ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09 лютого 2016 р. Справа № 909/1199/14
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Середюк І. Б., за участю ліквідатора ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи ОСОБА_2 про визнання грошових вимог у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2014 р. порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_3

10 лютого 2015 р. суд виніс постанову, якою фізичну особу ОСОБА_3 визнав банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру строком на шість місяців, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого ОСОБА_1

Повідомлення про визнання фізичної особи ОСОБА_3 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 10 лютого 2015 р. за № 14431 згідно з вимогами Положення про порядок офіційного оприлюднення відомостей про справу про банкрутство, затвердженого постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 17 грудня 2013 р.

12 жовтня 2015 р., до канцелярії суду надійшла заява фізичної особи ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до банкрута щодо стягнення аліментів в сумі 2 700 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_2 в сумі 2 700 грн ліквідатор визнав та включив їх до реєстру вимог кредиторів банкрута у першу чергу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2015 р. позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково та присуджено до стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн.

Крім того, даним рішенням встановлено порядок стягнення аліментів, який розпочинається з 16 грудня 2014 р. до досягнення ОСОБА_4, 16 червня 2007 р. н., повноліття.

Згідно з ст. 35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказуванню.

Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказуванню преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням суду, у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

Ухвалою від 04 серпня 2015 р. у даній справі суд визнав грошові вимоги ОСОБА_2 до банкрута щодо стягнення аліментів за період з 16 квітня по 16 липня 2015 р. в сумі 2 700 грн.

Отже, починаючи з 17 липня по 16 жовтня 2015 р. пройшло три повних місяця щодо яких строк виконання щомісячного грошового зобов'язання настав.

За змістом ч. 2 ст. 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до задоволення вимог кредиторів із коштів, внесених на спеціальний банківський рахунок, відшкодовуються витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство фізичної особи і виконанням постанови господарського суду про визнання фізичної особи банкрутом. Вимоги кредиторів щодо стягнення аліментів задовольняються у першу чергу.

Враховуючи наведене, грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_2 в сумі 2 700 грн слід визнати та включити до реєстру вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_3 як вимоги першої черги.

Керуючись ст. ст. 2, 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 35, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

грошові вимоги фізичної особи ОСОБА_2 до банкрута фізичної особи ОСОБА_3 щодо стягнення аліментів за період з 17 липня по 16 жовтня 2015 р. включно в сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) грн визнати як вимоги першої черги задоволення.

Суддя Ткаченко І. В.