ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.02.16р. Справа № 904/10181/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічевський морський рибний порт", м. Іллічевськ-5 Одеської області

про стягнення 18 473 грн. 89 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №229-4016 від31.12.14р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2, дов. № 964 від 30.12.15р.;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічевський морський рибний порт", в якому просить стягнути з належного відповідача майнову шкоду у розмірі 18 473 грн. 89 коп., відповідно до комерційних актів №047025/14 від 18.12.2014р., №047026/15/195 від 18.12.2014р. та №047027/16/1 від 22.12.2014р.

Відповідач-1 у письмовому відзиві проти позову заперечує та просить у його задоволенні в частині вимог до ДП "Придніпровська залізниця" відмовити. Вважає, що відповідальність за нестачу вантажу повинен нести відправник, який не визначив придатність вагонів до перевезення вантажу у комерційному відношенні та у порушення статті 31 Статуту залізниць, пунктів 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу не підготував вагони до перевезення вантажів дрібної фракції; не підготував вантаж до навантаження відповідно до вимог, які б забезпечували його збереження на всьому шляху перевезення.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що виходячи з опису стану вантажу та вагонів, наведеного в комерційних актах, можна вважати, що комерційні акти містять недостовірні відомості, та припускати, що якщо дійсно мала місце недостача вантажу, то ця недостача пов'язана не з недоліками вагонів або їх завантаженням, а пов'язана можливо з умисним відкриттям люків вагонів, над якими виявлена відсутність вантажу, на одній із зупинок на шляху руху поїзду невстановленими особами, або в наслідок недбалості під час обслуговування вагонів працівниками залізниці, або в зв'язку із спробою викрадення чи пошкодження вантажу. До такої думки призводить і опис технічної конструкції люків, які не могли відчинитися під час руху вагонів самостійно за відсутності поломки запірних механізмів. Як вбачається із змісту актів, після закриття люків, просипання було усунено, ніяких несправностей люків або запірних механізмів не було виявлено. За таких обставин, відкритися люки могли лише за втручання людини. Але, наведені недоліки комерційних актів унеможливлюють встановлення на їх підставі обставин, пов'язаних з недостачею і причинами висипання вантажу, та використання їх у якості доказів. Вважає, що відповідач-2 в повній мірі виконав свої обовязки, зокрема визначив придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні, завантажив вантаж в придатні для перевезення вагони, зважив та промаркував вантаж та передав залізниці для перевезення у вагонах, які забезпечували збереження вантажу при перевезенні. Просив в задоволенні позовних вимог до ТОВ „Іллічевський морський рибний порт відмовити у повному обсязі.

22.12.2015р. від позивача надійшло уточнення до позову щодо порядку розрахунку відповідальної вартості недостачі.

Представник відповідача-2 в судове засідання 04.02.2016р. не зявився, подав до суду заяву №28/11-24 від 11.01.2016р. про розгляд справи без участі представника відповідача-2.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача-2, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався з 22.12.2015р. на 20.01.2016р.та з 20.01.2016р. на 04.02.2016 року.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши та оцінивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015р. на підставі договору перевезення, а саме контракту №ССС-NKL-001 від 20.08.2014р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" та Coeclerici Compagnie та відповідно до основної залізничної накладної № 41164385 від вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічевський морський рибний порт" на адресу позивача надійшов вантаж коксовий горішок у вагонах № № 52277456, 55985212, 44914547.

Під час видачі вантажу з перевіркою, виявлено вагову недостачу продукції у вагонах № 55985212 9200 кг., № 52277456 - 9100 кг., з урахуванням маси розсипаного вантажу у розмірі 10250 кг. з вагонів № 52277456, 55985212, який було зібрано та перевантажено у вагон № 44914547, загальна недостача складає 8050 кг.

З урахуванням норми недостачі - 2%, відповідальна вагова недостача становить 8050 кг., що становить 18473 грн. 89 коп.

Недостача продукції документально підтверджена комерційними актами БК №047025/14/194 від 18.12.2014р.; БК №047026/15/195 від 18.12.2014р., БК №047027/16/1 від 22.12.2014р.

Так, у комерційному акті БК №047025/14/194 від 18.12.2014р., зазначено, що на підставі акта з/ф №116 ст. Вознесенськ Од. про усунення комерційної несправності у вагоні № 52277456 шляхом закриття 6-го люка з права на запірний механізм, акта загальної форми № 2760 від 17.12.2014р. ст. Помічна Од. на виявлення поглиблення та порушення маркування (тел.№330 від 17.12.2014) здійснено комісійну перевірку маси вантажу. При зважуванні на 150 т. в/в Помічнянського елеватора справних повірених 07.11.2014р. встановлено брутто 53150 кг. тара по док. 21850 кг., нетто 31300 кг. Різниця проти документу у сторону зменшення склала 9100 кг. При повторному зважуванні недостача підтвердилася. На момент зважування витікання вантажу немає. Люки щільно закриті, двері заварені. Сліди старого розсипу вантажу на колісній парі та хребтовій балці з лівої сторони вагона над 1-2-3 люками по ходу поїзда поглиблення довжиною 4500 мм, шириною на весь вагон. Над 2-м люком з ліва вантаж відсутній, над 2-м люком з права скос вантажу від борту до центра вагона до підлоги. Над 1,3 люками скос вантажу до другого люка. У місці поглиблення маркування відсутнє. На решті поверхні навантаження рівномірне навалом н/б 300 мм, маркування у наявності. Каток не застосовувався. Об'єм кузова 74 м куб. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. Вагон технічно справний, знаходиться під охороною. Доступ до вантажу усунено шляхом розрівнювання поверхні вантажу та нанесення захисного маркування.

Відповідно до комерційного акта БК № 047026/15/195 від 18.12.2014р., встановлено, що на підставі акта з/ф № 116 від 17.12.2014р. ст. Вознесенськ Од. про усунення комерційної несправності у вагоні №55985212 шляхом закриття 5-го люка з права на запірний механізм, акта загальної форми № 2761 від 17.12.2014р. ст. Помічна Од. на виявлення поглиблення та порушення маркування (тел. № 330 від 17.12.2014) здійснено комісійну перевірку маси вантажу. При зважуванні на 150 т. в/в Помічнянського елеватора справних повірених 07.11.2014р. встановлено брутто 53 900 кг. тара по док. 22 050 кг., нетто 31 850 кг. Різниця проти документу у сторону зменшення склала 9200 кг. При повторному зважуванні недостача підтвердилася. На момент зважування витікання вантажу немає. Люки щільно закриті, двері заварені. Сліди старого розсипу вантажу на деталях вагона з лівої сторони. Над 2-3-4 люками по ходу поїзда поглиблення довжиною 4500 мм, шириною на весь вагон. Над 3-м люком з ліва вантаж відсутній, над 3-м люком з права скос вантажу від борту до центра вагона до підлоги. Над 2,4 люками скос вантажу до третього люка. У місці поглиблення маркування відсутнє. На решті поверхні навантаження рівномірне навалом н/б 300 мм, маркування у наявності. Каток не застосовувався. Об'єм кузова 74 м куб. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. Вагон технічно справний, знаходиться під охороною. Доступ до вантажу усунено шляхом розрівнювання поверхні вантажу та нанесення захисного маркування.

За змістом комерційного акту БК № 047027/16/1 від 22.12.2014р., на підставі наказу № 176 від 22.12.2014р., вантаж горішок коксовий, що прибув на ст.. Помічна на платформах №№ 44914547, 44739308 (розсип вантажу з вагонів №№ 52277456, 55985212, зібраний, на перегоні Мартиновська - Вознесенськ), був поданий на п/к ТНТС ТЧ-4 для перевантаження у вагон № 44914547, після чого здійснено комісійне зважування вантажу на 150 т в/в Помічнянського елеватора справних повірених 07.11.2014р. у присутності відповідальних осіб. При зважуванні встановлено: брутто 31 250 кг., тара (по картотеці) 21 000 кг, нетто 10 250 кг. Доступ до вантажу усунено шляхом нанесення захисного маркування, вагон знаходився під охороною. Зібраний вантаж містить у незначній кількості баласт верхньої будови колії.

Завантаження вантажу відбулося засобами відправника відповідача-2.

Рахунок за поставлену продукцію сплачений позивачем у повному обсязі, відповідно до наявного в матеріалах справи меморіального валютного ордеру №05LCD01VTI від 05.11.2014р. (а.с. 83).

Складання комерційних актів та приймання продукції здійснено відповідно до складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за номером 567/6855.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з належного відповідача, проти чого заперечують відповідачі, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша, друга, третя статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини перша, друга статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Так, матеріалами справи підтверджується, що стан вагонів № № 52277456, 55985212, 44914547 у технічному та комерційному відношенні відповідає вимогам чинного законодавства, а отже посилання відповідача-1 у відзиві на позов на те, що відповідальність за нестачу вантажу повинна бути покладена на відправника, який не підготував вагон для перевезення вантажу дрібної фракції, не є обґрунтованими та не можуть прийматися судом до уваги при прийнятті рішення у справі.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини друга, третя статті 308 Господарського кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що вантажовідправником не були порушені вище вказані вимоги, про що і міститься інформація в розділі Д комерційного акту.

Водночас, господарський суд критично оцінює посилання у комерційних актах БК №047025/14/194 від 18.12.2014р. та БК № 047026/15/195 від 18.12.2014р. на наявність комерційної несправності вагонів № 52277456 та №55985212 у вигляді відчинених шостого та пятого люків відповідно, як на підставу відповідальності вантажовідправника, оскільки як вбачається з характеру просипання відсутнього вантажу та порушення нанесеного вантажовідправником захисного маркування, скосу вантажу тощо, у разі відкриття вказаних люків ще на станції відправлення за неуважності відправника, який повинен перевірити придатність рухомого складу до перевезення вантажу у комерційному відношенні, вантаж повинен був бути відсутній саме під шостим та пятим люками. Однак, ознаки відсутності вантажу та порушення маркування під шостим та пятим люками, просипання вантажу з боку вагону, відповідному відчиненому люку, зазначеними комерційними актами не зафіксовані, як не зафіксовані й факти несправності незачинених люків.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно із статтями 110, 111, 113 Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наявність умов звільнення від відповідальності за втрату вантажу залізницею не доведено, крім того, комерційними актами за наявності щільно закритих люків та заварених дверей спірних вагонів встановлені сліди старого розсипу вантажу на колісній парі та хребтовій балці з лівої сторони вагона над 1-2-3 люками по ходу поїзда поглиблення довжиною 4500 мм, шириною на весь вагон; над 2-м люком з ліва вантаж відсутній, над 2-м люком з права скос вантажу від борту до центра вагона до підлоги; над 1,3 люками скос вантажу до другого люка; у місці поглиблення маркування відсутнє (комерційний акт БК №047025/14/194 від 18.12.2014р.) та сліди старого розсипу вантажу на деталях вагона з лівої сторони; над 2-3-4 люками по ходу поїзда поглиблення довжиною 4500 мм, шириною на весь вагон; над 3-м люком з ліва вантаж відсутній, над 3-м люком з права скос вантажу від борту до центра вагона до підлоги; над 2,4 люками скос вантажу до третього люка; у місці поглиблення маркування відсутнє (комерційний акт БК №047026/15/195 від 18.12.2014р.).

Наведене свідчить про правомірність позовних вимог до залізниці та наявність підстав для їх задоволення.

Так, статтею 129 Статуту залізниць України, передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вже зазначалось, спірними комерційними актами зафіксовані ознаки несхоронного перевезення вантажу, та недостачу вантажу, який у спірних вагонах поміститися міг.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме: у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обовязковими для сторін правилами.

Згідно з п. А-1 Додатку 1 (обовязковий) до ДТСУ 322-12-2-94 „Кокс камяновугільний, пековий і термоантарцит. Правила приймання, масу прокату чорних металів (нетто) визначають по різниці маси навантаженого складу (брутто), визначеного зважуванням у споживача, і маси порожніх вагонів, вказаної на їх трафаретах.

Судом встановлено, що з урахуванням норми недостачі 2% маси, зазначеної в перевізних документах, вагова недостача у даній партії коксового горішку склала 8 050 кг. Враховуючи вартість 1 тони імпортного коксового горішку, що розраховувалась з урахуванням курсу долару США до гривні станом на 09.10.2014р. у розмірі 2 877 грн. 11 коп., вартість недостачі склала 18 473 грн. 89 коп.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку вартості недостачі порушень не встановлено.

За встановлених обставин, у звязку з тим, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за нестачу, що утворилася під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

За вказаних підстав, стягнення суми фактичної шкоди покладається на відповідача-1 - ДП "Придніпровська залізниця".

У задоволенні позовних вимог до відповідача-2 слід відмовити, оскільки його вина в нестачі відсутня.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на відповідача-1.

Водночас, оскільки позивачем при зверненні до суду із даним позовом зайво сплачені 609 грн. 00 коп. судового збору, за приписами п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, вказана сума підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 44, 49, 82-86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити..

Стягнути з Державного підприємства Придніпровська залізниця (49600, м. Дніпропетровськ-38, пр. К.Маркса, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) 18 473 грн. 89 коп. майнової шкоди та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп.

У позовних вимогах до відповідача-2 відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено - 09.02.16р.