ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 р. Справа № 917/2591/15

за позовом Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління", вул.Махоркова, 35, м.Кременчук, Полтавська область, 39617

до Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради, вул.Миру, 24, м.Комсомольськ, Полтавська область, 39803

про стягнення заборгованості у сумі 49080,98 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін 02.02.2016:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Представники сторін 04.04.2016:

від позивача: відсутні

від відповідача: ОСОБА_2

У судовому засіданні 02.02.2016 року було оголошено перерву до 04.02.2016р. згідно ст.77 ГПК України для надання можливості сторонам подати додаткові докази, про що представники сторін були повідомлені під розписку (арк. 115 справи).

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомлено дату складання повного тексту рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором №27 від 20.06.2012 р. у розмірі 49080,98 грн, з яких: 35232,00 грн. основний борг; 773,17 грн - 3% річних та 13075,81 грн інфляційних витрат.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позовній заяві.

02.02.2016 р. позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог №53-02/61 від 01.02.2016 р. в порядку ст. 22 ГПК України (арк. спр. - 95-100).

Відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з відповідача 65109,81 грн., з них: 35232,00 грн. основного боргу, 3063,00 грн. - 3% річних та 26814,81 грн. збитків від інфляції. Суд приймає заяву позивача до розгляду та розглядає позовні вимоги у новій редакції, згідно заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, з підстав викладених у запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

20 червня 2012 p. між сторонами був укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти № 27 (далі -Договір, а. с. -18-19), відповідно до п. 1.1 якого Підрядник (позивач) зобов'язується у 2012 році виконати роботи Замовникові (відповідач), зазначені в проектно-кошторисній документації та Договорі, а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно п. 1.2 Договору найменування роботи: «Реконструкція вул. Леніна від житлового будинку № 67 до вул. Радянської (код за класифікатором - 45.23.1 «Будівництво автострад, доріг, вулиць, залізниць, злітно-посадкових смуг аеродромів»).

Склад та обсяги робіт, які передбачені проектною документацією, що доручаються до виконання Підряднику, визначені документацією конкурсних торгів Замовника та акцептованою пропозицією конкурсних торгів Підрядника, можуть бути зменшені за взаємною згодою Сторін.

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. Договору).

Відповідно до Договору та додаткових угод до нього (а.с. -79-85)договірна ціна робіт, яка визначена відповідно до Державних будівельних норм на основі кошторису, що є невід'ємною частиною Договору, є твердою і складає 9 775 174,80 грн , у тому числі ПДВ -1 629 195,80 грн , у тому числі по роках, а саме: на 2012 рік - 7 755 164,80 грн (з ПДВ), на 2013 рік - 2020010,00 грн (з ПДВ) в редакції додаткової угоди №3 від 24.12.2012 р.

Згідно додатку №1 до Договору №27 від 20.06.2012 р. п. п. 4.1 визначено, що розрахунки за виконані роботи відповідач здійснює на підставі оформленого акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/(форма №КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін. Відповідач зобов'язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 днів з дня одержання. Оплата виконання робіт здійснюється протягом 20 днів з дня підписання документі замовником при наявності фінансування об'єкту.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання повного комплексу будівельно-монтажних робіт згідно пропозиції конкурсних торгів та проведення остаточних взаєморозрахунків.

Зазначений договір підписано сторонами та засвідчено печатками сторін.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, позивач виконав покладені на нього договором зобовязання та за період листопад - грудень 2012 р. виконав роботи згідно Акту №18-07-1-8 від 22.11.2012 р. приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 р. на суму 342346,80 грн та Актом №18/2-07-1-9 від 21.12.2012 р. приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 р. на суму 1137026,40 грн. Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками.

Як зазначає позивач, відповідачем не заявлено жодних претензій стосовно якості виконаних підрядних робіт або прострочення строку здачі виконаних робіт по договору на момент їх прийняття.

В порушення умов договору вартість виконаних позивачем робіт згідно Договору оплатив частково. В зв'язку з чим, заборгованість останнього на момент подачі позову перед позивачем складає 35232,00 грн.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував та просить стягнути з відповідача 3063,00 грн 3% річних та 26814,81 грн інфляційних втрат ( в редакції заяви про збільшення позовних вимог).

Таким чином, загальна сума заявлена до стягнення становить 65109,81 грн.

При вирішенні спору по суті, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Як визначено статтею 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або за згодою замовника - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтею 852 ЦК передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як слідує з актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В за листопад та грудень 2012 р. Позивач (Підрядник) здав, а Відповідач (Замовник) прийняв підрядні роботи, про що сторонами складено, підписано та скріплено їх печатками відповідні акти на загальну суму 1479373,20 грн, а саме:

- за листопад 2012 р. на суму 342346,80 грн (Акт № 18-07-1-8);

- за грудень 2012 р. на суму 1137026,40 грн (Акт № 18/2-07-1-9).

Відтак, підписавши договір № 27 від 20.06.2012 р. та акти виконаних робіт сторони встановили умови, які задовольняли їх інтереси, Відповідач погодився із встановленою Позивачем вартістю робіт, а останній, в свою чергу, - встановив таку вартість робіт, яка відповідала обсягу виконаних робіт та його зацікавленості для їх проведення. За даних обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується та посилається на те, що в ході планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2013 p., що проводилася Кременчуцькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією, а також зустрічної звірки, що проводилася в ході даної ревізії (довідка № 0l-21-33-з від 17.03.2014 p.) встановлені порушення законодавства при виконанні Договору №27 від 20.06.2012 р. Зокрема, в довідці зазначено, що:

«Відповідно до даних журналу випуску асфальтобетонної суміші (змішувач № 1 ДС-158 та № З ДС-597), видаткових накладних та накладних на відпуск в період з 01 по 10 листопада 2012 р. КП «КПС ШРБУ» для виконання робіт на замовлення Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради було виготовлено 282,3 т асфальтобетонної суміші, в тому числі:

- 08 листопада - 60,1 т асфальтобетонної суміші дрібнозернистої типу Б;

- 09 листопада - 184,4 т асфальтобетонної суміші дрібнозернистої типу Б; 10 листопада - 37,8 т асфальтобетонної суміші дрібнозернистої типу Б. Протягом періоду з 01.11.2012 р. (на момент проведення інвентаризації запасів) по 10.11.2012 р. КП «КПС ШРБУ» в загальному виготовлено 435,2 т асфальтобетонної суміші (в тому числі для виконання робіт на замовлення Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради - 282,3 т) і на виготовлення даної кількості асфальтобетонної суміші відповідно до норм необхідно списати 28,257 т бітуму, а списано 19,462 т, що на 8,795 т менше від фактичної наявності бітуму відповідно даних бухгалтерського обліку.

Тобто, підприємством документально не підтверджено використання бітуму нафтового дорожнього БНД-60/90 при виготовленні асфальтобетонної суміші дрібнозернистої типу Б, що включалась до актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 р. № 18-07-1-8 та грудень 2012 р. № 18-07-1 (ф. КБ-2в), в розмірі 19,5 кг бітуму на 1 т асфальтобетонної суміші.

Загальна кількість бітуму при виготовленні асфальтобетонної суміші для робіт по реконструкції вул. Леніна від житлового будинку № 67 до вул. Радянської на замовлення Управління, яку не підтверджено документально, становить 5,505 т. (282,3 т *0,0195 т) бітуму на загальну суму 35232,00 грн з ПДВ (5,505 т * 6400,00 грн), в тому числі 4,333 т (222,2 т * 0,0195 т) на суму 27731,20 грн з ПДВ, включеного до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року № 18-07-1-8 (ф. КБ-2в), по якому взаєморозрахунки проведено в повному обсязі та 1,172 т (60,1 т * 0,0195 т) на суму 7500,80 грн включено до акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року № 18-07-1, заборгованість по якому станом на 01.03.2014 р. становить 1137026,40 грн, що суперечить протоколам підбору складу асфальтобетонних сумішей від 24.02.2014 р. № 1, від 27.04.2012 р. № 5 та від 08.05.2012 р. № 7, затверджених головним інженером КП «КПС ШРБУ» та розроблених відповідно до вимог ДСТУ Б.В.2.7-119-2011, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 30.12.2011 р. № 416 та п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В частині взаємовідносин між відповідачем та позивачем за наслідками перевірки відповідачу було виставлено вимогу від 25.04.2014 р. №01-14/906, в якій зазначено, що Управлінню необхідно відобразити в обліку дебіторську заборгованість підрядника "КПС ШРБУ" на суму 27966,32 грн та зменшити в обліку кредиторську заборгованість перед КП "КПС ШРБУ на суму 7874,22 грн, яка виникла внаслідок завищення ними вартості наданих послуг.

Таким чином, відповідач враховуючи, що сума у розмірі 27731,20 грн з ПДВ, включена до акту виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року №18-07-1-8 (ф. КБ-2в), по якому взаєморозрахунки проведено в повному обсязі та сума 7500,80 грн. включена до Акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року №18-07-1, заборгованість по якому станом на 01.03.2014 р. (дату проведення зустрічної перевірки ДФІ) становила 1137026,40 грн, здійснював погашення заборгованості за договором №27 від 20.06.2012 р. з вирахуванням цих сум (всього 35232,00 грн. ( 27731,20 грн +7500,80 грн). За даних обставин, відповідач вважає, що ним заборгованість по договору підряду №27 від 20.06.2012 р. погашена в повному обсязі.

Суд вважає посилання відповідача на Акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради за період з 01.07.2011 р. по 31.12.2013 р. № 01-21/009 від 01.04.2014 p., проведеною Кременчуцькою об'єднаною державною фінансовою інспекцією та її вимогу про усунення порушень № 01-14/906 від 25.04.2014 р., необґрунтованим зважаючи на наступне:.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі -підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Згідно частини першої статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» орган державного фінансового контролю: здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень; розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Президентом України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указам Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Дерфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансовою контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 8, 10 статті 10 Закону № 2939-ХИ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті (або зменшені) шляхом вимоги.

Таким чином, результати ревізії Держфінінспеції не є безумовною підставою для зменшення заборгованості Відповідачем за договором, оскільки акти останньої фіксують лише можливе бюджетне порушення позивача.

Крім того, суд зазначає, що виявлені в ході ревізії порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати. Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України №5006/18/13/2012 від 22.01.2013р. Так, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки Державної фінансової інспекції України як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог є неправомірними.

Також, як вбачається з матеріалів справи, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2014 р. у справі № 816/3246/14 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» про зобов'язання вчинити дії було встановлено, що дані про списання бітуму та розрахунки понаднормового списання бітуму на КП «КПС ШРБУ», складені під час ревізії, ґрунтуються лише на припущеннях ревізора щодо кількості щоденно списаного бітуму, без дослідження дійсного руху вказаного товару з огляду на відсутність документального підтвердження, із врахуванням Журналу, ведення якого не передбачено актами відповідача. Висновок ревізії про допущення КП «КПС ШРБУ» понаднормового списання бітуму дорожнього не ґрунтується на достовірно встановлених обставинах, не підтверджений документально, а відтак винесена на його підставі вимога в частині пункту 8 також не відповідає принципам законності та обґрунтованості».

Зазначена постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2014р. залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 р. та набрала законної сили.

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено обставини щодо відсутності понаднормового списання бітуму нафтового дорожнього БНД -60/90 під час виготовлення асфальтобетонної суміші Комунальним підприємством «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління», яка використовувалася підприємством під час робіт з будівництва та ремонту доріг, в тому числі й на замовлення Управління по інвестиціях та будівництву Виконавчого комітету Комсомольської міської ради за договором № 27 від 20.06.2012 р. у листопаді-грудні 2012р.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального Кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо зменшення заборгованості в односторонньому порядку за договором №27 від 20.06.2012 р. є неправомірними, а позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу - такими, що підлягають задоволенню.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено методику розрахунку 3% річних та індексу інфляції з використанням калькулятора ІАЦ "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 3063,00 грн. - 3% річних за періоди, які зазначені в розрахунку по кожному Акту окремо (а.с. - 104) та 26542,42 грн. інфляційних втрат за періоди, які зазначені в розрахунку по кожному Акту окремо (а.с. - 104 106). В частині стягнення 272,39 грн. інфляційних втрат позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, зясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог(ст.49 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління по інвестиціях та будівництву виконавчого комітету Комсомольської міської ради (вул.Миру, 24, м.Комсомольськ, Полтавська область, 39803, ) на користь Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (вул.Махоркова, 35, м.Кременчук, Полтавська область, 39617, ) 35232,00 грн. основного боргу, 3063,00 грн. 3 % річних; 26542,42 грн інфляційних втрат та 1212,91 грн. судового збору.

3.Видати наказ після набрання цим рішення законної сили.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Повне рішення складено 09.02.2016 р.

Суддя Н.Г. Гетя