РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/14460/15

За позовом Приватного підприємства «Інноваційні послуги населенню «Каскад»

До Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Гашека 18»

Про стягнення 42 302,54 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Сердюк М.М. представник за довіреністю № б/н від 20.06.15.

від відповідача: Книш М.Б. представник за довіреністю № 00124/0/14-15 від 23.12.15.

від третьої особи: Яровий Є.М. голова правління

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Інноваційні послуги населенню «Каскад» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі - відповідач) про стягнення 58 406,21 грн. заборгованості за надані комунальні послуги та витрати по утриманню будинку і прибудинкової території, включаючи інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.15. порушено провадження у справі № 910/14460/15 та призначено її до розгляду на 09.07.15., крім того, на підставі ст. 27 ГПК України було залучено до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Гашека 18».

07.07.15. третьою особою через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по суті спору.

09.07.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.15. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 21.07.15.

21.07.15. позивачем на підставі ст. 22 ГПК України було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 41 264,77 грн. заборгованості за надані комунальні послуги та витрати по утриманню будинку і прибудинкової території, включаючи інфляційні втрати та 3% річних. Вказану заяву було прийнято судом.

В судовому засіданні 21.07.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 17.08.15., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку.

23.07.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано клопотання про витребування доказів, яке за клопотанням заявника було залишене без розгляду.

В судовому засіданні 17.08.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 25.08.15., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.15. на підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

25.08.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 25.08.15. відповідачем було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 25.08.15. судом прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, подану 17.08.15. через відділ діловодства суду, відповідно до якої Приватне підприємство «Інноваційні послуги населенню «Каскад» просить суд стягнути з відповідача на свою користь 42 302,54 грн., з яких: 36 587,47 грн. - заборгованості за надані комунальні послуги та витрати по утриманню будинку і прибудинкової території, 5 237,57 грн. - збитків від інфляції, 477,50 грн. - 3% річних.

В судовому засіданні 25.08.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 27.08.15., про що учасники судового процесу були повідомлені під розписку.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.08.15. призначено по справі № 910/14460/15 судову економічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи та до отримання висновку експерта.

10.12.15. до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/14460/15 в зв'язку з ненаданням витребуваних експертом документів та з огляду на неоплату вартості експертизи.

З огляду на вказане, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.15. поновлено провадження у справі № 910/14460/15 та призначено її до розгляду на 12.01.16.

За результатами судового засідання 12.01.16. розгляд справи було відкладено на 28.01.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 28.01.16. було оголошено перерву до 04.02.16.

Позивачем в судовому засіданні 04.02.16. підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 04.02.16. проти позову заперечував.

Третя особа в судовому засіданні 04.02.16. поклала вирішення даного спору на розсуд суду.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/14460/15.

В судовому засіданні 04.02.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.13. між третьою особою (далі - Замовник) та позивачем (далі - Управитель) було укладено Договір про надання послуг з управління житловим комплексом № 14/13 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. п. 1.1, 1.2, 1.3) Замовник доручає Управителеві протягом визначеного цим Договором строку надавати послуги з управління, зазначеними в Додатку № 1 до цього Договору, будинком, спорудами та іншими об'єктами (далі - Комплекс), а Управитель зобов'язується за плату та в порядку, визначеними даним Договором, здійснювати від свого імені управління зазначеним Комплексом для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, сприяє збереженню його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної «кості (далі - послуги). В управління передається майно об'єкта, що належить власникам (співвласникам) окремих приміщень на праві спільної власності. Управитель укладає договори з власниками приміщень Комплексу про надання послуг з утримання Комплексу та прибудинкової території, відшкодування витрат управителя на оплату комунальних послуг.

Стосовно викладених третьою особою доводів в своїх письмових поясненнях, суд відзначає наступне.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 5.1 до 31.07.15. Якщо за місяць до кінцевого терміну дії договору жодна із сторін не подасть письмову заяву про припинення дії договору, договір автоматично пролонгується на два роки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.15. у справі № 910/26183/15, яке набрало законної сили, встановлено, що строк дії договору про надання послуг з управління житловим комплексом № 14/13 від 01.07.13. закінчився 31.07.15.

Обставини, встановлені у справі № 910/26183/15, суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 35 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи набрало законної сили та діє рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.15. у справі № 910/26183/15, то встановлені нею факти мають обов'язкову силу для вирішення даної справи.

Актом приймання-передачі було передано житловий комплекс за адресою м. Київ, бульвар Ярослава Гашека, 18 з балансу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "Гашека 18" на баланс Приватного підприємства "Інноваційні послуги населенню "Каскад".

При цьому, положеннями п. 2.1.7 Договору передбачено право управителя доручати повіреній особі вчиняти від свого імені дії, необхідні для управління Комплексом. Управитель несе відповідальність за дії обраної ним повіреної особи.

При цьому, доданому до письмових пояснень третьої особи листуванню між ним і позивачем надавалась правова оцінка в межах справи № 910/26183/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за яким тарифи на житлово-комунальні послуги, в т.ч. витрати на утримання будинку і прибудинкової території, не можуть перевищувати тарифи, затверджені органами виконавчої влади та місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Сторони погодились, що Управитель надає послуги з управління Комплексом (будинку та прибудинкової території) за тимчасовим тарифом: 2,50 грн. (в т.ч. оплата послуг Управителю згідно п. 3.1.) за один м2 загальної площі квартири (приміщення) щомісяця для 1-го поверху будинку, 2,96 грн. (в т.ч. оплата послуг Управителю згідно и. 3.1.) за один м2 загальної площі квартири (приміщення) щомісяця для 2-8 поверхів будинку. Цей тариф буде діяти протягом терміну, необхідного для розрахунку та оформлення Управителем реального тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території (але не менше, ніж 3 місяці). Тариф на послуги з управління будинком та прибудинковою територією може бути змінено автоматично без необхідності укладення додаткової угоди з моменту затвердження такого тарифу рішенням органу місцевого самоврядування, з повідомленням (погодженням) Замовника. Структура та складові тарифу визначаються в кошторисі та затверджуються (погоджуються) Замовником. Інші житлово-комунальні послуги надаються Управителем за тарифами, структурою та періодичністю, що встановлені рішенням органу місцевого самоврядування (п. 1.4 Договору).

Положеннями п. 2.2.11 Договору сторони погодили, що після підписання Договору, але не раніше укладення акту приймання-передачі в управління (на баланс) Комплексу Управитель зобов'язаний укласти зі споживачами, які є власниками житлових та нежитлових приміщень у Комплексі, договори про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та договору про відшкодування витрат Управителя на оплату комунальних послуг (централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та ін.).

Відповідач є власником житлових приміщень (квартир) за адресою м. Київ, бульвар Ярослава Гашека, 18 за номерами:

- № 4 загальною площею 99,20 кв.м;

- № 40 (7, 8 поверх, квартири № № 40 і 40а) загальною площею 203,10 кв.м, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

На підставі вказаного та умов Договору позивач звертався до відповідача з проханням підписати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надаючи примірники відповідного договору. Так, зокрема, матеріали справи містять лист № 238 від 27.11.14.

Доказів відповіді на вказані звернення чи відмови від підписання договору матеріали справи не місять.

Підставою для звернення з даним позовом до суду є неоплата відповідачем позивачу грошових коштів за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2014 року по червень 2015 року включно на суму 36 587,47 грн.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов'язок споживача, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч. 7 - 9 ст. 22 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов'язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об'єднанні.

Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.

Власники приміщень зобов'язані нести участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території за цінами/тарифами, що формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"), відсутність договору не може бути підставою для звільнення від обов'язку оплачувати зазначені послуги.

Управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації (ст. 12 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Разом з тим, з огляду на умови Договору, затверджені тарифи обслуговування Комплексу, позивач повинен був сплатити позивачу 11 039,29 грн. грошових коштів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виходячи з наступного розрахунку:

- квартира № 4 загальною площею 99,2 кв.м по тарифу 2,50 грн. за квадратний метр = 248 грн./місяць помножені на 13 місяців (червень 2014-червень 2015 років) = 3 224,00 грн.;

- квартира № 40 (7, 8 поверх, квартири № № 40 і 40а) загальною площею 203,10 кв.м по тарифу 2,96 грн. за квадратний метр = 601,176 грн./місяць помножені на 13 місяців (червень 2014-червень 2015 років) = 7 815,29 грн.

Внаслідок чого, позовні вимоги у зазначеній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Далі, пред'являючи вимоги про стягнення грошових коштів за надані комунальні послуги опалення за період з листопада 2014 року по березень 2015 року включно, позивачем на подано первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу за спірний період таких послуг, розмір спожитих чи не спожитих відповідачем г/кал. Додані позивачем до матеріалів справи довідки ТОВ «Євро-Реконструкція», схеми абонентської теплотраси, акти прийняття-передавання товарної продукції, звітні відомості за спожите тепло та теплоносій (не всі додані за пред'явлений до стягнення період) не підтверджують надання таких послуг, їх надання саме відповідачу та обсяг таких послуг і їх вартість.

При цьому, суд зауважує, що для повного і всебічного встановлення всіх обставин справи та з врахуванням доказового наповнення матеріалів справи № 910/14460/15, судом було призначено в даній справі судову економічну експертизу, для з'ясування питання того, чи підтверджується документально і на яку суму розмір наданих позивачем відповідачу комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території по квартирі № 4 та квартирі № 40 в житловому будинку в місті Києві по бульвару Ярослава Гашека, 18 за період з червня 2014 року по червень 2015 року.

Разом з тим, вказана експертиза позивачем оплачена не була, а матеріали справи повернулись до суду без виконання.

При цьому, судом враховано, що доведення належними засобами доказування певних обставин по справі, ГПК України покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається (аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.12.).

Крім того, судом враховано наявні в матеріалах справи претензії Товариства «Євро-Реконструкція», направлені відповідачу, в яких наголошується на тому, що саме ТОВ «Євро-Реконструкція» зх. 01.07.14. є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об'єктів всіх форм власності.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 25 294,41 грн. заборгованості за послуги опалення за період з листопада 2014 року по березень 2015 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 5 237,57 грн. - збитків від інфляції, 477,50 грн. - 3% річних, суд відзначає наступне.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом враховано, що позивач звернувся до відповідача з вимогою № 2004/15 від 20.04.15. (направлено позивачем 20.04.15.) в якій вказував на необхідність погасити наявну заборгованість, додавши до зазначеної вимоги рахунки-фактури за червень 2014-березень 2015 років.

Отже, з врахуванням викладеного вище, з огляду на приписи ст. 530 ЦК України та «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень», затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України, з огляду на заявлені позивачем до стягнення періоди, судом здійснено перерахунок пред'явлених до стягнення 3% річних і збитків від інфляції, та встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 342,07 грн. - збитків від інфляції, 70,49 грн. - 3% річних.

В іншій частині 3% річних в розмірі 407,01 грн. та збитки від інфляції в розмірі 3 895,50 грн. нараховано безпідставно, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6; ідентифікаційний код 23527052) на користь Приватного підприємства «Інноваційні послуги населенню «Каскад» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 19; ідентифікаційний код 36956981) 11 039 (одинадцять тисяч тридцять дев'ять) грн. 29 коп. - заборгованості, 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 07 коп. - збитків від інфляції, 70 (сімдесят) грн. 49 коп. - 3% річних, 537 (п'ятсот тридцять сім) грн. 78 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.16.

Суддя Т.М. Ващенко