 на поставку послуг - демілітаризацію 3 літаків Л-39 загальною вартістю 205 600,00 дол. США.(т.1 а.с.65) Даний правочин було укладено після отримання Запиту від Замовника від 18.02.09. № LАТ/2009/ORD/UOS/L39-3/04 на виконання додаткових робіт на літаках, що постачатимуться за Пропозицією-замовленням № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-3/04 та поставити вказані літаки в демілітаризованому стані.

Для виконання вказаних правочинів та враховуючи лист позивача № 258/2/490 від 01.08.2006 року (а.с. 86 том1), в якому позивач не заперечував проти виконання відповідачем додаткових робіт на спецвиробах перед їх відправкою кінцевому споживачу, не за рахунок коштів Міністерства оборони України та за окремою угодою з Інозамовником, відповідач уклав Договір № Д29-3.1.1/189 від 14.04.09. (договір підряду)(т.1 а.с.87) з третьою особою (підрядник) на виконання робіт на літаках Л- 39 за вимогами Технічного завдання № 1 та №2. (т. 1 а.с.95,96)

Загальна вартість робіт за Договором підряду складала 9 114 310,46 грн., що еквівалентно 1 166 100,15 дол. США, що були сплачені відповідачем.

В подальшому, 06.09.10. та 08.11.10. до Пропозиції-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-4/02 Інозамовником та відповідачем були підписані чотири Акти прийому-передачу послуг з передпродажної підготовки літального апарату, окремо по кожному з 4-х літаків Л-39 (т.1 а.с.82-85).

Ціна послуг за актами склала 1 263 500,00 доларів США. 21.09.09. до Пропозиції-замовлення № LАТ/2009/PZ/UOS/L39-3/04 Інозамовником та відповідачем був підписаний Акт прийому-передачі послуг з передпродажної підготовки літального апарату на суму 30 000 дол. США за 3 літаки Л-39 (т.1 а.с.78-81).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до правочинів щодо надання послуг, замовник отримував від відповідача саме послуги з передпродажної підготовки літаків Л-39, тому доводи прокурора та позивача є необґрунтованими, оскільки вищезазначені послуги на загальну суму 1 293 500,00 доларів США надавались Інозамовнику не на виконання договору комісії від 30.12.2004 року № Д229/6-188б/зн-29-3.1/1504

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до умов договору комісії відповідач був зобов'язаний здійснити експортну поставку 7 літаків Л-39 в наявному технічному стані. Тобто, відповідач зобов'язаний був перерахувати кошти за реалізацію саме тих літаків та у тому самому технічному стані, які були передані Міністерством оборони України.

Позивач (лист від 01.08.2006 року №258/2/490) дозволив відповідачу зробити додаткові роботи на переданих літаках, а саме перепродажну підготовку (демілітарізацію), не за рахунок Міністерства оборони України. Договором комісії не передбачено доручення позивача на укладання з відповідачем правочину з надання послуг замовнику.

За таких обставин, вимоги позивача щодо перерахування коштів, отриманих від замовника за надані послуги з передпродажної підготовки літаків, як додатково одержана вигода є безпідставними, матеріалами справи підтверджено належним чином, що відповідачем в повному обсязі та належним чином виконано умови Договору від 31.12.04. комісії № Д229/6-188б/зн-29-3.1/1504. Свої зобов'язання за договором комісії відповідач виконав у повному обсязі та перерахували позивачу додатково одержану вигоду (39 481,19 дол. США).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги прокуратури про стягнення 128 301,05 грн. - пені, 2 354 497,90 грн. - збитків від інфляції та 377 489,80 гр. - 3% річних є похідними від вимоги про стягнення основного боргу 2 766 742,54 грн. боргу, в задоволенні якої судом відмовлено, то вимоги про стягнення пені, збитків від інфляції та 3% річних у вказаному розмірі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року у справі № 910/12499/15, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року у справі № 910/12499/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року у справі № 910/12499/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12499/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко