РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016Справа №910/32705/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про стягнення 1455,78 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не з'явились

В судовому засіданні 10.02.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в сумі 1455,78 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.09.2014 між ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір страхування № АМ/091124, предметом якого є страхування транспортного засобу марки Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1.

11.10.2014 в м. Києві по вулиці Туполєва, 22 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_2 (водій ОСОБА_2.), транспортного засобу ГАЗ 24, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4.).

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 1455,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2014 № 761/30710/14-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, згідно полісу № АІ/3431451 у ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія".

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, яка залишена без задоволення, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 29.12.2015 порушено провадження у справі № 910/32705/15, розгляд останньої призначено на 25.01.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 29.12.2015 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва від МТСБУ 13.01.2016 надійшла відповідь на запит суду.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 25.01.2015 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти суми страхового відшкодування і просив зменшити його на суму франшизи. Відповідач погодився з сумою боргу у розмірі 455,78 грн.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 25.01.2015 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Крім того позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження.

Позивач в судове засідання 25.01.2016 не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 25.01.2016 розгляд справи відкладено на 10.02.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 09.02.2016 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника та додаткові пояснення.

Представник позивача в судове засідання 10.02.2016 не з'явився, про дату час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна " (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ/091124 (серія Ам №091124) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1.

11.10.2014 в м. Києві по вулиці Туполєва, будинок 22 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_2 (водій ОСОБА_2.), транспортного засобу ГАЗ 24, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4.) довідка про ДТП № 9448301. Заяву про випадок подано до страховика 13.10.2014.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2014 № 761/30710/14-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.10.2014 та розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № UA006/L01/01 від 14.10.2014 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1 становить 1455,78 грн.

Відповідно до страхового акту № UA006/L01/01 від 14.10.2014 року та розрахунку страхового відшкодування до вказаного акту, сума страхового відшкодування складає 1455,78 грн.

На підставі страхового акту № UA006/L01/01 від 14.10.2014, заяви про випадок та на виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 1455,78 грн. на рахунок СТО (ТОВ "Автоальянс Київ"), вказаний у рахунку № 06701 від 13.10.2014 на суму 3040,20 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями № 27237 від 15.10.2014 на суму 1455,78 грн.

До матеріалів справи надано вимогу до відповідача в порядку суброгації № 381/П на суму 1455,78 грн.

Відповідач відповіді на вказану вимогу не надав.

Станом на день розгляду справи, кошти відповідачем позивачеві не сплачено.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перейшло в межах суми 1455,78 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2014 № 761/30710/14-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль ГАЗ 24, д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_3

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ГАЗ 24, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ГАЗ 24, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська охоронно-страхова компанія" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3431451.

Згідно відповіді МТСБУ від 13.01.2016 № 7/2-28/570, договором (полісом) № АІ/3431451 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, не врахував розмір франшизи за полісом № АІ/3431451 і просив стягнути з відповідача 1455,78 грн. Сума страхового відшкодування з урахуванням розміру франшизи 1000,00 грн. складає 455,78 грн.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Ford Mondeo, д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими в частині та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 455,78 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вулиця Артема, будинок 40, ) страхове відшкодування у розмірі 455,78 (чотириста п'ятдесят п'ять гривень 78 коп.) та 381,34 грн. (триста вісімдесят одну гривню 34 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.02.2016

Суддя І.В.Усатенко