ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2016 р.Справа № 10/78-10-2340

За позовом: Телекомпанії Чорне море у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія Реноме плюс

про стягнення 29577,93 грн.

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 29.12.2015р.

від Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ: не з`явився

У судовому засіданні 08.02.2016р. приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 29.12.2015р.

від Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга ТОВ телерадіокомпанія Реноме плюс на бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у порядку ст.121-2 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.08.2010р. позовні вимоги позивача було задоволено повністю.

07.09.2010р. на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.08.2010р. був виданий відповідний наказ.

18.12.2015р. за вх.№2-6991/14 до суду звернулось ТОВ телерадіокомпанія Реноме плюс зі скаргою на бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у порядку ст.121-2 ГПК України. Вказану скаргу заявником обґрунтовано тим, що від ПАТ „КБ „Приватбанк ТОВ „ТРК „Реноме плюс дізналося, що постановою державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_3 від 18.04.2011р. ВП№В-11/125 було накладено арешт на рахунок ТОВ „ТРК „Реноме плюс №4001 та інші рахунки товариства у цьому банку на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340. Заява позивача про зняття арешту з рахунків органом державної виконавчої служби залишена без задоволення з тих підстав, що наказ суду від 07.09.2010р. перебував у відділі на виконанні у 2011 році і виконавче провадження імовірно було закінчене у 2011 році.

Також, скаржник до скарги подав нормативне обґрунтування від 05.01.2016р. за вх.№157/16, уточнення змісту вимоги від 05.01.2016р. за вх.№159/16.

У запереченні на скаргу від 16.01.2016р. вих.№288п Приморський ВДВС Одеського МУЮ просить суд у задоволенні скарги відмовити, вказує, що в архіві Відділу відсутнє виконавче провадження по примусовому виконанню наказу від 07.09.2010р. №10/78-10-2340, перевірити обставини, викладені у скарзі, не має можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено за спливом строку зберігання. Крім того, відділ у запереченні вказує на те, що скаржником не надано доказів виконання наказу суду, з підстав чого відсутні підстави для знаяття арешту.

Відповідно до ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до Преамбули Закону України „Про виконавче провадження цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За положеннями ч.1 ст.2 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно постанови державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_3 від 18.04.2011р. в рамках примусового виконання наказу суду від 07.09.2010р. у справі №10/78-10-2340 арешту піддано грошові кошти скаржника, які знаходяться на рахунках у ПАТ КБ „Приватбанк. Наявність арешту також підтверджують довідки ПАТ КБ „Приватбанк №718290169 від 15.01.2016р., від 25.01.2016р.

Листом від 15.12.2015р. Приморський ВДВС Одеського МУЮ відмовив скаржнику у знятті арешту, посилаючись на те, що виконавчий документ перебував на виконанні у відділі у 2011 році, а строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки.

Із листа Приморського ВДВС Одеського МУЮ №2032 від 01.02.2016р. вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень наказ Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340 не значиться.

Таким чином, встановлені вище судом обставини вказують на те, що наказ від 07.09.2010р. №10/78-10-2340 перебував на примусовому виконанні у Першому Приморському ВДВС Одеського МУЮ, на даний час наказ не виконаний, але виконавче провадження стосовного його примусового виконання у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень не значиться, виконавче провадження імовірно було знищене за спливом строку зберігання, із чого суд робить висновок про те, що органом ДВС було закінчено виконавче провадження, однак, не знято арешт, накладений державним виконавцем на грошові кошти відповідача.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно п.9.13. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до п.9.7. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

За таких обставин, знайшли своє підтвердження обставини, викладені у скарзі стосовно порушення державною виконавчою службою положень ч.ч.1, 2 ст.50 Закону України „Про виконавче провадження щодо не скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_3 від 18.04.2011р. ВП№В-11/125 під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340, у звязку з чим суд визнає доводи скаржника правомірними та задовольняє скаргу повністю, визнає бездіяльність Приморського ВДВС Одеського МУЮ щодо незняття арешту з коштів скаржника незаконною, зобов`язує Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зняти арешт з грошових коштів, розміщених на усіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „Реноме плюс, які відкриті у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку „Приватбанк (МФО 328704), що був накладений постановою державного виконавця від 18.04.2011р. в рамках виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340, та, як наслідок цього, зобов`язує Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надіслати постанову про зняття арешту до ПАТ КБ "Приватбанк".

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи ТОВ „ТРК „Реноме плюс, викладені у скарзі від 18.12.2015р. за вх.№2-6991/14 на бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції правомірними та скаргу задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо незняття арешту з коштів ТОВ „ТРК „Реноме плюс, розміщених на рахунках у ПАТ КБ "Приватбанк".

3. Зобовязати Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зняти арешт з грошових коштів, розміщених на усіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „Реноме плюс, які відкриті у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку „Приватбанк (МФО 328704), що був накладений постановою державного виконавця від 18.04.2011р. в рамках виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340.

4. Зобов`язати Приморський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надіслати до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк (МФО 328704) постанову про зняття арешту з грошових коштів, розміщених на усіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія „Реноме плюс, які відкриті у Публічному акціонерному товаристві Комерційному банку „Приватбанк (МФО 328704), що був накладений постановою державного виконавця від 18.04.2011р. в рамках виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 07.09.2010р. №10/78-10-2340.

Суддя І.А. Малярчук