ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.16р. Справа № 904/10604/15

За позовом Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ"

до Приватного підприємства "ОБРЯД"

про стягнення 3 888,42 грн. боргу за оренду автобусу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 28.02.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 3 888,42 грн. боргу за оренду автобусу, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Про час і місце засідання суду Відповідач сповіщений належно; судова ухвала про призначення судового засідання повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.09р. сторонами укладено Договір № 2/06-2009 про оренду автобусу КАВЗ-685 (далі Договір), за п. 1 якого Позивач передає, а Відповідач бере у тимчасове користування наступне майно: автобус марки КАВЗ-685М Курганського автобусного заводу, синьо-білого кольору, 1985 р. випуску, державний номер НОМЕР_1, об'єм двигуна 4250, шасі № VIN-X1Е685М00F0160736, кузов № НОМЕР_2, технічний НОМЕР_3, дата 31.07.07р., оцінена вартість автобусу 1 270,00 грн.

На виконання умов п.3.2 Договору, на підставі Акту приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 06.07.09р. Позивачем передано Відповідачеві автобус разом з технічним паспортом.

Термін оренди, згідно з п. 4.1 Договору, становить 3 роки - з 06.07.09р. по 30.06.11р. У зв'язку з подальшим бажанням Відповідача користуватися майном та відсутності щодо цього заперечень у Позивача, дію Договору № 2/06-2009 про оренду автобусу КАВЗ-685 від 06.07.09р. автоматично продовжено.

Орендна плата, відповідно до п. 5.1 та 5.2 Договору, встановлюється в розмірі 209,75 грн. з ПДВ - 34,96 грн. і коригується щомісяця на індекс інфляції, орендна плата сплачується Відповідачем на розрахунковий рахунок Позивача не пізніше 10 числа кожного місяця. Обов'язок Відповідача своєчасно здійснювати орендні платежі, а також надавати щорічно автобус станом на 01 грудня для інвентаризаційної комісії Позивача передбачено п. 7.1. Договору.

Однак, в порушення умов Договору, Відповідач своєчасно не проводив орендні платежі та не надавав щорічно автобус на 01 грудня для інвентаризаційної комісії Позивача.

У зв'язку з невиконанням та систематичним порушенням Відповідачем умов Договору, Позивачем направлено Відповідачеві листа (вих. № 010-775 від 21.03.14р.) про розірвання Договору № 2/06-2009 про оренду автобусу КАВЗ-685 від 06.07.09р. з вимогою повернути автобус Позивачеві, а також сплатити суму боргу у розмірі 3 621,04 грн., яка обліковувалася за Відповідачем станом на 01.03.14р.

На вимогу Позивача Відповідач 31.03.14р. за актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (автобусу КАВЗ-685М державний номер НОМЕР_1) повернув Позивачеві автобус та технічний паспорт на нього. Крім того, Відповідач визнав суму боргу з орендної плати у повному обсязі та 01.04.2014р. сторонами укладено Договір на реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до розділу "Предмет договору" Договору на реструктуризацію заборгованості, Позивач надав Відповідачеві розстрочку у погашені заборгованості зі сплати орендної плати за автобус марки КАВЗ-685М, що утворилася станом на 01.03.14р. на суму 3621,04 грн. за період з 01.01.13р. по 28.02.14р. включно, а також, Відповідач, зобов'язався сплатити орендну плату за автобус у розмірі 267,38 грн. за березень 2014р., згідно з рахунком, виставленим Позивачем. Борг мав бути погашений Відповідачем у період з 01.04.14р. по 31.12.14р. Щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості здійснюються відповідно з графіком погашення заборгованості (Додаток №1 до Договору) один раз на місяць, не пізніше останнього календарного дня місяця.

За даними Позивача, договірні зобов'язання з оплати боргу, Відповідач не виконав, тому у нього перед Позивачем за період з 01.01.13р. по 31.03.14р. виникла заборгованість у розмірі 3 888,42 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "ОБРЯД" (53020, дніпропетровська область, Криворізький район, село Лозуватка, вул. Леніна, 24, код 193 102 75) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "КРИВБАСПРОЕКТ" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Карла Маркса, 40, код 046 893 69) 3 888,42 грн. боргу з орендної плати за автобус, 1 218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________