УХВАЛА

01.02.2016Справа № 910/24814/15
За позовом Міністерства інфраструктури України

до 1) Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

2) акціонерного товариства Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш. (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.)

про визнання недійсним пункту договору

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача не прибув

Від відповідача-1 не прибув

Від відповідача-2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсним з моменту укладення пункту 13.2 Договору підряду на виконання будівельних робіт № ДЗ/ДН-6-0415 від 14.11.2004, укладеного між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" та Акціонерним товариством "Dogus Insaat ve Ticaret A.S.".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.09.2015 порушено провадження у справі №910/24814/15 та призначено до розгляду на 08.10.2015.

Представник позивача в судове засідання 08.10.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 08.10.2015 прибули представники відповідачів та дали пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 29.10.2015.

В судове засідання 29.10.2015 прибули представники позивача та відповідачів, дали пояснення по справі.

Представник відповідача-1 подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 19.11.2015.

В судове засідання 19.11.2015 прибули представники відповідачів, дали пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача-2 подав клопотання про відкладення розгляду справи для можливості мирного врегулювання спору. Суд задовольнив дане клопотання.

В матеріалах справи містяться документи, що містять різні адреси місцезнаходження "Dogus Insaat ve Ticaret A.S.". В договорі підряду від 14.11.2004 № ПЗ/ДН-6-0415 та додатковій угоді № 1 до зазначеного договору вказано адресу "Dogus Insaat ve Ticaret A.S.": Turkey, 34398, Maslak/ Istanbul, Buyukdere Cab № 65. У листі № TR-45 від 28.10.2015, адресованому голові комісії з реорганізації - виконувачу обов'язків генерального директора Укрзалізниці вказано адресу відправника, "Dogus Insaat ve Ticaret A.S.": Turkey, 34810, Kavasik Beykoz/Istanbul, Cumhuriyet Cab № 2.

Суд вважає за необхідне повторно витребувати у позивача докази на підтвердження місцезнаходження "Dogus Insaat ve Ticaret A.S." та витяг з Торгового реєстру Туреччини, наданий Службою регіональних торгівельних палат Турецької Республіки щодо "Dogus Insaat ve Ticaret A.S.", на підтвердження статусу юридичної особи та її найменування.

З матеріалів справи вбачається, що "Dogus Insaat ve Ticaret A.S." має місцезнаходження у Республіці Туреччина.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналась 19.10.2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" та Гаазькою конвенцією з питань цивільного процесу від 1 березня 1954 року, до якої Україна приєдналась 28.10.1966 року.

Згідно з даним актом, центральним органом, уповноваженим складати підтвердження про вручення документів, отримувати документи, які передаються консульськими каналами тощо, є Міністерство юстиції України та його територіальні управління юстиції.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54, суди України складають доручення та направляють їх в установленому порядку для виконання в іноземній державі.

Пунктом 2.3. вищезазначеної Інструкції передбачено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України; якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України; документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступна умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

За таких обставин, "Dogus Insaat ve Ticaret A.S." (відповідачу-2) у справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі англійською мовою.

Суд вважає за необхідне зобов'язати позивача зробити нотаріально засвідчений переклад позовної заяви та ухвали суду від 02.11.2015 № 910/24816/15. Та направити нотаріально засвідчений переклад позовної заяви з додатками "Dogus Insaat ve Ticaret A.S." за адресою, сказаною в договорі № ПЗ/ДН-6-0415 від 14.11.2004.

Відповідно до частини 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Статтею 125 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

За таких обставин, для належного повідомлення про розгляд справи відповідача 2, господарський суд ухвалою від 19.11.2015 зупинив провадження у справі, розгляд справи №910/24814/15 призначив на 01.02.2016 о 10:40 год. та зобов'язав позивача надати суду у строк до 14.12.2015 нотаріально засвідчений переклад на англійську мову позовної заяви з доданими до неї документами (один примірник) та ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі № 910/24814/15 (три примірники) для направлення відповідачу-2 у порядку, встановленому Конвенцією.

Представник позивача в судове засідання 01.02.2016 вдруге не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Окрім цього, судом встановлено, що позивач не виконав вимог ухвали суду від 19.11.2015 в частині надання суду у строк до 14.12.2015 нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову позовної заяви з доданими до неї документами (один примірник) та ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі № 910/24814/15 (три примірники) для направлення відповідачу-2 у порядку, встановленому Конвенцією.

Вказані документи, всупереч вимогам ухвали суду від 19.11.2015, були надані позивачем до суду лише 21.01.2016, відтак у суду була відсутня реальна можливість вчасно повідомити відповідача-нерезидента про час та місце розгляду справи.

Представники відповідачів в судове засідання 01.02.2016 також не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 3.9.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Згідно п. 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не направив свого представника в засідання господарського суду, які відбувалися 19.11.2015 та 01.02.2016 та не подав витребувані докази, а саме позивач не виконав вимог ухвали суду від 19.11.2015 в частині надання суду у строк до 14.12.2015 нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову позовної заяви з доданими до неї документами (один примірник) та ухвали Господарського суду міста Києва від 19.11.2015 у справі № 910/24814/15 (три примірники) для направлення відповідачу-2 у порядку, встановленому Конвенцією, а тому суд вважає, що зазначене перешкоджає вирішенню спору по суті, строк розгляду справи вже сплив, а тому позов підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суд приймає до уваги і те, що відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що неявка позивача до суду з неповажних причин та неподання ним витребуваних доказів перешкоджає вирішенню спору і спрямована на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, заявник має право звернутись до суду в загальному порядку.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Міністерства інфраструктури України до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та до акціонерного товариства Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш. (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.) про визнання недійсним пункту договору - залишити без розгляду.

2. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

4. Копію ухвали розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.