КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа№ 910/23032/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдіа»

на рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015р.

по справі № 910/23032/15 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Столичний» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кухарева В.В.

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдіа»

про стягнення 1 410 060,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.11.2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдіа» (03115, місто Київ, вулиця Львівська, будинок 18-А; ) на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Столичний» 1 281 678,91 грн. прострочених процентів за користування кредитними коштами, 119 790,58 грн. пені та 8 591,48 грн. штрафу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліянс-Мєдіа» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015р. у справі №910/23032/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдія» прийнято до провадження.

Від товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдія» надійшла заява про відкладення судового розгляду, залучення третьої особи, фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами та ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Обґрунтовуючи клопотання про відкладення відповідач посилається на захворювання представника. Доказів на підтвердження зазначеного до суду не подано.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Відповідач в силу ст. 28 Господарського процесуального кодексу України міг забезпечити явку іншого представника.

Щодо залучення третьої особи - ТОВ «Кєрмата-Плюс», то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заявник обґрунтовуючи залучення третьої особи посилається на те, що ТОВ «Кєрмата-Плюс» являється майновим поручителем та несе додаткову відповідальність. На доказ зазначеному відповідач надав копії договору застави цінних паперів №1545-ЦП-14(3) від 30.09.2014р., іпотечного договору від 29.10.2014р., витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, іпотечного договору від 29.10.2014р., договору про внесення змін №1 до іпотечного договору, договору про внесення змін №2 до іпотечного договору, договору про внесення змін №3 до іпотечного договору, договору про внесення змін №4 до іпотечного договору, договору про внесення змін №5 до іпотечного договору та договору про внесення змін №6 до іпотечного договору.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості з відповідача за порушення умов кредитного договору №1621-КЮ-14 в частині сплати процентів, пені та штрафу.

Надані відповідачем копії договору застави, іпотечних договорів та внесених змін містять посилання на кредитний договір №1545-КЮ-13 від 08.08.2013р., укладений між позивачем та ТОВ «Компанія «Праід-Інвест», та на кредитний договір №1578-КЮ-13 від 25.11.2013р.

Таким чином, відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ «Кєрмата-Плюс» є майновим поручителем ТОВ «ТД «Аліанс-Мєдіа» за зобов'язаннями, що випливають з кредитного договору №1621-КЮ-14 від 30.04.2014р.

Також відповідач не зазначив на чиєму боці слід залучити ТОВ «Кєрама-Плюс».

Клопотання про залучення третьої особи задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про здійснення фіксації судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, то за неявкою представників сторін фіксацію судового процес є неможливою.

ПАТ «АБ «Столичний» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

30.04.2014 р. між публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Столичний» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Аліанс-Мєдіа» (позичальник) було укладено кредитний договір № 1621-КЮ-14 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 28 000 000,00 грн., зі сплатою 17 % річних, строком до 29 квітня 2015 року, з кінцевим терміном повернення 29 квітня 2015 року. /а.с. 11/.

Згідно з пунктом 5.5. Кредитного договору у разі порушення строків сплати кредиту, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несплаченої заборгованості по кредиту, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пунктом 6.1. Кредитного договору сторони погодили, що позичальник за користування кредитними коштами щомісячно сплачує банку проценти в розмірі 17 % річних, які нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом за фактичну кількість днів періоду нарахування процентів з урахуванням фактичної календарної кількості днів у році. Нараховані проценти підлягають сплаті на дату платежів по процентам за кредитом в гривнях на рахунок, вказаний в п.п. 4.4 цього договору.

Згідно з п. 6.2. Кредитного договору у разі порушення строків сплати процентів за кредитом, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму несплачених процентів за користування кредитом, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Згідно з пунктом 6.3. Кредитного договору за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 0,5 процентів від суми невиконаного зобов'язання (за кожне порушення строку сплати процентів).

Додатковою угодою № 1 від 17.06.2014р. сторони внесли зміни до Кредитного договору та передбачили, що банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 31 000 000,00 грн., зі сплатою 17 % річних, строком до 29 квітня 2015 року, з кінцевим терміном повернення 29 квітня 2015 року. /а.с. 14/.

Додатковою угодою № 2 від 29.04.2015р. сторони внесли зміни до Кредитного договору та передбачили, що банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 31 000 000,00 грн., зі сплатою 17 % річних, строком до 27 квітня 2016 року, з кінцевим терміном повернення 27 квітня 2016 року. /а.с. 15/.

Позивач на виконання умов кредитного договору надав відповідачу грошові кошти на суму 30 240 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку від 20.08.2015р. /а.с. 16/

Станом на 20.08.2015р. за відповідачем рахується заборгованість по сплаті процентів на суму 1 281 678,91 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку від 18.08.2015р., з яких 422 531,51грн. за квітень 2015р., 436 615,89 грн. за травень 2015, 422 531,51 грн. за червень. /а.с. 17/.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору,що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи умови договору та вимоги чинного законодавства, позовна вимога про стягнення 1 281 678,91грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи умови договору позивачем нараховано відповідачу пеню за несплачені проценти у розмірі 119 790,58грн. та договірний штраф у розмірі 8 591,48грн., які за розрахунком позивача є арифметично вірними.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що одночасне стягнення пені і штрафу з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, не суперечить вимогам ст. 61 Конституції України, враховуючи правову позиції Верховного суду України.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на відсутність істотних умов кредитного договору судом до уваги взяте бути не може, оскільки відсутні докази оскарження кредитного договору у встановленому законодавством порядку.

Також судом оцінюються критично посилання відповідача у апеляційній скарзі щодо невиконання позивачем умов п. 2.3. договору, оскільки виконання робіт та сплата вартості послуг не стосується умов кредитного договору.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015р. у справі №910/23032/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2015р. у справі №910/23032/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/23032/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова