ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Справа № 922/5946/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні ОСОБА_2 апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП "ОСОБА_2 міського центру нерухомості", м. Харків (вх.№121 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 15.12.15р. у справі № 922/5946/15

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд», м.Київ

до Комунальне підприємство "ОСОБА_2 міський центр нерухомості" , м.Харків

про стягнення 2 083 252,15 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» - звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «ОСОБА_2 міський центр нерухомості» про стягнення 2083252,15 грн. за роботи, виконані за договором № 5 про закупівлю робіт за державні кошти від 21 вересня 2011 року, з посиланням на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором № 5 про закупівлю робіт за державні кошти від 21 вересня 2011 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.12.2015 року у справі №922/5946/15 (суддя Суярко Т.А.) позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства «ОСОБА_2 міський центр нерухомості» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» 2083252,15 грн. за роботи, виконані за договором №5 про закупівлю робіт за державні кошти від 21 вересня 2011 року, судовий збір в сумі 31248,78 грн., з посиланням на невиконання відповідачем умов договору в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до ОСОБА_2 апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 міську раду, оскільки рішення прийняте порушує права та обовязки ОСОБА_2 міської ради.

Відповідач зазначає, що за даним договором оплата робіт проводиться за наявністю бюджетного фінансування; платежі здійснюються по мірі надходження коштів з державного бюджету, а з листопада 2012 року державне фінансування направлене на виконання зазначеного договору - відсутнє, а тому обовязок сплачувати роботи за власні кошти у відповідача - відсутній. Видатки на погашення заборгованості за договором мають здійснюватись за рахунок коштів бюджетної програми, вважає, що відповідач виконав всі свої функції і зобовязання та здійснив всі можливі дії в рамках своїх функцій та повноважень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, відзивів чи пояснень по справі не надав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 21 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд», м.Київ (як учасником) та Комунальним підприємством "ОСОБА_2 міський центр нерухомості" , м.Харків (як замовником) було укладено договір № 5 про закупівлю робіт за державні кошти.

У п. 1.1 договору встановлено, що учасник зобовязується у 2011-2012 роках виконати роботи, зазначені в проектній документації, а замовник прийняти та оплатити такі роботи: виконання будівельних, монтажних, всіх інших видів робіт, повязаних зі встановленням світлосигнального, радіотехнічного, метеорологічного обладнання та щогл освітлення на перонах в межах проведення реконструкції аеродрому «Міжнародного аеропорту «Харків» (Основа)».

Пунктом 1.2 договору сторони домовились про виконання наступних робіт: виконання будівельних, монтажних, всіх інших видів робіт, повязаних зі встановленням світлосигнального обладнання виробника IDMAN Airfield Ligthing OY (STAFEGATE GROUP), радіотехнічного обладнання системи СП-200 (2 копмлекту), виробництва ЗАТ «НДІВТ-РТС», метеорологічного обладнання виробництва ЗАТ «ІРАМ» та щогл освітлення фірми ABACUS та прожекторів THORN в межах проведення реконструкції аеродрому «Міжнародний аеропорт «Харків» (Основа)».

В пункті 3.1 договору зазначено, що ціна договору становить 210461453,00 грн. (в тому числі ПДВ 20% - 35076908,83 грн.), при цьому фінансування договору у 2011 році 150461453,00 грн. (в тому числі ПДВ 20% 25076908,83 грн.).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що оплата робіт проводиться відповідно до умов договору за наявності бюджетного фінансування.

П.п. 4.8; 4.9 договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що фінансування робіт за договором здійснюється за рахунок державних коштів. У замовника виникають платіжне зобовязання тільки при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання умов договору позивач виконав передбачені договором зобовязання, про що свідчать підписані та скріплені печатками акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень, грудень 2012 року, акти наявності обладнання (арк.с. 41-87) на загальну суму 2554626,04 грн. (в жовтні 2012 року 1825969,48 грн.; грудні 2012 року 728656,56 грн.).

Як свідчать матеріали справи, сторонами підписані та скріплені печатками зведені акти приймання виконаних будівельних робіт № 20 від 31.12.2012 р. на суму 728656,56 грн., № 17 від 24.10.2012 р. на суму 1825969,48 грн. (арк.с. 88-89) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт типової форми КБ-3 за жовтень 2012 та грудень 2012 року (арк.с. 90-91), що не спростовуюєся відповідачем.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач за обумовлені договором роботи належним чином не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктами 4.3; 4.6 договору сторони домовились, що відповідач здійснює платежі за виконані роботи (по мірі надходження коштів з державного бюджету на рахунок замовника) протягом 10 календарних днів з моменту підписання пакету платіжних документів; перелік платіжних документів, а саме: рахунок-фактура учасника або зведений акт виконаних робіт; акт прийняття виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), зведений акт виконаних робіт; довідка про вартість виконаних робіт типової форми № КБ-3.

Як свідчать матеріали справи, обумовлені сторонами платіжні документи були підписані та скріплені печатками (акти приймання виконаних будівельних робіт за жовтень, грудень 2012 року, акти наявності обладнання; зведені акти приймання виконаних будівельних робіт № 20 від 31.12.2012 р.; № 17 від 24.10.2012 р.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт типової форми КБ-3 за жовтень 2012 та грудень 2012 року, арк.с. 41-91).

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що станом на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі строк оплати виконаних робіт настав, заборгованість відповідача за договором становить 2083252,15 грн., що не заперечується відповідачем та підтверджується актами звірки (арк.с. 92, 106).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання за договором в сумі 2083252,15 грн. та задовольнив позовні вимоги щодо стягнення відповідних коштів.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неможливість стягнення вказаних коштів у звязку з тим, що договором обумовлено оплату виконаних позивачем робіт за рахунок коштів з державного бюджету, є необґрунтованими та базуються на довільному тлумаченні вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що роботи за договором виконувались в межах реалізації Державної цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2010 року № 357; бюджетне призначення на оплату обумовлених договором робіт було передбачено.

Відповідно до ч.1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно ч.2 ст. 617 ЦК, ч.2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення відповідача від обовязку виконати належним чином обумовлене договором грошове зобовязання.

Викладена правова позиція підтримана в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 №15/5027/715/2011, викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013. Окрім того, міститься в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446, яка, з огляду на положення ст. 82 ГПК України, є обовязковою для врахування судом.

Суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міської ради, з посиланням на те, що ОСОБА_2 міська рада, як орган місцевого самоврядування, є органом, яким утворено відповідача, як комунальне підприємство.

Оскільки, факт утворення ОСОБА_2 міською радою відповідача, як комунального підприємства, не свідчить про те, що рішення у даній справі, яким вирішується питання наявності чи відсутності підстав для стягнення коштів за договором, може вплинути на права та обовязки ОСОБА_2 міської ради.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.193 ГК України, ст.ст. 96, 525, 526, 530, 610, 612, 837 ЦК України та керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 15.12.15 у справі №922/5946/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 04.02.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.