ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/6017/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпропетровськ)
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Харків)
про стягнення 16417,51 грн.,
за участю представників:

позивача - заст. керівника напрямку з юридичної роботи філії "Харківське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк" Таранової Т.І. (довіреність №8616-К-О від 26.11.2014 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №б/н від 18.02.2013 р. в розмірі 16417,51 грн. (5873,44 грн. - заборгованість за кредитом; 4566,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5078,52 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 898,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом). Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором від 18.02.2013 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2015 р. був продовжений строк розгляду спору, за заявою представника позивача, за межи строку, встановленого ст. 69 ГПК України, на 15 днів - до 28.01.2016 р., та розгляд справи був відкладений на 18.01.2016 р. о 12:00 год.

16.01.2016 р. позивач надав письмове пояснення щодо нарахування пені.

Відповідач відзив на позов та витребувані документи суду не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення 29.12.2015 р. поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

18.01.2016 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 25.01.2016 р. о 14:00 год.

25.01.2016 р. позивач надав письмове пояснення щодо нарахування пені.

25.01.2016 р. в судовому засіданні була оголошена перерва до 28.01.2016 р. о 12:00 год.

27.01.2016 р. позивач надав ще одне письмове пояснення щодо нарахування пені.

Представник позивача надав заяву, в якій вказує, що при виготовленні розрахунку заборгованості, який надавався разом з позовною заявою, була допущена технічна помилка, яка не вплинула на суму стягнення, а також просить не приймати до уваги розрахунок заборгованості, наданий разом з позовом і поясненнями щодо нарахування пені від 16.01.2016 р. та 25.01.2016 р., вірним просить вважати розрахунок заборгованості, наданий разом з випискою і письмовим поясненням 27.01.2016 р.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе прийняти її.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка відповідача не була визнана обов'язковою, а також те, що неявка його представника не перешкоджає розгляду зазначеної справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Позивач наказом №404 від 12.02.2002 р. ввів в дію систему електронного документообігу з 15.04.2002 р.

Також, позивач наказом №СП-2011-85 від 28.01.2011 р. затвердив з 10.02.2011 р. параметри продукту "кредитний ліміт на розрахунковий рахунок" для корпоративних клієнтів МСБ ПАТ КБ "Приватбанк" з приєднанням до "Умов та Правил надання банківських послуг", без формування окремого кредитного досьє (підставою для кредитування є підписана клієнтом заява у паперовому або електронному вигляді).

18.02.2013 р. відповідач звернувся до позивача із заявою про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, а саме: поточного рахунку НОМЕР_2, на який позивачем було встановлено кредитний ліміт.

У заяві про відкриття поточного рахунку відповідач (клієнт) погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі, з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам, розміщеними на сайті банку http://www.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування.

Також у заяві вказано, що позивач (банк) за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту відповідача (клієнта) за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Відповідно до підпункту 3.2.1.1.16 пункту 3.2.1 "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови та Правила) при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ст. 184 ГК України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У ст. 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Враховуючи викладене та зважаючи на підписання 18.02.2013 р. відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку, згідно якої він приєднався до "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", то сторонами у справі фактично було укладено договір банківського обслуговування від 18.02.2013 р., у тому числі щодо встановлення кредитного ліміту.

Відповідно до розділу 1 Умов та Правил, розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Розділом 3.2.1 Умов та Правил передбачено надання послуги щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.1 Умов та Правил кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (надалі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.6 Умов та Правил ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Позивач встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 6500,00 грн., яким останній неодноразово користувався, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами.

Рух коштів підтверджується випискою з поточного рахунку НОМЕР_2.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За приписами ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень статей 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2.1.2.2.5 Умов та Правил клієнт зобов'язується повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.17.

Розділом 3.2.1.4 Умов та Правил затверджений порядок розрахунків, згідно якому за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (підпункт 3.2.1.4.1.1 Умов та Правил).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.2.1.4.1.2 Умов та Правил).

Відповідно до п. 3.2.1.4.1.3 Умов та Правил у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

З 13.02.2014 р. відповідач за рахунок кредитного ліміту зі свого поточного рахунку НОМЕР_2 здійснив операції, що призвели до виникнення на його поточному рахунку дебетового сальдо, що підтверджується банківською випискою з поточного рахунку.

Протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредитове сальдо на поточному рахунку відповідача не було зафіксовано, а тому відповідно до п. 3.18.4.1.3 Умов та Правил з 02.06.2014 р. кредит вважається простроченим.

Згідно з п. 3.2.1.4.3 Умов та Правил сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, проводиться а порядку, зазначеному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються, простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3.2.1.4.4 Умов та Правил клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Згідно статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором банківського обслуговування від 18.02.2013 р., з урахуванням Умов та Правил надання банківських послуг, здійснив прострочення повернення кредитних коштів і сплату процентів та комісії за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 07.10.2015 р. у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 5873,44 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 06.05.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 4566,93 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом за період з 02.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 898,62 грн. Вказані обставини під час розгляду справи не були спростовані відповідачем належними і допустимими доказами.

За приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 Умов та правил при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у відсотках річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.1.5.4 Умов та правил встановлено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої пунктами 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.7 Умов та правил, терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а саме: на тіло кредиту за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 3242,14 грн., на відсотки за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 1536,05 грн. та на комісію за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 300,33 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати за договором банківського обслуговування від 18.02.2013 р. заборгованості за кредитом в сумі 5873,44 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 06.05.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 4566,93 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом за період з 02.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 898,62 грн., пені, нарахованої на тіло кредиту за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 3242,14 грн., пені, нарахованої на відсотки за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 1536,05 грн. та пені, нарахованої на комісію за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 300,33 грн. або будь-яких заперечень.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 184, 193 ГК України, ст.ст. 11, 207, 509, 525, 526, 530, 610 - 612, 629, 638, 640, 1049, 1054, 1069 ЦК України, ст.ст. 33 - 35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. Ідент. код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50. Код ) за договором банківського обслуговування від 18.02.2013 р. заборгованість за кредитом в сумі 5873,44 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 06.05.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 4566,93 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом за період з 02.06.2014 р. по 07.10.2015 р. в сумі 898,62 грн., пеню, нараховану на тіло кредиту за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 3242,14 грн., пеню, нараховану на відсотки за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 1536,05 грн., пеню, нараховану на комісію за період з 03.06.2014 р. по 07.10.2015 р., в сумі 300,33 грн., та судовий збір у сумі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя В.І. Ольшанченко