ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р.Справа № 922/2278/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_2, м. Харків
до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий Господар", с. Картамиш треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, м. Харків, ОСОБА_5, с. Черкаські Тишки, Харківська область, Первомайське міськрайонне управління юстиції Харківської області, м. Первомайськ, Харківська область, ОСОБА_6, м. Харків, ОСОБА_7, м. Харків
про за позовом до про визнання недійсним рішення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий Господар", с. Картамиш про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_8;

відповідача - Подвезько Г.М., довіреність б/н від 01.07.2015 року;

3-ї особи (ОСОБА_4.) - не з'явився;

3-ї особи (ОСОБА_5.) - ОСОБА_10, діє на підставі договору про надання правової допомоги від 06.01.2016 року;

3-ї особи (Первомайське міськрайонне управління юстиції Харківської області) - Накладюк С.М., довіреність б/н від 25.01.2016 року;

3-ї особи (ОСОБА_11) - не з'явився;

3-ї особи (ОСОБА_12.) - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014, оформлених протоколом №5 від 28.02.2014, та рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014, оформлених протоколом №6 від 19.03.2014, а також зобов'язати державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.04.2015 на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2015 замінено неналежну третю особу-Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції на належну - Реєстраційну службу Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2015 (суддя Прохоров С.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 (колегія суддів у складі: суддя Сіверін В.І. - головуючий, судді Терещенко О.І., Тихий П.В.), позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від 28.02.2014, оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" №5 від 28.02.2014, та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар". Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014, оформлених протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" №6 від 19.03.2014, та зобов'язано державного реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВ "СП Добрий господар".

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.15р. касаційну скаргу ОСОБА_6 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 та рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2015 у справі №922/2278/15 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

На підставі протоколу автоматизованої системи документообігу суду від 04.12.15р. справу призначено для розгляду судді Шарко Л.В.

Ухвалою суду від 07.12.15р. призначено справу №922/2278/15 до розгляду у судовому засіданні.

16.12.15р. представник 3-ї особи (Реєстраційна служба Первомайського МУЮХО) надав письмові пояснення по справі в яких вказав, що Харківське міське управління юстиції уповноважене, згідно з чинним законодавством, на здійснення державної реєстрації і внесення записів до Єдиного державного реєстру лише щодо тих юридичних осіб, місцезнаходженням яких визначено місто Харків. Юридичну особу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий Господар" зареєстровано Реєстраційною службою Первомайського Міськрайонного управління юстиції у Харківській області.

17.12.15р. представник позивача надав заяву про зміну предмету позову, в якій просить суд повернути сторони у первісний стан, який існував до прийняття і реєстрації рішень загальних зборів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" від 28 лютого 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014р., та від 19 березня 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства №6 від 19.03.2014р., а саме:

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» № 5 від 28.02.2014 про вихід зі складу учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» ОСОБА_2 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про вихід зі складу учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР», та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР»;

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» №6 від 19.03.2014 про передачу частки в статутному капіталі ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» громадянці ОСОБА_6, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР».

Ухвалою суду від 17.12.15р. заяву позивача про зміну предмету позову (вх.№ 50528 від 2015 року) прийнято до розгляду та задоволено. Подальший розгляд справи ведеться з її урахуванням.

Ухвалою суду від 17.12.15р. залучено ОСОБА_12 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

11.01.16р. представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - (ОСОБА_5.) надав позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якій просить суд прийняти цю позовну заяву ОСОБА_5 до ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" про визнання незаконними і скасування рішення загальних зборів, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та розглянути її разом з первісним позовом; повернути сторони у первісний стан, який існував до прийняття і реєстрації рішень загальних зборів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" від 28 лютого 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014р., та від 19 березня 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства №6 від 19.03.2014р., а саме:

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" № 5 від 28.02.2014 про вихід зі складу учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" ОСОБА_2 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про вихід зі складу учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР", зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР", та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР";

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" №6 від 19.03.2014 про передачу частки в статутному капіталі ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" громадянці ОСОБА_6, про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР", зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР", та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР".

Ухвалою суду від 11.01.16р. залучено ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, прийнято до розгляду позовну заяву 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ОСОБА_5.) про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів та розгляд позовної заяви 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ОСОБА_5.) призначено одночасно з первісною позовною заявою.

25.01.16р. представник позивача надав письмові пояснення по справі та документи для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

25.01.16р. представник відповідача надав заяву про визнання позову в повному обсязі та просить суд позовні вимоги задовольнити.

25.01.16р. представник 3-ї особи (ОСОБА_4.) надав заяву про визнання позову та просив суд розглянути заяву без участі представника 3-ї особи. Суд, розглянувши вимогу 3-ї особи про розгляд справи без участі її представника, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству, а тому задовольняє її.

25.01.16р. представник 3-ї особи (ОСОБА_5.) надав письмові пояснення по справі, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги позивача.

25.01.16р. представник 3-ї особи (Реєстраційна служба Первомайського МУЮХО) надав клопотання в якому просить суд замінити Реєстраційну службу Первомайського МУЮХО на правонаступника - Первомайське міськрайонне управління юстиції Харківської області.

Відповідно до положень ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Суд, розглянувши заяву 3-ї особи (Реєстраційна служба Первомайського МУЮХО) про заміну її правонаступником, вважає за можливе її задовольнити, як таку що є обгрунтованою.

25.01.16р. представник 3-ї особи (Реєстраційна служба Первомайського МУЮХО) надав заяву з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

25.01.16р. представник 3-ї особи (ОСОБА_12.) надав заяву про визнання позову та просив суд розглянути заяву без участі представника 3-ї особи. Суд, розглянувши вимогу 3-ї особи про розгляд справи без участі її представника, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству, а тому задовольняє її.

Представник позивача в судовому засіданні 25.01.16р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.01.16р. визнав первісні позовні вимоги та позовні вимоги 3-ї особи.

Представник 3-ї особи (ОСОБА_4.) в судове засідання 25.01.16р. не з'явився.

Представник 3-ї особи (ОСОБА_5.) в судовому засіданні 25.01.16р. визнав позовні вимоги позивача та 3-ї особи.

Представник 3-ї особи (Первомайське міськрайонне управління юстиції Харківської області) в судовому засіданні 25.01.16р. вирішення питання щодо суті спору покладає на розсуд спору.

Представник 3-ї особи (ОСОБА_11.) в судове засідання 25.01.16р. не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить відмітка в ухвалу суду про відкладення розгляду справи від 11.01.16р., про причини неявки суд не повідомив.

Представник 3-ї особи (ОСОБА_12.) в судове засідання 25.01.16р. не з'явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Згідно протоколу від 28 лютого 2014 року №5 загальних зборів ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" (надалі - Відповідач, Товариство) були оформлені рішення, на підставі яких єдиним учасником ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" був зареєстрований ОСОБА_5 із розміром внеску до статутного капіталу 20 000,00 грн., що складає 100% розміру статутного капіталу Товариства.

Згідно з вищенаведеним протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" № 5 від 28.02.2014р., яким оформлені загальні збори учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про вихід зі складу учасників ТОВ " Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" ОСОБА_2 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5; 2) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5; 3) про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 4) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП Добрий господар".

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_5, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 61% у грошовому еквіваленті становить 12 200,00 грн. - ОСОБА_5; 2) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_14 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 14% у грошовому еквіваленті становить 2 800,00 грн. - ОСОБА_5; затвердити нову редакцію статуту ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_5; зобов'язати ОСОБА_5 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту.

01.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014р., оформлених протоколом №5 від 28.02.2014р. за реєстраційним номером 5000791.

Згідно протоколу від 19 березня 2014 року № 6 загальними зборами учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" були оформлені рішення, на підставі яких учасниками Товариства були зареєстровані ОСОБА_5 із розміром внеску до статутного капіталу 10 000,00 грн., що складає 50% розміру статутного капіталу Товариства, та ОСОБА_6 із розміром внеску до статутного капіталу 10 000,00 грн., що складає 50% розміру статутного капіталу Товариства.

Згідно з вищевказаним протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" № 6 від 19.03.2014р., яким оформлені загальні збори учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про передачу частки у статутному капіталі в розмірі 50% у звязку з продажем корпоративних прав ТОВ "СП Добрий господар" громадянці ОСОБА_6; 2) про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 3) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар".

21.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014р., оформлених протоколом №6 від 19.03.2014р. за реєстраційним номером 6000791.

Позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору вважають рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" від 28.02.2014, оформлені протоколом загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014, та рішення загальних зборів учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" від 19.03.2014, оформлені протоколом загальних зборів учасників Товариства № 6 від 19.03.2014, незаконним, прийнятими з порушенням імперативних норм статей 144, 147 Цивільного кодексу України, статей 52, 53 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Корпоративними правами, відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Товариством з обмеженою відповідальністю - є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень. (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників є вищим органом товариства, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників і є повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно ст. 145 Цивільного кодексу України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу, створення та відкликання виконавчого органу товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства, вирішення питання про придбання товариством частки учасника, виключення учасника із товариства, прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Враховуючи вказівки суду касаційної інстанції, господарський суд дослідив відомості щодо дати формування статутного капіталу у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та подані додаткові докази, і встановив наступне.

Судом встановлено, що 21.08.2012 року було засновано та зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» за № 1 000470 за адресою: 64144, Харківська обл., Первомайський р-н, село Картамиш, вул. Октябрьська, будинок 39. Учасниками товариства було зареєстровано ОСОБА_2 із часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 61%, що у грошовому виразі складало 12200 грн., ОСОБА_5 із часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 25%, що у грошовому виразі складало 5000 грн. та ОСОБА_4 із часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 14%, що у грошовому виразі складало 2800 грн.

Таким чином, загальний розмір 100% статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" був визначений у розмірі 20 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 144 Цивільного кодексу України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів. Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Отже, законом встановлений граничний строк внесення вкладів учасниками товариства з моменту державної реєстрації господарського товариства з обмеженою відповідальністю, який не може перевищувати один рік з дня державної реєстрації юридичної особи.

Таким чином, датою закінчення формування 100% статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" учасниками ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 за законом є 21 серпня 2013 року. При цьому законодавець виходить з добросовісного виконання учасниками товариства своїх обов'язків, у тому числі, й щодо внесення вкладів до статутного капіталу.

У статуті ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" у редакції станом на день реєстрації та на день внесення оскаржуваних рішень до Єдиного державного реєстру не зазначено, що формування статутного капіталу учасниками закінчено.

Відповідно до ч. 2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (у редакції, чинній на час проведення загальних зборів), в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників), та про дату закінчення його формування.

Відповідно до п.15 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (із останніми змінами), в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування, як розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) та розмір частки кожного із засновників (учасників).

Проводячи системний аналіз наведених статей Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", законодавча тенденція полягає у тому, що в юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться лише довідкові відомості щодо розміру статутного капіталу товариства відповідно до статутних документів, однак не містяться відомості, що на час державної реєстрації та/або внесення змін статутний капітал вже сформовано (сплачено).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.01.2013р., який був наданий представником позивача, датою закінчення формування статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" є дата 21.08.2013р.

Тобто, витязі станом на 01.01.2013р. зазначено, що датою закінчення формування статутного капіталу товариства є майбутня дата - 21.08.2013р., яка на момент складання самого витягу ще не настала.

За таких обставин, судом встановлено, що підтверджується також поясненнями державного реєстратора, присутнього у судовому засіданні, що вказана дата закінчення формування статутного капіталу зазначається у реєстрі автоматично, незалежно від того, чи було фактично сплачено учасниками свої внески до статутного капіталу в повному обсязі, чи ні.

Таким чином, вказана календарна дата вказує лише останній день річного строку з дати державної реєстрації товариства, коли учасники повинні внести свої вклади до статутного капіталу.

Відповідно до положень статей 8, 11, 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", документи, що підтверджують формування та/або сплату внесків до статутного капіталу - не подаються державному реєстратору для проведення реєстраційної дії для зміни складу учасників товариства або розміру їх часток. Вказане також підтверджується матеріалами реєстраційної справи ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", які були надані державним реєстратором до суду.

З огляду на це, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом не є достатнім доказом формування статутного капіталу товариства та сплати учасниками своїх вкладів.

Надаючи оцінку поданим представником ОСОБА_6 додаткових доказів у вигляді копій документів, суд встановив, що на копії банківських виписок та квитанції ПАТ "Банк Золоті Ворота" відсутній відбиток штампу банку про дату видачі цих документів банком. Копії прибуткових касових ордерів не містять підпису директора та печатки Товариства. Також, вони не містять підпис особи, яка мала внести ці грошові кошти, а у квитанції до прибуткового касового ордеру не зазначено особу, від якої вказані в ордері грошові кошти були прийняті. За таких обставин, достеменно встановити внесення грошових коштів у касу підприємства суду не вбачається за можливе. Так само, копія видаткового касового ордеру не містить печатки товариства. Також, неможливо встановити будь-які дані з копій сторінок із зазначенням прізвищ та сум, які не містять відбитку печатки товариства, оскільки їх неможливо ідентифікувати і співставити з іншими господарськими операціями та первинними документами.

Таким чином, наведені копії документів мають дефекти форми та змісту, які не дають можливості підтвердити чи спростувати ті обставини, на які посилається третя особа ОСОБА_6

Щодо копій наданих фінансових звітів за 2012, 2013, 2014 роки, то вони відображають розмір статутного капіталу, визначений у статуті і зареєстрований у ЄДР. У копіях фінансового звіту за 2012 рік, який, згідно копії відбитку штампу на ньому, був поданий до органу статистики 01.02.2013 р. вказано, що станом на кінець звітного періоду (тобто станом на 31.12.2012) розмір статутного капіталу складає 20000 грн. Копії "Розшифровок" до фінансових звітів не відображають даних щодо оплати статутного капіталу учасниками ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар".

Суд приходить до висновку, що з поданих копій фінансових звітів та "Розшифровок" неможливо встановити та ідентифікувати, хто з учасників та у яких розмірах вносив до статутного капіталу товариства, оскільки фінансовий звіт не містить дані про кожного учасника товариства та про контрагентів товариства взагалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про господарські товариства", вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.115 ЦК України та ст.12 Закону України "Про господарські товариства", господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до ч.8 ст.19 Господарського кодексу України, усі суб'єкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, виділені на окремий баланс, зобов'язані вести первинний (оперативний) облік результатів своєї роботи, складати та подавати відповідно до вимог закону статистичну інформацію та інші дані, визначені законом, а також вести (крім громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які провадять господарську діяльність і зареєстровані відповідно до закону як підприємці) бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства...

Згідно ст.9 цього ж Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, реальний внесок вкладу до статутного капіталу є господарською операцією, яка повинна бути оформлена первинним документом.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про державну статистику", статистична інформація, отримана на підставі проведених органами державної статистики статистичних спостережень, існує у вигляді первинних даних щодо респондентів, статистичних даних, що пройшли одну чи декілька стадій опрацювання та накопичені на паперових, магнітних та інших носіях або в електронному вигляді, а також аналітичних матеріалів, підготовлених на підставі цих даних. Первинні дані - інформація щодо кількісної та якісної характеристики явищ і процесів, яка подана респондентами під час статистичних спостережень.

Статистичні дані - інформація, отримана на підставі проведених статистичних спостережень, що опрацьована і подана у формалізованому вигляді відповідно до загальноприйнятих принципів та методології. Статистичні дані, що є результатом зведення та угруповання первинних даних, за умови забезпечення їх знеособленості являють собою зведену знеособлену статистичну інформацію (дані).

Таким чином, статистична інформація не відображає здійснені господарські операції суб'єкта господарювання, а містить в собі узагальнені і оброблені дані, отримані від таких суб'єктів на відповідних носіях, і достовірність цієї інформації перевірити неможливо, оскільки первинна документація органам статистики разом із звітом не надається.

Викладена правова позиція також наводиться у постанові Вищого господарського суду України від 06.08.2015р. у господарській справі №922/3287/14, де зазначено, що колегія суддів не бере до уваги посилання третьої особи в касаційній скарзі на наявні в матеріалах справи фінансові звіти за 2000 - 2012 роки, як на докази внесення ним своєї частки до статутного фонду товариства в повному обсязі, оскільки, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, вказані документи згідно з вимогами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є первинними документами, які містять достовірні дані про обсяг здійснених товариством господарських операцій, зокрема щодо збільшення розміру статутного капіталу, а є статистичної інформацією, яка не відображає господарські операції, а містить в собі лише узагальнені і оброблені дані, яка подається суб'єктом господарювання органам статистики без первинної документації, що унеможливлює перевірку такої інформації. Наявні фінансові звіти за 2000 - 2012р.р., відображають загальний розмір статутного капіталу протягом 2000-2012р.р., однак, не містять даних про внесення вкладів кожним учасником товариства до статутного капіталу, виду цих вкладів та їх розміру. З цих звітів неможливо встановити з яких внесків та від кого з учасників було сформовано статутний капітал в зазначеному у звітах розмірі, оскільки ці дані неможливо ідентифікувати з огляду на відсутність даних первинних документів, про що вірно зазначили суди попередніх інстанцій.

Натомість, в матеріалах справи наявні облікові бухгалтерські дані карток рахунку №40 ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" за контрагентами - учасниками товариства, акт інвентаризації статутного капіталу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", копії сторінок з головних книг товариства, з яких вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свій обов'язок щодо внесення реального вкладу до статутного капіталу товариства не виконали та свої частки фактично не сплатили. Факт невнесення своїх вкладів до статутного капіталу також підтверджують й самі учасники товариства.

Отже, в матеріалах справи наявні копії документів, поданих ОСОБА_6, що суперечать наданим відповідачем до матеріалів справи документам бухгалтерського обліку ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар".

Також, судом встановлено, та підтверджено учасниками справи, що ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" не видавало учасникам свідоцтва товариства про сплату ними своїх часток у статутному капіталі.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент прийняття вказаних рішень загальних зборів від 28.02.2014 учасники не внесли повністю свої вклади до статутного капіталу Товариства у розмірі 20 000,00 грн.

Вказане твердження, окрім іншого, підтверджується висновком аудиторської перевірки, оригінал якого міститься в матеріалах справи, а також поясненнями і документами, наданими Відповідачем (картки рахунків, оборнотно-сальдові відомості тощо).

Відповідно до ст.52 Закону України "Про господарські товариства", статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

Відповідно до ст. 144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Таким чином, діюче законодавство містить чіткі імперативні норми, відповідно до яких, часники товариства формують його статутний капітал своїми вкладами не пізніше ніж протягом першого року з дня державної реєстрації товариства і жоден з учасників не може бути звільнений від обов'язку сплати статутного капіталу товариства.

Відповідно до ст.147 ЦК України та ст.53 Закону України "Про господарські товариства", учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено.

У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом року та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 144 цього Кодексу.

Таким чином, законодавство обмежує право учасника товариства продажу (відступлення) частки в статутному капіталі товариства фактом її повної сплати. Діюче законодавство України чітко і однозначно забороняє продаж несплаченої частки в статутному капіталі Товариства. Це правило пов'язано з публічністю норм, які застосовуються для регулювання порядку створення, діяльності та припинення юридичних осіб, і з тим, що наслідки порушення вимог можуть суттєво вплинути не лише на обсяг прав і обов'язків учасників такого товариства, але й на обсяг прав і обов'язків третіх осіб, з якими таке господарське товариство вступає у правовідносини.

Однак, в матеріалах справи відсутні допустимі докази того, що учасники Товариства ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 повністю сплатили свої вклади до статутного капіталу ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" станом на 28.02.2014.

Більш того, відповідно до відновленого бухгалтерського обліку Товариства з моменту утворення і по день подання цього позову, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сплатили свої вклади лише у листопаді 2015 року (копії - додаються).

Отже, на момент прийняття рішення загальними зборами про передачу належних ОСОБА_2 та ОСОБА_4 часток ОСОБА_5, вказані частки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 сплачені ними не були.

Внаслідок того, що оскаржувані рішення про передачу часток учасників товариства були прийняті у період, коли вказані учасники товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, свої частки у статутному капіталі повністю не сплатили, ці рішення були прийняті з порушенням імперативних норм щодо відступлення (продажу) часток в статутному капіталі товариства.

Порушення вказаних норм щодо обов'язку сплати учасниками своїх часток у статутному капіталі призвело до того, що статутний капітал Товариства не був повністю сформований його учасниками, а тому не міг гарантувати інтереси кредиторів товариства відповідно до його мінімального розміру.

Відповідно до ст. 140 ЦК України, учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників.

Таким чином, ОСОБА_5, будучи учасником ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" на момент прийняття спірних рішень загальних зборів, ніс ризик збитків, пов'язаних з діяльністю Товариства. А у зв'язку із тим, що інші учасники господарського товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, свої вклади не внесли, то відповідальність ОСОБА_5 за спричинені Товариством збитки не обмежувалась виключно його часткою у статутному капіталі, а мала солідарний характер. За таких обставин, внаслідок державної реєстрації за ОСОБА_5 частки в статутному капіталі Товариства у розмірі 100%, тягар ризиків відповідальності перед третіми особами, в розумінні положень ст. 140 ЦК України, повністю покладався на ОСОБА_5

Підтвердженням вказаного є, зокрема, договір на кредитну лінію (відновлюваної) №62 від 22.03.2013, укладеного між ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" та ПАТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до цього договору, Товариство отримало кредит у розмірі 2500000,00 грн. Вказаний договір було укладено у період, коли учасниками Товариства були ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, але зобов'язання за ним залишалися чинним на момент, коли ОСОБА_5 став єдиним учасником Товариства.

Статтею 6 вказаного договору передбачена відповідальність Товариства перед Банком за невиконання або неналежне виконання договору про кредитну лінію. А статтею 8 цього ж договору передбачені гарантії Товариства щодо повноважень особи, яка підписує договір, та відповідності наданих банку бухгалтерських та фінансових документів, наданих Банку щодо фінансового стану та результатів діяльності товариства.

Таким чином, несформований статутний капітал, який не гарантує мінімального розміру вимог кредиторів, тягне за собою цивільне правопорушення перед кредиторами, в тому числі й пов'язане з відповідальністю ОСОБА_5, як учасника Товариства, за надання недостовірної інформації кредиторам та неможливості гарантувати виконання вимог кредиторів. Однак, такий стан виник через порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_16 свого обов'язку щодо сплати своєї частки у статутному капіталі, а отже, через порушення останніми корпоративних прав ОСОБА_5, зокрема, на право придбати належно сплачену частку в статуному капіталі ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР".

Слід зауважити, що оскільки Товариство здійснює активну господарську діяльність, то воно весь час має потребу у поповненні оборотних коштів, для чого отримує додаткові кредити та укладає інші правочини для забезпечення стабільної роботи.

Відповідно до ч.3, ч.5 ст.144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень:

- про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

- про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

- про ліквідацію товариства.

Зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Зменшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після повідомлення в порядку, встановленому законом, усіх його кредиторів. У цьому разі кредитори мають право вимагати дострокового припинення або виконання відповідних зобов'язань товариства та відшкодування їм збитків.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України "Про господарські товариства", зменшення статутного (складеного) капіталу при наявності заперечень кредиторів товариства не допускається.

Таким чином, вказана імперативна норма встановлює вичерпний перелік правових наслідків несплати учасниками своїх часток до статутного капіталу Товариства, зокрема, виключення із складу тих учасників, які не внесли свої вклади, зменшення статутного капіталу або ліквідацію товариства.

Жодний з наведених наслідків є матеріально невигідним для ОСОБА_5, як учаснику Товариства, оскільки він, так само як і ОСОБА_2 та ОСОБА_4, фінансували ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" власними грошовими коштами, що також підтверджується висновками аудиторської перевірки, яка міститься в матеріалах справи.

Так, ОСОБА_5 надав Товариству поворотну фінансову допомогу у розмірі 7900000 грн., а ОСОБА_2 надав Товариству поворотну фінансову допомогу у розмірі 2 900 000 грн.

За таких обставин, виключення ОСОБА_2 із складу учасників товариства, так само як і ліквідація Товариства призведе до неповернення вкладених у Товариство грошових коштів.

Зменшення статутного капіталу ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР", не відповідає інтересам кредиторів, призведе до дострокового заявлення кредиторських вимог Товариству та відшкодування збитків, що суттєво вплине на прибуток Товариства.

Тобто, кожний з наведених наслідків спричинить нестабільний фінансовий стан Товариства та погіршить економічні результати, на які розраховують учасники.

Відповідно до п. (д) ч.1 ст.10 Закону України "Про господарські товариства", учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Отже, учасник товариства має право відчужити свою частку у статутному капіталі товариства, але у встановленому законом порядку, який встановлює вимогу щодо обов'язкової сплати своєї частки.

Таким чином, цьому праву учаснику кореспондує обов'язок щодо повної оплати своєї частки і реалізувати це право він може виключно після повної оплати своєї частки, або лише у сплаченій ним частині.

Відповідно до п. (б) ч.1 ст.11 цього ж Закону, учасники господарського товариства зобов'язані виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

Отже, Законом встановлений обов'язок учасника товариства сплатити свою частку (зробити вклад) у статутному капіталі.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про господарські товариства", Товариство веде бухгалтерський облік, складає і подає статистичну інформацію та адміністративні дані у порядку, встановленому законодавством. Достовірність та повнота річної фінансової звітності товариства повинні бути підтверджені аудитором (аудиторською фірмою). Обов'язкова аудиторська перевірка річної фінансової звітності товариств з річним господарським оборотом менш як двісті п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів проводиться один раз на три роки.

Таким чином, оскільки за достовірність фінансових даних відповідальність несе саме Товариство, а їх достовірність та повноту може бути підтверджено лише аудиторською перевіркою, то наявний в матеріалах справи аудиторський висновок є в повній мірі належним та допустимим доказом того, що учасники ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" на момент державної реєстрації рішень від 28.02.2014 та від 19.03.2014 свої вклади не сплатили.

Відповідно до порядку денного загальних зборів учасників Відповідача, вказаного у спірному протоколі №5 від 28.02.2014, загальні збори повинні були вирішити наступні питання:

1. Про вихід зі складу учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" ОСОБА_2 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5

2. Про вихід зі складу учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5

3. Про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР".

4. Про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР".

Згідно із вирішальною частиною цього протоколу №5 від 28.02.2014, загальні збори учасників вирішили:

1. Укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_5, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_2 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 61% у грошовому еквіваленті становить 12 200,00 грн. - ОСОБА_5.

2. Укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_14 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 14% у грошовому еквіваленті становить 2 800,00 грн. - ОСОБА_5.

3. Затвердити нову редакцію статуту ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" та доручити підписати Статут ОСОБА_5.

4. Зобов'язати ОСОБА_5 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту.

Отже, як вбачається з протоколу, порядок денний загальних зборів не містив питання про затвердження нового складу учасників Товариства та перерозподіл часток Товариства. На загальних зборах не розглядався договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства (чи його проект) і на момент проведення загальних зборів договір купівлі продажу частки не був укладений, про що свідчать самі рішення.

У протоколі не відображено, які саме зміни необхідно внести до нової редакції Статуту.

Більш того, діюче законодавство (ст.147 ЦК України, ст.53 Закону України "Про господарські товариства") передбачає декілька способів відчуження свої частки у статутному капіталі, зокрема:

- продаж своєї частки іншому учаснику Товариства;

- придбання частки самим Товариством;

- продаж своєї частки третій особі.

Також, ст. 148 ЦК України та ст.54 Закону "Про господарські товариства" передбачають правові наслідки виходу учасника з Товариства, а ст. 64 Закону "Про господарські товариства" передбачають правові наслідки виключення учасника з Товариства.

Отже, законодавець розрізняє поняття: відступлення (продажу) частки, вихід із складу учасників та виключення з товариства, і, відповідно, за кожною з цих дій наступають різні правові наслідки для учасника який продав свою частку (або вибув з товариства), для учасників, які залишились у складі товариства та для самого товариства.

Слід зазначити, що питання про передачу частки учаснику, який залишився, вирішується Товариством або загальними зборами лише у випадку, якщо цю частку було придбано самим Товариством від учасника, який вийшов за власним бажанням, і в подальшому вона підлягає перерозподілу між учасниками, що залишились (ч.3 ст.147 ЦК України та ч.5 ст.53 Закону України "Про господарські товариства" - у разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 144 цього Кодексу.).

В цьому випаду договір купівлі-продажу частки між учасниками не укладається, а учасник, який виходить і залишає свою частку Товариству, вказує про це у своїй заяві про вихід.

Товариство може також придбати частку учасника на підставі договору, який укладається між учасником, який вибуває та самим Товариством.

Відповідно до ч.4 ст.145 ЦК України, до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Пункт 7.3 Статуту Відповідача (у діючій на той час редакції від 21.08.2012) так само визначає компетенцію загальних зборів, до якої не відноситься укладання договорів купівлі - продажу частки в статутному капіталі між учасниками або від імені учасників без доручення, та передача частки учасника в порядку відступлення (продажу) цієї частки іншому учаснику або третім особам.

З огляду на викладене, позивач за даним позовом вважає, що загальними зборами було прийнято одночасно декілька взаємовиключних рішень про: виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 із складу учасників товариства, про придбання їх часток самим Товариством, про передачу їх часток іншому учаснику Товариства.

Однак, рішення про прийняття Товариством та загальними зборами відступлення (продажу) часток в статутному капіталі Товариства вказаних учасників ОСОБА_5 так і не було прийняте.

Одночасне прийняття взаємовиключних рішень загальними зборами Товариства призводить до виникнення у ОСОБА_5 взаємовиключних обовязків перед Товариством та ОСОБА_2 і ОСОБА_4

Як вбачається із протоколу від 28.02.2014 №5, загальними зборами було прийняте рішення про вихід ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та придбання їх часток Товариством, що тягне за собою виплату їм вартості своїх часток та дивідендів. Однак, разом з тим, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відчужили свої частки на користь ОСОБА_5, а не Товариства, що тягне за собою обов'язок ОСОБА_5 сплатити їм вартість їх часток.

Вбачається, що усунути ці порушення можливо лише шляхом скасування відповідних рішень загальних зборів Товариства.

Щодо рішень загальних зборів Товариства від 19.03.2014, оформленні протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" № 6 від 19.03.2014, слід зазначити наступне.

Наведені рішення містять такі самі порушення вимог Закону, які наведені стосовно рішень "агальних зборів від 28.02.2014, зокрема: Загальні збори не вирішили питання відступлення частки ОСОБА_5, про затвердження складу засновників та перерозподіл часток; Відступлення частки відбулось без повної сплати попередніми учасниками, а потім ОСОБА_5

Однак, окрім наведеного, підставою для скасування вказаних рішень від 19.03.2014 також є те, що вказані рішення є похідними від рішень, прийнятих загальними зборами 28.02.2014, оскільки, скасування рішень від 28.02.2014 відновлює склад учасників, який був зареєстрований у ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР", а саме: ОСОБА_2 із розміром внеску до статутного капіталу 12 200,00 грн., що складає 61% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_5 із розміром внеску до статутного капіталу 5 000,00 грн., що складає 25% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_17 із розміром внеску до статутного капіталу 2 800,00 грн., що складає 14% статутного капіталу Товариства.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його юридичній особі - відповідачу для вжиття заходів до приведення установчих документів у відповідність із прийнятим судовим рішенням, а також державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

У разі якщо під час внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи державний реєстратор встановлює, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування її державної реєстрації, державний реєстратор зобов'язаний повідомити про це суд, який прийняв таке судове рішення. На підставі повідомлення державного реєстратора суд, який прийняв судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, приймає додаткове рішення про скасування також реєстраційних дій, проведених після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Таким чином, оскільки після державної реєстрації змін за незаконним рішенням загальних зборів учасників Відповідача від 28.02.2014, були зареєстровані зміни за незаконним рішенням загальних зборів учасників від 19.03.2014, останні зміни у будь-якому випадку підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч.1 ст. 167 ГК України, корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до абз. 3 п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів (далі - Постанова №13, відносини між засновниками (учасниками) господарського товариства щодо формування його органів, визначення їх компетенції, процедури скликання загальних зборів та визначення порядку прийняття рішень на зборах регулюються положеннями ЦК та Закону про господарські товариства. За своїм змістом ці норми є імперативними, а їх недотримання порушує публічний порядок.

Отже, будь-які рішення загальних зборів та порядок їх прийняття повинні безумовно відповідати вимогам Закону.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2018 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до п.19 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2018, суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується. Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

ОСОБА_5 був учасником ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" під час прийняття обох оскаржуваних рішень.

Судом встановлено, що рішеннями загальних зборів Товариства від 28.02.2014 та 19.0.2014, що оскаржуються порушено іперативне право ОСОБА_5 нести рівні ризики та обов'язки з іншими учасниками ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР", порушено його законний корпоративний інтерес в отриманні дивідентів від діяльності Товариства, в рівному партнерстві, у нормальному фінансуванні діяльності Товариства, у здійсненні управління Товариством на засадах належного виконання всіма учасниками Товариства своїх майнових обов'язків щодо сплати внесків до статутного капіталу.

Відповідно до ч.2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та наводить невичерпний перелік способів захисту свого порушеного інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, аналізуючи наведені норми статей 15, 16 Цивільного кодексу та ст.1 ГПК України, суди у будь-якому випадку встановлюють факт порушення права або факт порушення охоронюваного законом інтересу, з метою захисту якого звернувся позивач.

Отже, у судовому порядку підлягають захисту не лише корпоративні права учасника, але й його охоронюваний законом інтерес.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Діюче законодавство України (ч. 1 ст. 317 ст. ЦК України) передбачає, що Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Більш того, ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України передбачають, що Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Тому логічним продовженням (деталізацією) положення ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України в частині розпорядження майном виступає правило, відповідно до якого власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 320 ЦК України).

Приймаючи участь у загальних зборах товариства, рішення яких оскаржується, ОСОБА_5 обгрунтовано сподівався на належне виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 своїх обов'язків, передбачених ч. З ст. 147 ЦК України. Вказана норма закону передбачає, що частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено.

Отже, отримуючи за рішенням загальних зборів ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" про передачу частки у статутному капіталі, оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" № 5 від 28.02.2014 вказані частки учасників товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 вважав, що він отримує належним чином сформовані корпоративні права вказаних осіб.

Однак, через невиконання учасниками ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" ОСОБА_2 та ОСОБА_4 своїх обов'язків, передбачених ч. З ст. 147 ЦК України, ОСОБА_5 отримав у володіння корпоративні права на ТОВ "СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР" з дефектом, не в повному обсязі. Так, отримуючи вказані права, ОСОБА_5 обґрунтовано розраховував на отримання, зокрема, права на виплату вартості частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі при виході зі складу учасників (ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства"), право відчуження належної йому частки (ст. 147 ЦК України) та інших корпоративних прав.

Зважаючи на вищенаведене, прийнятим оскаржуваним рішенням загальних зборів були порушені корпоративні права ОСОБА_5, зокрема, право на відчуження належної йому частки у статутному капіталі товариства.

Крім того, законний корпоративний інтерес ОСОБА_5 полягає у добросовісності усіх учасників ТОВ "СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР" під час їх володіння та розпорядження своїми корпоративними правами. Також, законний інтерес ОСОБА_5 полягає у його прагненні здійснення Товариством законної діяльності відповідно до встановлених Законом вимог та правил та відповідності дій учасників Товариства загально-правовим засадам, які відповідають імперативним нормам у корпоративних відносинах.

Судом встановлено, що у договорах не вказано про те, що учасники продавали повністю сплачену частку у статутному капіталі ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", що нотаріус перевірив реальність та повноту сплати учасниками частки в статутному капіталі ТОВ " Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", що учасники мали свідоцтва товариства, які підтверджують повноту внесення учасниками своїх вкладів до статутного капіталу товариства. Умовами пункту 1.1. договорів передбачено, що сторони мають передати частку у статутному капіталі один одному, однак до договорів відсутні акти приймання-передачі частки в статутному капіталі, а положення договору не встановлюють підтвердження факту передачі частки в статутному капіталі підписанням договору або іншим чином. Також, у матеріалах справі відсутні та не надані у содовому засіданні докази оплати вартості частки за договором, в той час, як ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджують, що за договорами розрахунків між учасниками не відбувалось.

Відповідно до п.1.3. договору від 19.03.2014р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вказано, що розмір частки продавця (ОСОБА_5.) у статутному капіталі складає 50%, що становить розмір вкладу у грошах 10 000 грн. Однак, на час укладання цього договору розмір частки ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" складав 100%, що становить розмір вкладу у грошах 20 000 грн.

Відповідно до п.1.1. договору від 28.02.2014р., укладеному між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вказано, що продавець (один) зобов'язується передати у власність покупця свою частку у розмірі 75% статутного капіталу, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цю частку. Однак учасника, який би мав частку в статутному капіталі ТОВ " Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" у розмірі 75% на час укладання договору, до моменту укладання договору та після укладання договору товариство не мало.

З огляду на викладене, договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від 19.03.2014р. та від 28.02.2014р. не спростовують незаконності оскаржуваних рішень загальних зборів товариства.

Суд звертає увагу, що покупець частки в статутному капіталі набуває право користування, володіння та розпорядження благами, які він отримує в наслідок придбання частки лише після державної реєстрації рішень загальних зборів товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з моменту внесення відповідних змін до реєстру.

Щодо порушеного права позивача, суд погоджується з доводами ОСОБА_2, що в даному випадку, внаслідок прийняття незаконних рішень загальних зборів товариства, корпоративне право ОСОБА_2 підлягає відновленню, а його охоронюваний законом інтерес - судовому захисту.

В наслідок прийняття незаконних рішень з порушенням імперативних вимог Закону він фактично позбавився корпоративних прав у товаристві, в яке вніс власні грошові кошти шляхом надання фінансової допомоги, що підтверджується наведеним аудиторським звітом, який міститься в матеріалах справи.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_2 щодо наявності у нього охоронюваного законом інтересу, яке полягало у правомірному сподіванні, що за рахунок надання грошових коштів товариству, які він вносив як фінансову допомогу, його частка в статутному капіталі збільшиться, і він зможе після продажу та виходу з товариства, отримати відповідну частину майна та дивіденди, пропорційно його частці, як то передбачено Цивільним кодексом та Законом України "Про господарські товариства".

Таке сподівання ґрунтувалося на порядку денному загальних зборів, згідно із яких ОСОБА_2 виходив з товариства, а фактично було прийняте рішення про його виключення і передачу його частки ОСОБА_5

Відповідно до статей 54 і 64 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства. У вирішенні спорів щодо розрахунків з учасником, що вийшов (був виключений) з товариства, господарським судам необхідно враховувати таке. Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства. Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства. Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610.

Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства. Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку передбачено можливість переоцінки балансової вартості для таких категорій активів товариства як основні засоби (пункт 16 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 N 92), нематеріальні активи (пункт 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.10.99 N 242), довгострокові і поточні біологічні активи (пункти відповідно 16.1 та 22 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 N 87).

Наведена правова позиція, викладена у рекомендаціях Вищого господарського суду України від 28.12.2007 № 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

Таким чином, ОСОБА_2 правомірно розраховував, що у випадку виходу з товариства він отримає вказані виплати частини майна товариства та дивіденди. Однак, внаслідок помилкових рішень загальних зборів його фактично було виключено із складу учасників товариства, а вказані виплати він не отримав.

Наслідково, у позивача виник охоронюваний законом інтерес відновити своє корпоративне право та реалізувати його для того, щоб отримати відповідні матеріальні блага.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про охоронюваний законом інтерес (Справа N 1-10/2004) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004: - "1. Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. 2. В аспекті поставленого у конституційному поданні питання положення частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України треба розуміти так, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі й третіми особами, прав та охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом."

Таким чином, охоронюваний законом інтерес ОСОБА_2 у відновленні своїх корпоративних прав з метою отримання матеріальних благ від товариства безумовно підлягає судовому захисту. Господарським процесуальним кодексом та постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" встановлено, що за захистом свого інтересу ОСОБА_2 має право звернутися до господарського суду із позов до господарського товариства, учасником якого він був, з метою усунення допущених порушень та відновлення того стану, який існував до прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів, не залежно від того, чи такі рішення були прийняті помилково.

Вирішуючи питання про задоволення заяви відповідача про визнання позовів, суд керується наступним.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, визнання позову відповідачем викладаються в адресованих господарському суду письмовій заяві, що долучаються до справи. Ця заява підписується відповідно відповідачем. У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За наведених раніше обставин, суд приймає заяву відповідача про визнання позовів та задовольняє її, і приймає рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_5, оскільки це не суперечить встановлених судом фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України та п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відповідно до яких судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст.15, 115, 143, 144, 145, 147 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 52, 53, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 1, 4, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Позовні вимоги 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 задовольнити.

Повернути сторони у первісний стан, який існував до прийняття і реєстрації рішень загальних зборів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» від 28 лютого 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства № 5 від 28.02.2014р., та від 19 березня 2014 року, оформлених протоколом загальних зборів учасників Товариства №6 від 19.03.2014р., а саме:

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» № 5 від 28.02.2014 про вихід зі складу учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» ОСОБА_2 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про вихід зі складу учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_5, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СП ДОБРИЙ ГОСПОДАР», та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР»;

- визнати незаконними та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (Код за ), оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» №6 від 19.03.2014 про передачу частки в статутному капіталі ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» громадянці ОСОБА_6, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР», та зобов'язати державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про скасування вказаних змін про ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (64144, Харківська обл., Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, 39) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 2436,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО ДОБРИЙ ГОСПОДАР» (64144, Харківська обл., Первомайський район, с. Картамиш, вул. Октябрьська, 39) на користь ОСОБА_18 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 2756,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя Л.В. Шарко