УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.02.2016Справа № 910/1663/16

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Громадянина Ірландії ОСОБА_10

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕСТАРОССА"

2) КОРПОРАЦІЯ АЗЮР ГРУП ХОЛДІНГ С.А. (AZURE GROUP HOLDING S. A.)

про визнання недійсними договору, рішень та змін до установчих документів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, підписаною 28.01.2016 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестаросса"; Корпорації Азюр Груп Холдінг С.А. про визнання недійсним договору, рішень та змін до установчих документів.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

До позовної заяви додано нотаріально посвідчену довіреність від 28.01.2016 року (зареєстрована в реєстрі за № 21), якою громадянин України ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мацібурою О.В. 18.06.2014 за реєстровим № 859, 860, від імені громадянина Ірландії ОСОБА_10 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (довіритель), уповноважив представляти інтереси довірителя та вести від імені довірителя справи з усіма необхідними повноваженнями в судах загальної юрисдикції, тощо з правом підпису необхідних документів за довірителя та подачі позовів до суду громадянина ОСОБА_8, який 28.01.2016 підписав позовну заяву.

Довіреність на громадянина ОСОБА_8 підписав ОСОБА_5. Доказів того, що ОСОБА_10 уповноважив громадянина ОСОБА_5 підписувати довіреності від його імені і відсутні посилання на зазначені докази в позовній заяві. Крім того доказів того, що довіреність громадянина ОСОБА_5 від 18.06.2014 (зареєстрована в реєстрі за № 859,860) не скасована до позовних матеріалів не додано.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПУ щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України. Такі ж наслідки настають, в разі коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 ГПК), і на ці документи немає посилання в заяві.

Таким чином, в доданих до позовної заяви документах відсутні докази, що підтверджують підписання позовної заяви повноважним представником позивача. З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із п.2 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надати суду докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.56 вказаного Кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

За приписами ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.п.69,70 Правил надання поштового зв'язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009р. Кабінету Міністрів України, фізичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS", дрібні пакети відкритими. Для пересилання дрібних пакетів, мішків "М", міжнародних посилок, міжнародних відправлень з оголошеною цінністю, відправлень "EMS" відправник у встановленому порядку заповнює митні декларації у кількості, що визначена країною призначення у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

У разі подання для пересилання фізичною особою в міжнародних поштових відправленнях товарів, сукупна вартість яких перевищує суму, визначену законодавством, приймання здійснюється у порядку та на умовах, встановлених законодавством для юридичних осіб.

За змістом п.п.71, 72, 73 Правил надання послуг поштового зв'язку, юридичні особи для пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень складають список таких відправлень незалежно від їх кількості, який оформляється у порядку, передбаченому для внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю. У разі подання для пересилання міжнародних поштових відправлень, на які складається митна декларація, підписи, якими засвідчується список, повинні відповідати підписам у митній декларації. Юридичні особи подають для пересилання міжнародні посилки, міжнародні поштові відправлення з оголошеною цінністю, відправлення "EMS" з товарним вкладенням, дрібні пакети закритими. На міжнародні поштові відправлення, для декларування вкладення яких відповідно до законодавства використовувалася вантажна митна декларація, посадовими особами митних органів можуть накладатися засоби ідентифікації. Під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.

Згідно з п.47 вказаних Правил на міжнародному поштовому відправленні найменування адресата та його поштова адреса зазначаються латинськими літерами і арабськими цифрами. У разі коли поштова адреса написана мовою країни призначення, під нею повторюється найменування населеного пункту і країни призначення українською мовою (великими літерами).

Найменування відправника та його поштова адреса зазначаються українською мовою або латинськими літерами і арабськими цифрами. У разі зазначення поштової адреси українською мовою найменування населеного пункту і країни повторюється латинськими літерами.

За таких обставин належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї всіма документами відповідачу 2 (нерезиденту) є митна декларація відправленої поштової кореспонденції, засвідчена підписом працівника відділення поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Відповідно до п. 42 Правил надання послуг поштового зв'язку на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається в тому числі поштовий індекс; країна призначення.

Тобто зазначення поштового індексу являється обов"язковим.

З транспортної накладної від 02.02.2016 року вбачається, що позовна заява від 28.01.2016 з додатками на 59 аркушах направлено на адресу Корпорації Азюр Груп Холдинг С.А. в Республіку Маршалові Острови, м. Маджуро, острів Аджелтейк, вулиця Аджелтейк, Комплекс Трастової Компанії 96960, при цьому позивач в позовній заяві зазначає, що місцезнаходження Корпорації Азюр Груп Холдинг С.А.: Республіка Маршалові Острови, м. Маджуро, острів Аджелтейк, вулиця Аджелтейк, Комплекс Трастової Компанії МН 96960. Крім того зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № , станом на 22.01.2016 (наданого позивачем) вбачається, що Корпорація Азюр Груп Холдинг С.А., індекс 55587, острів Аджелтейк, Вулалджелтейк, Маршалові острови. В договорі купівлі-продажу від 25.01.2013 (зареєстрований в реєстрі за № 219) вказано, що Корпорація Азюр Груп Холдинг С.А.: Республіка Маршалові Острови, Маджуро, Ежелтейк Айленд, Комплекс Трастової Компанії МН 96960. В транспортній накладній від 02.02.2016 року вказано, що обов"язково має бути зазначено поштовий індекс отримувача і це кореспондується з вимогами правил надання послуг поштового зв"язку. При цьому позивач в транспортній накладній не вірно вказав поштовий індекс відповідача-2. З вказаних суперечностей в адресах відповідача-2 та невірним зазначенням поштового індексу, суд встановив, що позивач не надав належних доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу-2, зазначеному в позовній заяві.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.В. Усатенко