ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 р. Справа № 923/1959/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області, с.Василівка Каховського району Херсонської області

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива", м. Херсон

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фермерське господарство "АЛТ-АГРО", м. Каховка Херсонської області

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Каховська районна рада Херсонської області, м. Каховка Херсонської області

про визнання недійсною додаткової угоди до договору та зобов'язання повернути майно

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа Палагнюк І.В., довір. від 02.12.2015р.

від відповідача - уповноважена особа Омельченко Т.Й., довір. від 25.03.2015р.

від третьої особи-1 - не прибули

від третьої особи-2 - не прибули

Василівська сільська рада Каховського району Херсонської області (позивач) звернулася до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" (відповідач) про визнання недійсною додаткової угоди від 01.03.2012р. № 75 до договору оренди дощувальних машин, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи № 26 від 01.07.2010р. Крім того, позивач просить зобов'зати відповідача повернути позивачу орендоване майно, передане на підставі акта прийому-передачі дощувальної машини "Фрегат" від 01.07.2010р.

Ухвалами суду від 17.12.2015 та від 14.01.2016 розгляд справи відкладався. Крім того, в засіданні суду 26.01.2016 було оголошено перерву до 02.02.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні та згідно до відзиву на позовну заяву позовні вимоги не визнає, мотивуючи відсутністю правових підстав для їх задоволення, позовну заяву вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа-1 в засідання суду не прибула, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки в попередньому засіданні суду від 26.01.2016 був присутній голова фермерського господарства "АЛТ-АГРО" Приходько О.О. Відповідно до протоколу засідання суду від 26.01.2016 судом було оголошено перерву до 02.02.2016. Сторони повідомлені про перерву під розписку (т. 2, а.с. 171).

Пунктом 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Відповідно до наданого відзиву третя особа-1 підтримує позовні вимоги позивача і просить задовольнити позовні вимоги.

Третя особа-2 в засідання суду не прибула, надіславши заяву, якою просить розглянути справу без участі її представника. Відповідно до наданого відзиву третя особа-2 підтримує позовні вимоги позивача і просить задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням № 211 XVII сесії Каховської районної ради п'ятого скликання від 23.11.2007 р. внутрішньогосподарська меліоративна система з дощувальними машинами та невід'ємними об'єктами була прийнята в спільну власність територіальних громад району та поставлена на баланс сільських, селищних рад.

Рішенням XX сесії Каховської районної ради п'ятого скликання від 20.03.2008 р. №274 балансоутримувачам було надане право укладати договори оренди на частину меліоративної мережі з її невід'ємними об'єктами інженерної інфраструктури.

Відповідно до п. 2.3. Договору про оперативне управління комунальним майном територіальних громад Каховського району від 05.05.2008 р. № 16 позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном в межах, наданих йому законом та Договором.

Як вбачається з матеріалів справи відносини, що виникають при передачі майна в оренду третім особам, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна", Порядком передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженим рішенням XVI сесії Каховської районної ради п'ятого скликання від 24.10.2007 р. № 207 зі змінами.

01.07.2010 р. між Василівською сільською радою (позивач) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" (відповідач) укладено договір оренди дощувальних машин № 26 (далі договір), які є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи, за умовами якого (п. 1.1. договору), позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування дощувальну машину, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи Каховського району, а саме: дощувальна машина "Фрегат" заводський номер машини 24976, марка машини Б 572-90, рік випуску 1988, місце розташування - контур №109, свідоцтво про реєстрацію АБ № 635773 від 14.12.09 р., вартість якого визначена згідно з актом приймання-передачі від 01.07.2010 р. і становить за незалежною оцінкою-залишковою вартістю 602,00 грн.

Матеріали справи містять акт приймання-передачі від 01.07.2010 р., з якого вбачається, що Василівська сільська рада фактично передала, а сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" прийняло дощувальну машину "Фрегат" заводський номер машини 24976, марка машини Б 572-90, рік випуску 1988, балансова вартість 602,00 грн., місце розташування - контур № 109.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207 і становить за місяць оренди 5.02 грн.

Згідно з п. 6.1. договору, строк дії договору встановлено до 01.06.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди дощувальних машин, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи № 26 від 01.07.2010 р. (далі - додаткова угода).

Додатковою угодою сторони узгодили п. 3.1 договору в новій редакції, а саме: "Орендна плата визначається на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207 і становить за місяць 471,00 грн. "

Додатковою угодою сторони виклали п. 3.5 договору в наступній редакції: "На підставі Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо орендних відносин від 21.04.2011 р. № 3269-VI, згідно відповідного рішення районної ради № 122 від 12.08.2011 р., орендна плата перераховується орендодавцю 100% щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця".

Додатковою угодою сторони виклали п. 6.1 договору в редакції: "Цей договір укладено строком на 10 років, що діє з 01 липня 2010 р. по 01 липня 2020 р. включно".

Як вбачається з тексту додаткової угоди, вона укладена на підставі Закону України № 3269-VI від 21 квітня 2011 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо орендних відносин. "

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, яка діяла на момент укладення спірної додаткової угоди) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 2 ст. 180 ГК України передбачено, що істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено вичерпний перелік істотних умов договору оренди комунального майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 2.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Частина 2 статті 284 ГК України передбачає, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Стаття 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Пунктом 1 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995 р. (далі Методика) передбачено, що відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуального визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, що передається в оренду.

Пунктом 2 Методики встановлено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Згідно з п. 19 Методики у разі оренди нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

Відповідно до пункту 3 Методики поняття "незалежна оцінка" вживається у значенні, наведеному у Законі України "Про оцінку майна", майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Вищезазначене свідчить, що укладена між сторонами додаткова угода суперечить вимогам законодавства України та інтересам держави та суспільства, в тому числі ст. ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Аналогічні положення закріплено ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України.

Додатковою угодою сторони узгодили п. 3.1 договору в новій редакції, а саме: "Орендна плата визначається на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207 і становить за місяць 471,00 грн. "

Судом встановлено, що згідно акту приймання-передачі від 01.07.2010 р. Василівська сільська рада фактично передала, а сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" прийняло дощувальну машину "Фрегат" заводський номер машини 24976, марка машини Б 572-90, рік випуску 1988, балансова вартість 602,00 грн., місце розташування - контур № 109.

Статтею 236 ЦК України встановлено, що недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення, але якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх в майбутньому припиняється.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 207 ГК України, виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється з дня набрання рішення законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним на майбутнє.

Таким чином, після закінчення терміну дії договору, встановленого п. 6.1., для укладання договору необхідно було провести оцінку об'єкта оренди (згідно п.2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995 р.), однак сторони уклали додаткову угоду до спливу терміну дії договору оренди, тим самим відповідач уник витрат за проведення оцінки об'єкта оренди.

Як вбачається зі змісту додаткової угоди розрахунок орендної плати проведено на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. №207.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.1. договору оренди № 26 від 01.07.2010р. , орендна плата визначалась на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207 і становить за місяць оренди 5.02 грн.

З розрахунку, який є додатком до договору також вбачається, що орендна плата становить 5.02 грн. та вартість об'єкту за незалежною оцінкою є 602 грн. (п.1.1. договору).

Також судом встановлено, що додатковою угодою сторони узгодили п. 3.1 договору в новій редакції, а саме: "Орендна плата визначається на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207 і становить за місяць 471,00 грн. "

З розрахунку, який є додатком до додаткової угоди також вбачається, що орендна плата становить 471 грн. та вартість об'єкту є 56528.00 грн.

Тобто укладаючи додаткову угоду, сторони внесли зміни щодо орендної плати та вартості об'єкту, однак доказів того, у зв'язку з чим змінилась вартість об'єкту оренди, та доказів проведення незалежної оцінки суду не надано.

Як зазначалось раніше, розрахунок орендної плати при укладанні додаткової угоди проведено на підставі Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженого рішенням XVI сесії V скликання районної ради від 24.10.2007 р. № 207.

Суд зазначає, що Закон України "Про оренду державного та комунального майна" є спеціальним, тому його норми мають пріоритет перед іншими нормами законодавства, що регулюють орендні правовідносини.

Стаття 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Враховуючи те, що незалежна оцінка перед укладання додаткової угоди та на теперішній час не проводилась є підставою для визнання додаткової угоди від 01.03.2012 р. № 75 до договору оренди дощувальних машин недійсною. Вказане, в свою чергу, згідно ст. 216 ЦК України, тягне за собою наслідок у вигляді повернення до комунальної власності територіальної громади переданого за вказаним договором оренди майна.

Щодо посилання позивача на порушення норм ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", як на необхідність проведення конкурсу, суд зазначає наступне.

Судом раніше встановлено, що додаткова угода укладена на підставі Закону України № 3269-VI від 21 квітня 2011 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо орендних відносин. "

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції Закону від 21.04.2011 р., яка діяла і на момент укладення спірної додадкової угоди) встановлено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

2. У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець, за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду, у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном, а у разі якщо:

підприємство, його структурний підрозділ, щодо цілісного майнового комплексу якого надійшла заява про оренду, або ініціатор укладення договору оренди згідно із законодавством займають монопольне становище на ринку;

внаслідок укладення договору оренди підприємець або група підприємців можуть зайняти монопольне становище на ринку;

сумарна вартість активів або сумарний обсяг реалізації товарів (робіт, послуг), що належать об'єкту оренди та ініціаторові укладення договору оренди, перевищують показники, визначені законодавством, - також до органу Антимонопольного комітету України.

Орган Антимонопольного комітету України розглядає надіслані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та умови договору оренди.

У разі порушення провадження у справі про банкрутство керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна подає орендодавцеві матеріали щодо оренди нерухомого майна, копію яких орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

3. Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову). При розгляді матеріалів щодо передачі в оренду нерухомого майна можуть враховуватися пропозиції місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ і організацій.

У разі наявності пропозиції місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ і організацій органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, можуть у цей же термін запропонувати підприємству, заснованому на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

Якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

У разі, коли підприємство не погоджується з пропозицією укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, органи, уповноважені управляти майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, можуть без згоди підприємства укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією.

4. Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна.

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

У разі надходження заяви про оренду майна на короткий строк (не більше п'яти днів та без права продовження строку дії договору оренди) або заяви від бюджетної установи, музею, підприємства чи громадської організації у сфері культури і мистецтв (у тому числі національної творчої спілки або її члена під творчі майстерні), релігійної організації для забезпечення проведення релігійних обрядів та церемоній, громадської організації ветеранів або інвалідів, реабілітаційних установ для інвалідів та дітей-інвалідів, державних та комунальних спеціалізованих підприємств, установ та закладів соціального обслуговування, що надають соціальні послуги відповідно до Закону України "Про соціальні послуги", Пенсійного фонду України та його органів, державних видавництв і підприємств книгорозповсюдження, вітчизняних видавництв та підприємств книгорозповсюдження, що забезпечують підготовку, випуск та (чи) розповсюдження не менш як 50 відсотків книжкової продукції державною мовою (за винятком видань рекламного та еротичного характеру), оголошення про намір передати майно в оренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без-проведення конкурсу.

Порядок визначення обсягу книжкової продукції державною мовою затверджується Кабінетом Міністрів України.

У договорі оренди приміщень, укладеному відповідно до абзацу четвертого цієї частини з державним видавництвом, підприємством книгорозповсюдження, вітчизняним видавництвом, підприємством книгорозповсюдження, що забезпечують підготовку, випуск та (чи) розповсюдження не менш як 50 відсотків книжкової продукції державною мовою (за винятком видань рекламного та еротичного характеру), передбачається умова стосовно того, що недотримання орендарем вимоги щодо підготовки, випуску та (чи) розповсюдження книжкової продукції державною мовою в обсязі не менш як 50 відсотків є підставою для розірвання договору оренди в установленому законодавством порядку.

Укладення договору оренди із суб'єктами виборчого процесу з метою проведення публічних заходів (зборів, дебатів, дискусій) під час та на період виборчої кампанії здійснюється без проведення конкурсу в порядку черговості надходження відповідних заяв до орендодавця.

Фонд державного майна України, його регіональні відділення під час розгляду матеріалів про передачу в оренду нерухомого майна враховують пропозиції центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо розміщення бюджетних установ.

Орендодавець відмовляє в укладенні договору оренди в разі, якщо:

прийнято рішення про приватизацію або передприватизаційну підготовку цих об'єктів;

об'єкт включено до переліку підприємств, що потребують залучення іноземних інвестицій, згідно з рішенням Кабінету Міністрів України чи органів місцевого самоврядування;

орган Антимонопольного комітету України не дає згоди, виходячи з підстав, наведених в абзацах другому - четвертому частини другої цієї статті;

орган, уповноважений управляти майном, не дає згоди на укладення договору оренди;

орендодавець, зазначений в абзацах другому і третьому статті 5 цього Закону, прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною установою;

є інші підстави, передбачені законом.

5. З моменту надходження до орендодавця заяви та проекту договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу щодо такого майна підприємству забороняється здійснювати купівлю, продаж, передачу, обмін, надання в безоплатне користування, списання майна, придбання цінних паперів, одержання кредитів у розмірах, що перевищують середньорічний рівень за останні три роки. У разі якщо зазначені дії необхідні для ефективного функціонування підприємства, його структурного підрозділу, вони вчиняються з дозволу органу, уповноваженого управляти відповідним майном.

6. Порядок проведення конкурсу визначається: Кабінетом Міністрів України - для об'єктів, що перебувають у державній власності; органами, визначеними Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності.

У разі визначення орендаря на конкурсних засадах орендодавець надсилає копії проекту договору та інших матеріалів відповідним органам, зазначеним у частині другій цієї статті, у п'ятиденний термін після дати затвердження результатів конкурсу.

7. Частину сьому статті 9 виключено.

8. У разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, про необхідність проведення конкурсу перед укладанням спірної додаткової угоди, оскільки ч. 2 цієї статті стосується оренди цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), яким не є спірне майно - дощувальна машина "Фрегат".

При розгляді клопотання позивача про поновлення строку позовної давності та заяви відповідача про застосування позовної давності, суд виходить із наступного.

Згідно з ст. 256 Цивільного Кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю в три роки. За загальним правилом цей строк застосовується до захисту всіх цивільних прав незалежно від статусу уповноваженого суб'єкта та характеру спірних відносин.

За змістом статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Частина 1 зазначеної норми пов'язує початок перебігу строку позовної давності лише з обізнаністю тієї особи, якій належить порушене право.

Відповідачем було подано заяву про наслідки спливу позовної давності.

Позивач просить поновити строк позовної давності, посилаючись на те, що йому стало відомо про порушення його права лише у 2015 р.

Так, 22.12.2014 р. Василівським сільським головою видано розпорядження № 61 "Про інвентаризацію та перевірку договорів оренди комунального майна, укладених сільською радою в період з 2011-2014 р. "

За результатами перевірки встановлено, що додаткові угоди до договорів оренди дощувальних машин, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи, укладені з порушенням Порядку передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад району, затвердженим рішенням XVI сесії V скликання Каховської районної ради від 24.10.2007 р., про що складено акт інвентаризації та перевірки договорів оренди комунального майна сільської ради від 30.01.2015 р.

Посилання позивача на пропуск строку позовної давності з поважних причин підтверджені розпорядженням сільського голови № 61 від 22.12.2014 р. "Про інвентаризацію та перевірку договорів оренди комунального майна, укладених сільською радою в період з 2011-2014 р." та актом інвентаризації та перевірки договорів оренди комунального майна сільської ради від 30.01.2015 р., які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що причини пропуску строку позовної давності позивачем підтверджені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим порушене право позивача підлягає захисту.

За змістом статті 267 ЦК України, якщо при розгляді спору судом буде встановлено, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав. Якщо ж буде встановлено, що таке право позивача порушено і строк позовної давності пропущено ним з поважних причин, відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист, у разі визнання судом поважними причин пропуску строку позовної давності.

Аналогічна позиція наведена і в пункті 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Таким чином, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що право позивача, про захист якого він звернувся, порушено спірною додатковою угодою і причини пропуску строку позовної давності визнані судом поважними, позивач вправі отримати судовий захист, а клопотання відповідача на застосування позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст.215 ЦК України позовні вимоги про визнання недійсною додаткової угоди від 01 березня 2012 р. № 75 до договору оренди дощувальних машин, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи № 26 від 01 липня 2010 р. підлягають задоволенню. Вказане, в свою чергу, згідно ст. 216 ЦК України, тягне за собою наслідок у вигляді повернення до комунальної власності територіальної громади переданого за вказаним договором оренди майна, тому позовні вимоги про зобов'язання повернути орендоване майно також підлягають задоволенню.

В засіданні суду представник відповідача зауважив, що судовий збір за подання позовної заяви до суду сплатив не позивач, а третя особа. Однак, чинне законодавство не забороняє сплату судового збору замість позивача іншою особою, оскільки в разі сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, господарський суд виходить з того, що судовий збір фактично надійшов до державного бюджету. Так, судовий збір за подання позовної заяви сплачено у встановленому законом розмірі, за вірними резквізитами для сплати судового збору господарського суду Херсонської області, в призначенні платежу в платіжних дорученнях № 387 від 02.12.2015 та № 399 від 15.12.2015 вказано, що судовий збір сплачується саме за зазначеним позовом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 01 березня 2012 р. № 75 до договору оренди дощувальних машин, що є невід'ємною частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи, від 01 липня 2010 р. № 26, укладений між Василівською сільською радою Каховського району Херсонської області та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива".

3. Зобов'язати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" (73000, м. Херсон, вул. Червонофлотська, 30, кв. 2, , р/р в ХОД Райффайзен Банк Аваль, МФО 352093) повернути Василівській сільській раді Каховського району Херсонської області (74820, Херсонська область, Каховський район, с. Василівка, вул. Карла Маркса, 28, , п/р 0200, МФО 852010 УДК у Каховському районі) орендоване майно, передане на підставі акту прийому-передачі дощувальної машини "Фрегат" від 01 липня 2010 р.

4. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива" (73000, м. Херсон, вул. Червонофлотська, 30, кв. 2, , р/р в ХОД Райффайзен Банк Аваль, МФО 352093) на користь Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області (74820, Херсонська область, Каховський район, с. Василівка, вул. Карла Маркса, 28, , п/р 0200, МФО 852010 УДК у Каховському районі) 2436 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.02.2016 р.

Суддя В.П.Ярошенко