ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 р. Справа № 909/1321/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина",

вул. Данила Галицького,40А, смт. Вигода,

Долинський район, Івано-Франківська область,77552

до відповідача: Державного підприємства "Вигодське лісове господарство"

вул. Д.Галицького,40,смт. Вигода,

Долинський район, Івано-Франківська область,77552

про витребування майна, стягнення боргу з орендної плати та неустойки

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність б/н від 14.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність б/н від 21.12.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" звернулося з позовною вимогою до державного підприємства "Вигодське лісове господарство" про витребування майна, стягнення боргу з орендної плати за договором оренди транспортного засобу в розмірі 82 799 грн. 14 коп. та неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди в сумі 279 010 грн. 06 коп.

Ухвалою суду від 03.12.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 15.12.2015 року. Ухвалою суду від 15.12.2015 року відкладено розгляд справи на 12.01.2016 року. В судовому засіданні 12.01.2016 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 28.01.2016 року, про що представники сторін були повідомлені. В судовому засіданні 28.01.2016 року судом оголошено перерву у розгляді справи до 01.02.2016 року, про що представники сторін були повідомлені.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити, представник відповідача проти позову заперечив згідно підстав, викладених у відзиві на позову заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

18.06.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" та державним підприємством "Вигодський лісгосп" укладено договір оренди транспортного засобу №55.

18.06.2014 року відповідачем ДП "Вигодський лісгосп" прийнято від позивача ТОВ "Вектор-Долина" в оплатне строкове користування вантажний автомобіль КАМАЗ-43118, реєстраційний номер НОМЕР_1 2012 року випуску.

За словами позивача транспортний засіб передано відповідачу у технічно справному стані, прийнято відповідачем у придатному для використання стані без зауважень, про що складено акт приймання-передачі майна.

Згідно п.3.1 договору оренди транспортного засобу №55 від 18.06.2014 року сторони погодили розмір орендної плати у сумі 12 871,00 грн. за один місяць. Згідно п.3.2 договору оренди орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця у строк 10-ти банківських днів після здачі актів виконаних робіт. Згідно п.5.1 договору оренди договір набуває чинності з 18.06.2014 року та діє до 31.12.2014 року.

Позивач стверджує про те, що між сторонами виник спір, який полягає у тому, що відповідач не оплатив позивачеві орендної плати за користування вантажним автомобілем КАМАЗ-43118 та не повернув транспортний засіб з оренди у зв'язку з припиненням договору оренди та продовжує володіти майном до цього часу.

Крім того, позивач стверджує, що заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за користування вантажним автомобілем НОМЕР_2 згідно договору оренди транспортного засобу №55 від 18.06.2014 року за період з 18.06.2014 року по 31.12.2014 року складає 82 799 грн.14 коп. За словами позивача, борг на час подання позову не сплачено.

06.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення з оренди вантажного автомобіля НОМЕР_2 згідно договору оренди транспортного засобу №55 від 18.06.2014 року. За словами позивача, відповідач на вимогу не відреагував, транспортний засіб не повернув, орендної плати не сплатив. Разом з тим, позивач вказує на те, що його не було допущено до огляду транспортного засобу.

15.01.2015 року позивач надіслав відповідачу акт виконаних робіт №2 від 02.01.2015 року (первинний документ бухгалтерського обліку) по договору оренди транспортного засобу №55 від 18.06.2014 року, який відповідач повернув позивачу без підписання з причин, що вважає договір оренди припиненим в односторонньому порядку з 02.12.2014 року і тому відмовляється від проведення оплати орендних платежів за грудень 2014 року.

31.03.2015 року позивач знову письмово звернувся до відповідача з вимогою повернути з оренди автомобіль та оплатити борг з орендної плати. За словами позивача, відповідач відмовився сплатити борг з тієї причини, що договір оренди вважає припиненим з 02.12.2014 року.

Позивач вказав, що не погоджується з тим, що ним порушено умови договору, від розірвання договору за згодою сторін позивач відмовився, про що повідомив відповідача письмово.

За таких обставин, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути позивачу транспортний засіб вантажний автомобіль КАМАЗ-43118, тип спеціальний вантажний - С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, стягнути з відповідача на користь позивача 82 799 грн. 14 коп. боргу з орендної плати за договором оренди за період з 18.06.2014 року по 31.12.2014 року та стягнути з відповідача на користь позивача 279 010 грн. 06 коп. неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, подав суду відзив (вх.№2201/16 від 11.01.2016 року). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що станом на листопад 2014 року орендар не мав змоги використовувати орендований автомобіль КАМАЗ-43118 за цільовим призначенням визначеними умовами договору, оскільки технічний стан його був незадовільний, а саме причина полягала у зношенні шин, внаслідок чого не можливо було здійснювати перевезення деревини.

При цьому відповідач вказує, що п.2.1.3. договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний за свій рахунок проводити технічне обслуговування (у т.ч. зміну шин та акумулятора), а також здійснювати ремонт предмета оренди (у разі відсутності вини орендаря).

Відповідач направив на адресу позивача листа вих.№364-04/08 від 24.11.2014 року, яким повідомив про несправність автомобіля та необхідність заміни шин в строк до 30 листопада, в протилежному випадку це може послугувати причиною розірвання договору з огляду на те, що орендар не має змоги використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням.

02.12.2014 року відповідач на адресу позивача направив листа в якому вказано, що позивач не дотримується взятих на себе договірних зобов'язань чим завдає шкоду орендарю, оскільки відповідач не має змоги використовувати об'єкт оренди за призначенням, внаслідок чого орендар бажає розірвати укладений сторонами договір та повернути транспортний засіб і просить позивача направити уповноваженого представника для підписання акту приймання-передачі.

За словами відповідача орендар неодноразово направляв на адресу орендодавця листи, якими повідомляв про необхідність направити уповноважених представників для повернення орендованого майна та складання акту прийому-передачі (лист вих. №364-04/08 від 24.11.2014 року, лист від 02.12.2014 року, лист №384-04/08 від 11.12.2014 року). Відповідач стверджує, що у вказаний в повідомленні строк орендодавець не направив уповноважених представників для приймання транспортного засобу з оренди та складання акту приймання-передачі.

Крім того, відповідач стверджує, що 31.12.2014 року комісією відповідача було складено акт про те, що 31.12.2014 року представник позивача на територію відповідача для передачі автомобіля з оренди не з'явився.

На думку відповідача, орендар не повернув орендоване майно внаслідок неправомірних дій орендодавця, який, за словами відповідача, проігнорував всі повідомлення відповідача та у визначений час не з'явився для здійснення прийому майна з оренди.

Разом з тим, відповідач вказав, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. На думку відповідача вина державного підприємства "Вигодське лісове господарство" відсутні, а тому нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язання з повернення орендованого транспортного засобу є безпідставним.

З огляду на викладене, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім того, 28.01.23016 року від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.№1115/16 від 28.01.2016), згідно яких відповідач вказує на те, що ДП "Вигодське лісове господарство" з 24.11.2014 року позбавлене можливості використовувати орендований транспортний засіб за цільовим призначенням з обставин, що не залежали від нього і таким чином, на переконання відповідача, звільняється від сплати орендної плати за договором №655 оренди транспортного засобу від 18.06.2014 року з 24.11.2014 року.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд в спірному випадку вважає за правильне взяти до уваги таке.

18 червня 2014р. сторони уклади договір № 55 оренди транспортного засобу, внаслідок чого набули певних прав та обов'язків. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Відповідно до п.2.3.8 договору після закінчення його дії /або дострокового розірвання/ відповідач по справі /орендар/ зобов'язувався повернути об'єкт оренди протягом 3 календарних днів за актом прийому-передачі в технічно-справному стані. Термін дії договору оренди закінчився 31 грудня 2014р.

Проте, автомобіль перебуває у відповідача. При цьому відповідач посилається на те, що автомобіль не передано орендодавцю по його ж вині, натомість орендодавець звинувачує відповідача в невиконанні ним взятого на себе договірного зобов'язання щодо повернення автомобіля з оренди в передбачений в договорі спосіб та термін.

В спірному випадку слід взяти до уваги, що умовами договору сторони передбачили :

- строк повернення автомобіля з оренди / протягом 3 днів після закінчення дії договору/, відповідно до чого автомобіль мав бути повернутий відповідачем до 4 січня 2015р.

- автомобіль мав бути повернений в технічно справному стані / з урахуванням нормального зносу/. Проте, суду подано Протокол огляду транспортного засобу від 25.01.16р. за підписом незалежного оцінювача ОСОБА_3, відповідно до якого об'єкт оренди має пошкодження, які не носять характеру нормального зносу. Відповідно до Звіту № 04/16 Про незалежне дослідження оцінки вартості відновлювального ремонту - вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу КамАЗ 43118 реєстраційний номер АТ 3156ВН складає 15057,03 грн. Подані стороною докази не спростовані відповідачем по справі, а відтак факт пошкодження спірного автомобіля суд визнає таким, що має місце.

Відповідно до п.2.3.3 договору - відповідач зобов'язувався підтримувати предмет оренди в технічно справному стані. Відповідно до п.2.3.4 договору - відповідач по справі зобов'язувався усувати погіршення предмета оренди, які сталися з його вини. Проте, за матеріалами справи та з урахуванням пояснень сторін - об'єкт оренди перебуває на території відповідача з механічними пошкодженнями, внаслідок чого дана обставина є доказом того, що відповідачем наведені умови договору не дотримані, що є поясненням дій відповідача по ще одному невиконанню умов договору: а саме: повернення об'єкту з оренди в передбачений договором термін, оскільки умовами договору передбачено повернення автомобіля саме в справному стані / а не в будь-якому іншому/.

Відмова позивача від підпису акту прийому-передачі саме з цих мотивів не може розцінюватися судом як прострочення кредитора, на чому наполягає відповідач, оскільки така дія не носить ознак протиправної. Інших причин, мотивів ймовірного не підписання акту прийому-передачі автомобіля суду не наведено. Не переконливими є доводи відповідача про те, що позивач з власної волі без будь-яких причин не забирає автомобіль з території відповідача, оскільки сам характер такої поведінки є неприроднім і подані суду докази свідчать протилежне /як от: лист вимога № 31/12/6-2014 від 31.12.2014р., акт про недопущення до проведення огляду транспортного засобу від 15 січня 2015р., лист вимога № 30/03 від 30 березня 2015р., факт звернення до суду з даним позовом/.

Таким чином, доказом повернення автомобіля відповідачем позивачу має бути акт прийому-передачі /п.2.3.8 договору/, чого суду не подано. Отже, відсутність акту-прийому передачі є доказом невиконання відповідачем взятого на себе зобов'язання щодо повернення об'єкту оренди в термін, в стані та в спосіб, встановлений умовами договору.

За таких обставин вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути транспортний засіб вантажний автомобіль КАМАЗ-43118, тип спеціальний вантажний - С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Аналогічно судом визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 82 799 грн. 14 коп. та неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди в сумі 279 010 грн. 06 коп.

При цьому, суд виходив з такого.

Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Пунктом 2.3.2. договору оренди транспортного засобу передбачено, що одним з обов'язків орендаря є своєчасно та в повному розмірі вносити орендну плату.

Відповідно до розрахунку заборгованості з орендної плати згідно договору за період з 18.06.2014 року по 31.12.2014 року така заборгованість становить 82 799 грн. 14 коп. Відповідач вказаної заборгованості перед судом не спростував, доказів оплати за користування орендованим майном у вказаний період суду не подав. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу з орендної плати в розмірі 82 799 грн. 14 коп. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача неустойки слід вказати таке.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Пунктом 4.1. договору передбачено, що у разі порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України.

Згідно ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до поданого суду розрахунку неустойки за прострочення виконання зобов'язання з повернення об'єкта оренди сума неустойки становить 279 010 грн. 06 коп. Враховуючи фактичні обставини справ, а також вказані норми законодавства, суд вважає за правильне стягнути з відповідача неустойку в розмірі 279 010 грн. 06 коп.

Крім того, заперечення відповідача щодо включення позивачем в акти виконаних робіт непередбачених договором сум ПДВ, внаслідок чого такі акти повернуто без оплати - судом не беруться до уваги, оскільки: по-перше, такі дії суду не доказано, а по-друге розмір орендної плати визначено договором, і такі акти /якщо допустити, що вони фактично і були/ не є перешкодою для виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань в правильних об'ємах /розмірі, сумах/ та за наявності допущених в них помилок не є підставою для звільнення відповідача від фінансових зобов"язань.

Не визнаються судом обґрунтованими доводи відповідача щодо дострокового припинення договору оренди як такі, що не відповідають вимогам діючого законодавства та доводи в частині щодо необхідністі замін шин, оскільки такий факт спростовується матеріалами незалежного оцінювання.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 526, 611, 762, ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Державному підприємству "Вигодське лісове господарство" / 77552, Івано-Франківська область, Долинський район, смт. Вигода, вул. Данила Галицького, 40, ідентифікаційний код юридичної особи 22186175 / повернути транспортний засіб вантажний автомобіль КАМАЗ-43118, тип спеціальний вантажний - С, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску товариству з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" / 77552, Івано-Франківська область, Долинський район, смт. Вигода, вул. Данила Галицького, 40а, ідентифікаційний код юридичної особи 33083204 /.

Стягнути з відповідача державного підприємства "Вигодське лісове господарство" / 77552, Івано-Франківська область, Долинський район, смт. Вигода, вул. Данила Галицького, 40, ідентифікаційний код юридичної особи 22186175 / на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" / 77552, Івано-Франківська область, Долинський район, смт. Вигода, вул. Данила Галицького, 40а, ідентифікаційний код юридичної особи 33083204 / заборгованість з орендної плати за договором оренди транспортного засобу №55 від 18.06.2014 року за період з 18.06.2014 року по 31.12.2014 року в розмірі 82 799 грн. 14 коп. (вісімдесят дві тисячі сімсот дев'яносто дев'ять гривень чотирнадцять копійок), неустойку за прострочення виконання зобов'язання з повернення об'єкта оренди в сумі 279 010 грн. 06 коп. (двісті сімдесят дев'ять тисяч десять гривень шість копійок) та судовий збір в розмірі 5 428 грн. (п'ять тисяч чотириста двадцять вісім гривень).

Видати накази після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.16

Суддя Фрич М. М.