ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 914/3143/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді М.І. Хабіб

суддів В.М. Гриців

ОСОБА_1

при секретарі Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, №140-5-1-00/8-5496 від 09.12.2015, (вх.№01-05/6032/15 від 22.12.2015)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013

у справі №914/3143/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма Габен, м. Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 146 986, 30 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 174 861, 49 грн.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_3 (довіреність №435/15 від 21.09.2015);

відповідача: ОСОБА_4 (довіреність, б/н від 27.08.2015)

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ фірми «Габен» про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №69/3 від 09.02.2009, а саме нежитлові приміщення позначені на плані літерою 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, загальною площею 70,1 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 110, які належать ТОВ - фірма "Габен" на праві власності, на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в рахунок погашення заборгованості в сумі 146 986, 30 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 174 861, 49 грн (відповідно до курсу НБУ станом на 05.08.2013 - 7, 9930 грн за 1 дол. США), за нарахованими відсотками за кредитним договором №010/42-0-1/91 від 28.07.2011, укладеним в рамках Генерального кредитного договору №69 від 22.12.2006. Позивач просив визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною реалізації предмета іпотеки в сумі 1 039 200, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 позов задоволено частково. Вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №69/3 від 09.02.2009, а саме нежитлові приміщення, позначені на плані літерою 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, загальною площею 70,1 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 110, які належать ТОВ - фірма "Габен" на праві власності, на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в рахунок погашення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором №010/42-0-1/91 від 28.07.2011, укладеним в рамках Генерального кредитного договору №69 від 22.12.2006, в сумі 133 479, 45 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 066 901, 26 грн (відповідно до курсу НБУ станом на 07.10.2013 - 7, 9930 грн за 1 дол. США). Спосіб реалізації предмета іпотеки визначено шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною в сумі 1 039 200, 00 грн. Відстрочено виконання рішення суду на 10 місяців. В решті позовних вимог провадження у справі припинено. Присуджено до стягнення з ТОВ фірми Габен на користь ПАТОСОБА_2 Аваль 21 338, 02 грн судового збору ( том 1, а.с. 118-123).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2013 рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» без задоволення (том 1, а.с.154-159).

На виконання судового рішення у справі№914/3143/13 видано наказ від 19.12.2013 про примусове виконання рішення, бланк №0041702.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.02.2014 скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 та постанову Львівського апеляційного Господарського суду від 16.12.2013 у справі №914/3143/13 в частині задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 на 10 місяців. Відмовлено ТОВ фірмі"Габен" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі № 914/3143/13. В іншій частині рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2013 у справі №914/3143/13 залишено без змін.

В листопаді 2015 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернулося до Господарського суду Львівської області в порядку ст. 89 ГПК України із заявою про розяснення резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 в частині того, яку саме суму та валюту було присуджено до стягнення при винесенні даного рішення.

Заява обґрунтована тим, що наказ суду №914/3143/13 від 19.12.2013 був предявлений до виконання. 20.03.2014 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього наказу, в якій вказав про стягнення на користь банку боргу в сумі 1 039 200,00грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 у справі №914/3143/13 (суддя Н. В. Мороз) заяву ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про розяснення рішення задоволено. Розяснено п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 як: «в рахунок погашення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором №010/42-0-1/91 від 28.07.2011, укладеним в рамках Генерального кредитного договору №69 від 22.12.2006, в сумі 133 479, 45 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 066 901, 26 грн (відповідно до курсу НБУ станом на 07.10.2013 7, 9930 грн за 1 дол. США) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №69/3 від 09.02.2009, а саме нежитлові приміщення, позначені на плані літерою 8-1, 8-2, 8-3, 8-4, загальною площею 70, 1 кв. м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 110, які належать ТОВ фірмі «Габен» на праві власності, на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль». Спосіб реалізації предмету іпотеки визначити шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною в сумі 1 039 200 грн».

Ухвала суду мотивована ст.ст. 83, 89 ГПК України, ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення», п.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України». При прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі про розяснення рішення суд не може вносити змін та нових даних до рішення по суті, не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.

Позивач не погодився з прийнятою ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 у справі №914/3143/13, прийняте нове рішення, яким розяснити резолютивну частину рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 в частині того, яку саме суму та валюту було присуджено до стягнення при винесенні даного рішення.

Скаржник посилається на ст. ст. 192, 533 ЦК України, ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та зазначає, що при вирішенні спору про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, встановивши наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, суд повинен стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відтак вважає, що резолютивна частина рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 підлягає роз'ясненню із зазначенням про стягнення заборгованості за відсотками саме в іноземній валюті.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення, просив залишити ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 у справі №914/3143/13 про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 89 ГПК суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказано, що роз'яснення рішення, ухвали здійснюється господарським судом за правилами статті 89 ГПК. В ухвалі про роз'яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження ( п. 10).

Як зазначено у п.18 постанови пленуму Вищого господарського суду України « Про судове рішення», здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, при розясненні рішення чи ухвали суд не вправі вносити змін до рішення по суті, не може торкатися тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника як необґрунтовані, оскільки як вбачається з ухвали суду першої інстанції, суд не торкався тих питань, які не були предметом судового розгляду, не визначав порядок та умови здійснення виконавчого провадження, а розяснив п.2 резолютивної частини рішення від 07.10.2013 у справі № 914/3143/13, виклавши його більш зрозуміло ніж у рішенні. При цьому суд першої інстанції не змінив суті рішення, яка полягає в тому, що звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №69/3 від 09.02.2009 нежитлові приміщення загальною площею 70,1 кв.м, що знаходяться на вул. Городоцькій,110 у м. Львові та належать ТОВ фірмі «Габен» на праві власності, застосоване судом на користь банку для погашення заборгованості ТОВ фірми «Габен» перед банком по нарахованих відсотках за кредитним договором №010/42-0-1/91 від 28.07.2011, який укладений в рамках Генерального кредитного договору №69 від 22.12.2006, в сумі 133 479, 45 дол. США, що в гривневому еквіваленті (відповідно до курсу НБУ станом на 07.10.2013 7, 9930 грн за 1 дол. США) становить 1 066 901, 26 грн. Звернення стягнення на предмет іпотеки проводиться шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації 1 039 200,00грн.

На підставі викладеного судова колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам процесуального закону і підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни ухвали та для задоволення апеляційної скарги.

У звязку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судовий збір підлягає стягненню із скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105, 106, ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 у справі №914/3143/13 про розяснення рішення Господарського суду Львівської області від 07.10.2013 у справі №914/3143/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 05.02.2016

ОСОБА_5 Хабіб

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.І. Матущак