донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.02.2016 р. справа №913/945/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Склярук О.І.
суддівГеза Т.Д. , Дучал Н.М.

за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився
від відповідача: від третьої особи:Цихуляк С.В., за довіреністю Цихуляк С.В., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми "Агро", м. Луганськ

на рішення господарського суду Луганської області
від16.12.2015 року
у справі№913/945/15 (Ворожцов А.Г.)
за позовомПриватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми "Агро", м. Луганськ
до третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет споруДочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Новоайдарський елеватор", смт.Новоайдар Луганської області Державної акціонерної компанії "Хліб України", м. Київ
проусунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство сільськогосподарської виробничої фірми "Агро", м.Луганськ звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Новоайдарський елеватор", смт. Новоайдар Луганської області про усунення перешкод в користуванні майном.

Державна акціонерна компанія "Хліб України", м. Київ також звернулася до господарського суду Луганської області з позовною заявою як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та просила усунути перешкоди в користуванні майном.

16.12.2015р. господарським судом Луганської області прийнято рішення у справі №913/945/15 (суддя Ворожцов А.Г.), яким у задоволенні позову Приватному підприємству сільськогосподарської виробничої фірми "Агро" відмовлено. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні позову Державній акціонерній компанії "Хліб України". Рішення обґрунтовано не доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство сільськогосподарської виробничої фірми «Агро» м. Луганськ звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення по справі скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи. Зокрема, посилається, що місцевий господарський суд не врахував в якості доказів висновки про результати звернення представників позивача до Новоайдарського РВ ГУМСВ Луганській області, та копію витягу з кримінального провадження №0000726 від 16.11.2015р., ст.ст. 19, 20, 25 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», а також судом не було враховано, що власником нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальністю «СІВІК АЛЬЯНС ГРУП».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.01.2016р. порушено апеляційне провадження.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.01.2016р., представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.02.2016р., представник відповідача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Крім того від відповідача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, а від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - письмові пояснення.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшло письмове клопотання щодо розгляду апеляційної скарги за відсутністю його представників. Клопотання судовою колегією задоволено.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представника сторін, який з'явився у судове засідання судова колегія зазначає наступне.

20 липня 2011р. між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «Агро», (Інвестор), та Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії «Хліб України» Новоайдарський елеватор» (Підприємство), підписано інвестиційний договір №1/245, згідно якого Підприємство та Інвестор домовилися реалізувати Інвестиційний Проект відповідно до умов цього договору шляхом здійснення комплексу будівельних та монтажно-ремонтних робіт, технічного переоснащення та інших операцій, спрямованих на відновлення справного стану об'єкту, та можливим поліпшення його окремих показників та елементів, збільшення його довговічності та вартості, з метою спільного отримання прибутку від його експлуатації на підставі окремої угоди, яку вони планують укласти додатково.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що на період реалізації інвестиційного проекту обидві сторони цього договору мають право користуватися будівлями, спорудами та обладнанням Дочірнього підприємства Державна акціонерної компанії «Хліб України» «Новоайдарський елеватор» в цілях використання потужностей елеватора для надання послуг із складського зберігання і підробки зерна. Під час використання потужностей елеватора витрати по оплаті всіх комунальних послуг несе Інвестор.

Сторони домовилися, що реалізація інвестиційного проекту повинна бути завершена до 20.07.2021р. Цей строк може бути продовжений за взаємною згодою сторін, про що ними підписується додаткова угода.

У розділі 6 договору сторони домовилися про таке:

- об'єкт фінансування буде належать сторонам на праві спільної часткової власності після державної реєстрації цього права. Сторони встановили, що після реалізації Інвестиційного проекту вони мають намір спільно експлуатувати оновлені виробничі потужності як об'єкт інвестування. Умови такої спільної експлуатації Об'єкту Інвестування будуть визначені Сторонами окремою угодою (п.6.1. договору).

Частка Інвестора в об'єкті Інвестування після реалізації Інвестиційного Проекту в повному обсязі складатиме 54% , а частка Підприємства 46% (п.6.2.).

На стаді реалізації інвестиційного проекту об'єкт Інвестування може стати спільною частковою власністю сторін пропорційно вартості фактично профінансованих Інвестором робіт, матеріалів, комплектуючих, устаткування, виконання робіт та наданих послуг лише після здійснення державної реєстрації цього права (п.6.3.).

Пунктом 6.9 договору визначено, що Інвестор зобов'язується здійснити реалізацію Інвестиційного проекту, вчинити всі необхідні юридичні дії (включаючи їх фінансування) та забезпечити виконання усіх робіт, необхідних для своєчасного оформлення документів про право власності Підприємства на частку в об'єкті Інвестування.

20.07.2014р. третя особа по справі (ДАК «Хліб України») своїм листом № 1-2-24/929 повідомило В.О. голови державної інспекції з контролю якості сільськогосподарської продукції та моніторингу її ринка, що правлінням ДАК «Хліб України» від 20.07.2011р. було прийнято рішення про можливість укладання інвестиційного договору між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» та ДП ДАК «Хліб України» «Новоайдарський елеватор». На підставі зазначеного договору будівлі, споруди та обладнання ДП ДАК «Хліб України» «Новоайдарський елеватор» використовується ПП СВФ «Агро» для надання послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, у зв'язку з чим просив провести сертифікацію та видати сертифікат відповідності ПП СВФ «Агро».

До матеріалів справи також додано, копія Сертифікату відповідності послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки № 5459, виданий ПП СВФ «Агро». У сертифікаті зазначено, що послуги із зберігання зерна та продуктів його переробки, які надає приватне підприємство сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» відповідають правилам і стандартам, нормативно-правовим актам зберігання зерна і продуктів його переробки на зерновому складі. Сертифікат видано Державною інспекцією сільського господарства України на підставі акту з сертифікації послуг зернових складів із зберігання зерна та продуктів його переробки Державної інспекції сільськогосподарського господарства в Луганській області від 28.08.2012р.

До матеріалів справи додано акти виконаних робіт, пов'язаних з реалізацією Інвестиційного Проекту, передбаченого Інвестиційним договором № 1/245 від 20.05.2011р, а саме: акти виконаних робіт від 01.07.2012р., 01.10.2012р., 03.01.2013р., 01.04.2013р., 01.07.2012р., 01.10.2013р. та Декларація про обсяги зберігання зерна станом на 01.10.2015р.

06.10.2015р. управляючим, ст. майстром та охоронцем ПП сільськогосподарської виробничої фірми «Агро» складається акт, згідно якого зафіксовано, що 06.10.2015р. в 7 год. на території елеватора появився громадянин ОСОБА_7 з групою невідомих осіб, який представився новим директором ДП ДАК «Хліб Україна» «Новоайдарський елеватор» і повідомив, що з 06.10.2015р. забороняється проїзд вантажних засобів на територію елеватора. Після чого група невизначених осіб стала блокувати проїзд вантажних транспортних засобів на територію елеватора.

14.10.2015р. складено Висновок за результатами розгляду звернення, згідно якого ДІМ Новоайдарського РВ ГУМВСУ в Луганській області розглянувши звернення ОСОБА_8 встановив відсутність складу кримінального правопорушення. Під час розгляду звернення встановлено, що ОСОБА_7 згідно наказу 96-к від 28.08.2015р. ДАК «Хліб України» призначений на посаду директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб України», та з 06.10.2015р. він приїхав для здійснення функцій директора та проведення інвентаризації .

19.10.2015р. складено Висновок за результатами розгляду звернення, згідно якого ДІМ Новоайдарського РВ ГУМВСУ в Луганській області, розглянувши звернення ОСОБА_8 встановив відсутність складу кримінального правопорушення. Під час розгляду звернення встановлено, що ОСОБА_7 згідно наказу 96-к від 28.08.2015 р. ДАК «Хліб України» призначений на посаду директора дочірнього підприємства ДАК «Хліб України», та з 06.10.2015 він приїхав для здійснення функцій директора та проведення інвентаризації.

До матеріалів справи додано копія рішення Київського районного суду м. Донецька від 20 червня 2014р. у цивільній справі № 257/2408/14-2/257/1159/201, згідно якого, зокрема, було припинено право власності ДП ДАК «Хліб України» на рухоме та нерухоме майно, а також витребувано зазначено майно на користь ТОВ «Азовська продовольча компанія». Цим же рішення визнано право власності на це майно за ТОВ «Азовська продовольча компанія». Оригінал зазначеного рішення до матеріалів справи не надано.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав та нерухоме майно нежитлові об'єкти нерухомості, що розташовані за адресою Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новойдар, вул. Октябрська, б. 42а, 08.06.2015р. зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «СІВІК АЛЬЯНС ГРУП» , м. Київ, вул. Промислова (Голосіївський район) будинок, 10.

09.06.2015р. зареєстровано іпотечний договір за № 1243 виданий 09.06.2015р., іпотекодавцем якого виступає ТОВ «СІВІК АЛЬЯНС ГРУП», а обтяжувачем ТОВ «Мерідіан СМАРТ Трейд».

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 10.09.2010р. Новоайдарською селищною радою, об'єкт нерухомості «Новойадарський елеватор», який розташований за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул.Октябрська, б.42а, належить на праві власності ДП ДАК «Хліб України «Новоайдарський елеватор», приватна форма, частка 1/1.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив усунути перешкоди в користуванні зерном.

В свою чергу, Державна акціонерна компанія «Хліб України» звернулася до суду з позовною заявою як третя особа із самостійними вимогами та просило зобов'язати ПП СВФ «Агро» та третіх осіб усунути перешкоди у користуванні майном ДП ДАК «Хліб України» Новоадарський елеватор» () за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Октябрська, б.42а.

Як зазначалося вище, у задоволені позовних вимог позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, було відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позовні вимоги як позивача, так і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно приписів ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За нормами зазначеної статті власник має право на захист права власності від порушень, хоча б вони і не були пов'язані з позбавленням володіння. Захист права власності від таких порушень здійснюється за допомогою негаторного позову.

Негаторним позовом є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння. Отже негаторний позов пред'являється власником за умови, що він має майно у своєму володіння, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним.

Негаторний позов є речово-правовим і може застосовуватися лише у випадку відсутності між позивачем та відповідачем зобов'язальних відносин та бути поданим щодо індивідуально-визначеного майна.

Позивачем у негаторному позові є власник майна або особа, яка володіє майном на підставі інших речових прав на майно (титульний володілець).

Відповідачем у негаторному позові є особа, яка власними протиправними діями, перешкоджає позивачу користуватися або розпоряджатися майном.

Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном.

Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядженням майном, вчиненням відповідачем дій, які перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин. Якщо на момент подання позову правопорушення, що є об'єктом негаторного позову, припинилося, то підстав для задоволення позову у суду немає.

Умовою задоволення негаторного позову позивача є встановлення судом факту протиправності дії відповідача, однак задоволення позовних вимог позивача не залежить від наявності вини відповідача.

Як зазначалося вище, позивач, Приватне підприємство сільськогосподарська виробнича фірма "Агро", звернулося з позовною заявою, в якій просить зобов'язати відповідача, Дочірнє підприємство Державну акціонерну компанію "Хліб України" "Новоайдарський елеватор", та іншим особам усунути перешкоди в користуванні позивача зерном, що знаходиться на елеваторі за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Октябрьська, буд. 42-а, шляхом вільного поїзду вантажних транспортних засобів на територію або з території елеватору та вільного завантаження зерна у вантажні транспортні засоби і вивантаження зерна з вантажних транспортних засобів.

Таким чином, позивач звернувся за захистом свого права власності саме на зерно.

По-перше, зерно не є індивідуально-визначеною річчю, що унеможливлює, на думку колегії суддів, застосування такого способу захисту, як негаторний позов.

По-друге, згідно приписів ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво, складська квитанція.

Крім того, відповідно до Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" має бути укладений договір складського зберігання зерна в письмовій формі та видано власнику зерна складський документ. При цьому зерно, прийняте на зберігання за простим або подвійним складським свідоцтвом, не може бути відчужене без правомірної передачі простого або подвійного складського свідоцтва.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону правовою підставою наявності зерна на території зернового складу є договір складського зберігання та документ про отримання зерна на зберігання.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не обґрунтував належним чином, що саме він є власником спірного майна, оскільки декларація про обсяги зберігання зерна станом на 01.10.2015р., копія якої міститься у справі, не підтверджує права власності на зерно з огляду на приписи ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні».

По-третє, в обґрунтування вимоги позивач посилається на укладений між ним та відповідачем інвестиційний договір № 1/245 від 20.07.2011р., згідно з яким сторони мали реалізувати інвестиційний проект шляхом здійснення комплексу будівельних та монтажно-ремонтних робіт, технічного переоснащення та інших операцій, спрямованих на відновлення справного стану об'єкту - будівель, споруд та обладнання відповідача з можливим поліпшенням його окремих показників та елементів, збільшення його довговічності та вартості з метою спільного отримання прибутку від його експлуатації. В той же час зазначений договір не має значення для вирішення питання щодо усунення перешкод в користуванні саме зерном, оскільки регулює правовідносини сторін щодо використання об'єктами нерухомості, де зазначене зерно знаходиться на схові.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що акт від 06.10.2015р., на який позивач посилається як на доказ здійснення йому перешкод у проїзді транспортних засобів на територію елеватора, не може бути належним доказом по справі, оскільки він складений в односторонньому порядку.

До того ж з наданих позивачем документів не вбачається, що саме відповідач здійснює будь-які перешкоди у користуванні позивачем спірним майном.

За таких обставин, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову ПП СВФ "Агро".

Щодо позову ДАК "Хліб України".

Стаття 26 ГПК України надає право особі вступити у справу третьою стороною, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, шляхом подачі позову до однієї або двох сторін.

При цьому, третя особа має бути суб'єктом спірних відносин, яка вступає в процес з метою захисту своїх прав чи охоронюваних законом інтересів.

Третя особа, ДАК "Хліб України", подала позов, в якому просить зобов'язати позивача та третіх осіб усунути перешкоди у користуванні майном ДП ДАК "Хліб України" "Новоайдарський елеватор", тобто майном, яке, на думку третьої особи, належить відповідачу, а не власне третій особі, що суперечить положенням статті 26 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ДАК "Хліб України" не є власником спірного зерна, а доводи третьої особи, які наведені у позові, про те, що є реальна загроза вивезення рухомого майна та обладнання елеватора, що спричинить неможливість подальшої експлуатації елеватора згідно зі статутними завданнями, як зернового складу, лежать поза межами предмету спору, а тому, не можуть бути прийняті судом.

З огляду на наведене, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог третьої особи.

Судова колегія вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «Агро», м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області у справі №913/945/15 від 16.12.2015р. - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/945/15 від 16.12.2015р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

Н.М. Дучал

Надруковано: 7 прим.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. третій особі

1. ДАГС

1. до справи

1. ГСЛО