ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. Справа № 923/2078/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Самійлівської сільської ради, с. Самійлівка, Верхньорогачицький район, Херсонська обл.,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Нова Каховка, смт.Дніпряни, Херсонська обл.,

про стягнення 22 570,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність № 2 від 04.01.2016р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: справу розглянуто за позовом Самійлівської сільської ради (позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) з вимогами, з урахуванням письмової заяви представника позивача від 11.02.2016р. (а.с.40), про розірвання укладеного 21.09.2012р. між сторонами у даній справі договору поставки (без номеру) та стягнення 22 570,00 грн. на повернення попередньої оплати за непоставлений відповідачем позивачеві товар. Представник позивача в судовому засіданні 11.02.2016р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач або його представник у судові засідання 21.01.2016р. та 11.02.2016р. не прибули. Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та витребувані від відповідача судом документи. Про причини вказаного суду не повідомлено. Заяви та клопотання відповідача щодо судових засідань 21.01.2016р., 11.02.2016р. не надходили.

Ухвали суду від 29.12.2015р. та від 21.01.2016р. по справі надіслано судом поштою, згідно ст.64 ГПК України за зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на час розгляду справи місцем проживання відповідача, згідно витягу на відповідача з цього реєстру (а.с.32). Першу з цих ухвал надіслано відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням, іншу - рекомендованим листом. До суду не поверталося поштове повідомлення про вручення відповідачеві першого з цих листів, а також, до суду не поверталися обидва ці листи без вручення відповідачеві. За таких обставин, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами та доповненнями, відповідач є таким, що належним чином повідомлений судом про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка відповідача або його представника не унеможливлює розгляд справи № 923/2078/15. Розгляд справи за відсутності відповідача або його представника при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце, дату та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи, в судовому засіданні 11.02.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Самійлівська сільська рада (надалі - позивач) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - відповідач) уклали 21.09.2012р. між собою договір поставки, на умовах якого відповідач зобовязався виготовити та поставити позивачеві до кінця 2012 року продукцію, а саме, металопластикові двері та вікна, загальною вартістю 22 570,00 грн. (без ПДВ), а позивач зобовязався прийняти та оплатити вказану продукцію (надалі - договір).

Цього ж дня, 21.09.2012р., відповідач виставив позивачеві рахунки-фактури № 344 на суму 14 500,00 грн. та № 345 на суму 8 070,00 грн. на оплату вказаної продукції

Позивач здійснив попередню оплату вказаної продукції, у розмірі її повної вартості, що становить 22 570,00 грн., згідно з платіжними дорученнями від 21.09.2012р. № 376 на суму 14500,00 грн. та від 21.09.2012р. № 377 на суму 8070,00 грн. Ці платежі 02.10.2012р. виконано місцевим підрозділом Державної казначейської служби України.

Проте, а ні у вказаний в договорі строк (до кінця 2012 року (у договорі до кінця поточного року (тобто, року укладання договору)), а ні до теперішнього часу відповідач не здійснив поставки позивачеві, а ні повністю, а ні частково, продукції - металопластикових дверей та вікон, загальною вартістю 22 570,00 грн. (без ПДВ).

Позивач вів листування з відповідачем у серпні 2013 року, а в липні 2014 року позивач надсилав відповідачеві поштою, рекомендованим листом з повідомленням, претензію від 24.06.2014р. з вимогою до відповідача виконати договірні зобовязання з поставки позивачеві продукції на підставі укладеного між ними договору поставки від 21.09.2012р. або ж повідомити позивачеві про дату передачі продукції (а.с.8-9, 16). Факт вручення 05.07.2014р. даної претензії за місцем проживання відповідача підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15). Станом на час подання позивачем до суду позовної заяви, за якою порушено провадження у даній справі, відповідач не задовольнив цю претензію та не надав будь-якої відповіді на неї.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При цьому, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За результатами проведеного судом аналізу положень договору, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою договір, фактично, є змішаним договором, в якому поєднано елементи (положення) договорів підряду та поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання умов договору.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися, зокрема, на виготовлення речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Згідно з ч. 3 цієї ж статті ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Згідно з ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо ж такі строки у договорі підряду не встановлені, то підрядник зобовязаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобовязання, характеру та обсягів роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 266 Господарського кодексу України предметом поставки можуть бути продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Доказом належного виконання позивачем своїх зобовязань за договором є платіжні доручення від 21.09.2012р. № 376 на суму 14 500,00 грн. та № 377 на суму 8 070,00 грн., згідно з якими позивачем здійснено попередню оплату 100 % вартості продукції, яку вказано у договорі.

Виходячи з положень щодо строку поставки продукції, які містить у собі п. 4.1 договору, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обовязку поставити позивачеві продукцію в строк по 31.12.2012р. З вказаних підстав, після 31.12.2012р. зобовязання з поставки продукції є простроченим відповідачем. Відповідач не повернув позивачеві 22 570,00 грн. отриманої відповідачем від позивача попередньої оплати за продукцію. Докази іншого у справі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з положень ст. 610 та ч.1 ст. 612, ч. 2 ст. 651, ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про те, що відповідачем вчинено істотне порушення договору, через тривале, за оцінкою суду, а саме, понад три роки, прострочення виконання зобовязання з виготовлення на замовлення позивача продукції та поставки цієї продукції позивачеві. При належному виконанні відповідачем своїх зобовязань за договором, в частині виготовлення та поставки на умовах договору продукції, позивач після 31.12.2012р., мав би можливість користуватися цією продукцію для задоволення власних потреб. Проте, до теперішнього часу позивач не має можливості користуватися нею. Докази іншого у справі відсутні.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 % ціни позову, але не менше 1,0 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір, що дорівнює 1,0 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору визначаються виходячи із встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Позовна заява, за якою порушено провадження у справі, подана до суду у грудні 2015 року, містить у собі одну вимогу немайнового характеру (про розірвання договору) та одну вимогу майнового характеру (про стягнення 22 570,0 грн. на повернення попередньої оплати за непоставлений товар). За подання цієї заяви позивачем було сплачено 3205,00 грн. судового збору: 1827,00 грн. згідно з платіжним дорученням № 1 від 22.04.2015р. та 1378,00 грн. згідно з платіжним дорученням № 3 від 12.10.2015р.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015р. становив 1 218,00 грн.

Тому, у відповідності до положень п. 2.1 та п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання вказаної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 2436,00 грн., з яких 1218,00 грн. за майновою вимогою та 1218,00 грн. за немайновою вимогою.

Різниця між фактично сплаченою позивачем сумою судового збору та сумою судового збору, яка підлягала сплаті позивачем за подання позовної заяви у відповідності до п. 2.1 та п. 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", становить 679,00 грн.

769,00 грн. = 3 205,00 грн. 2 436,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка сплатила судовий збір, в разі внесення судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом.

За таких обставин, з урахуванням клопотання позивача про повернення судового збору, позивачеві підлягає поверненню з Державного бюджету 769,00 грн. судового збору, як внесеного у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, тому судовий збір повністю, у сумі 2 436,00 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, а також п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: 74987, Херсонська обл., м. Нова Каховка, смт. Дніпряни, вул. Шевченка, буд.209; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; інші реквізити суду невідомі) на користь Самійлівської сільської ради (місцезнаходження: 74441, Херсонська обл., Верхньорогачицький район, с. Самійлівка, вул. Леніна, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 04401753; інші реквізити суду невідомі) 22 570 (двадцять дві тисячі пятсот сімдесят) грн. 00 коп. на повернення попередньої оплати за непоставлений товар та 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Розірвати укладений 21.09.2012р. між Самійлівською сільською радою (місцезнаходження: 74441, Херсонська обл., Верхньорогачицький район, с. Самійлівка, вул. Леніна, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 04401753) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (місце проживання: 74987, Херсонська обл., м. Нова Каховка, смт Дніпряни, вул. Шевченка, буд.209; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) договір поставки (без номеру).

4. Повернути Самійлівській сільській раді (місцезнаходження: 74441, Херсонська обл., Верхньорогачицький район, с. Самійлівка, вул. Леніна, буд.8; ідентифікаційний код юридичної особи 04401753) зі спеціального рахунку державного бюджету (р/р3002, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк ГУДКСУ у Херсонській області) 769 (сімсот шістдесят девять) грн. 00 коп. сплаченого згідно з платіжними дорученнями № 1 від 22.04.2015р. та № 3 від 12.10.2015р. судового збору.

Оригінали платіжних доручень № 1 від 22.04.2015р. та № 3 від 12.10.2015р. знаходяться у матеріалах судової справи № 923/2078/15.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.02.2016р.

Суддя К.В. Соловйов