КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа№ 910/12409/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Шевченка Е.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Струбіцька Г.А. - довіреність б/н від 13.05.2015;

відповідача: Заблоцька О.Ю.- довіреність № 1/19-12 від 11.01.2016; Грабовський С.В.- довіреність № 1/19-15 від 11.01.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Управління державної охорони України

на рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015

у справі № 910/12409/15 (головуючий суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІУС"

до Управління державної охорони України

про повернення майна та стягнення 20 593,72 грн. орендної плати і 40 258,40 грн. неустойки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/12409/15 позов задоволено повністю, зобов'язано Управління державної охорони України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС» наступні транспортні засоби: - автомобіль VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі CARAVELLE (Каравелла), реєстраційний номер АА1773РВ, тип - пасажирський, легковий, колір сірий, рік випуску - 2011 p., номер кузова WV2ZZZ7HZCH037544, свідоцтво про реєстрацію САЕ892782; - автомобіль VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), реєстраційний номер АА0716РІ, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012 p., номер кузова WV2ZZZ7HZDH056057, свідоцтво про реєстрацію СА0923657; - автомобіль VOLKSWAGEN (Фольксваген) моделі TRANSPORTER (Транспортер), реєстраційний номер АА0714РІ, тип - пасажирський В, колір чорний, рік випуску - 2012 p., номер кузова WV2ZZZ7HZDH056080, свідоцтво про реєстрацію С А0923656. Стягнуто з Управління державної охорони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІУС» 40 258 грн. 40 коп. неустойки, 20 593 грн. 72 коп. орендної плати та 20 064 грн. 57 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду Управління державної охорони України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/12409/15 та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи та порушено норми матеріального права, оскільки договір оренди автомобілів № 21/2014 від 19.02.2014 був продовжений на 2015 рік, а тому вимоги щодо повернення автомобілів та сплату неустойки є безпідставними, орендна плата не сплачувалась у зв'язку із відсутністю бюджетного фінансування, вказав, що орендовані транспортні засоби використовуються для забезпечення безпеки посадових осіб в районі антитерористичної операції і їх повернення може негативно вплинути на забезпечення службової діяльності підрозділів УДО України. Також послався на порушення порядку досудового врегулювання спору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, договір оренди автомобілів № 21/2014 від 19.02.2014 закінчив дію 31.12.2014, від продовження договору оренди позивач відмовився, а тому відповідач зобов'язаний повернути автомобілі позивачу, сплатити неустойку за їх несвоєчасне повернення та сплатити орендну плату за час фактичного користування після закінчення дії договору оренди, також вказав, що досудовий порядок врегулювання спору не є обов'язковим.

У судових засіданнях представники відповідача (апелянта) підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

19.02.2014 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРІУС", як Орендодавцем, та відповідачем - Управлінням державної охорони України, як Орендарем, укладено Договір № 21/2014 оренди автомобілів (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого орендодавець зобов'язався передати орендарю в строкове, платне користування 2 (два) автомобіля 2011 року випуску, марки VOLKSWAGEN (Фольксваген), моделі CARAVELLE (Каравелла), 2 (два) автомобіля 2012 року випуску, марки VOLKSWAGEN (Фольксваген), моделі TRANSPORTER (Транспортер) та 1 (один) автомобіль 2011 року випуску марки SKODA (Шкода), моделі ОСТАVIA COMBI А5 (Октавія Комбі А5), (надалі іменуються "автомобілі"), а Орендар зобов'язався прийняти названі автомобілі та використовувати їх виключно для службових поїздок співробітників Орендаря по території України, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Пунктами 1.2., 1.3. Договору встановлено, що повне найменування автомобілів, їх марки, моделі, державні номери, номери кузовів, колір, рік випуску та вартість відображені в Додатку 1 до цього Договору. Орендодавець володіє автомобілями на праві власності, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, номери яких зазначені у Додатку 1 до цього Договору.

У пункті 1.4. Договору сторони визначили, що строк оренди починається з 01 січня 2014 року і триває до 31 грудня 2014 року.

Відповідно до пунктів 1.5. - 1.7 Договору балансова вартість автомобіля Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер АА1545РВ становить 305 742,10 грн.без ПДВ; балансова вартість автомобіля Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер АА1773РВ становить 305 742, 10 грн. без ПДВ; балансова вартість автомобіля Skoda Octavia Combi А5 державний реєстраційний номер АА2208РВ становить 135 510, 10 грн. без ПДВ; балансова вартість автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер АА0716РІ становить 318 317,16 грн. без ПДВ; балансова вартість автомобіля Volkswagen Transporter, державний реєстраційний номер АА0714РІ становить 318 317,16 грн. без ПДВ. Цей Договір оренди не припиняє права приватної власності Орендодавця на автомобілі, а Орендар користується ними протягом строку оренди. Орендодавець гарантує, що автомобілі на момент укладання цього Договору нікому іншому не продані, не подаровані, в оренду не здані, не відчужені іншим способом, в спорі, податковій чи іншій заставі не перебувають, не передані як внесок до статутного фонду юридичної особи, інших прав або претензій щодо них у третіх осіб як у межах, так і за межами України немає.

Відповідно до пунктів 2.1. - 2.4. Договору сторони визначили, що орендна плата встановлюється в розмірі 8 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1333,33 копійок, за один місяць оренди автомобілів. Загальна вартість Договору складає 96 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 16 000,00 грн. Орендна плата сплачується щомісячно у національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця. Орендар сплачує орендну плату на підставі цього Договору щомісячно, протягом 10 банківських днів після надання Орендодавцем Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг). У разі, коли автомобілі повернуті Орендарем після закінчення строку дії цього Договору, орендна плата сплачується Орендарем по день фактичного повернення автомобілів Орендодавцеві.

Згідно з п. п. 4.1., 4.2. Договору, автомобілі повинні бути повернуті Орендодавцю протягом 3 днів з моменту закінчення терміну дії оренди в повній комплектності та тому технічному стані, в якому вони були отримані, з урахуванням нормального фізичного зносу, що виник у період експлуатації. Повернення автомобілів проводиться за Актом приймання - передачі, що повинен бути підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений печатками.

У пункті 6.2. Договору передбачено, що строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1 цього договору (з моменту підписання) та триває до 31.12.2014 р., а в частині розрахунків - до повного його виконання.

По акту приймання-передачі від 19.02.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв п'ять автомобілів.

24.09.2014 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, який виклали у новій редакції пункт 1.1. Договору, зменшивши кількість переданих в оренду автомобілів, а саме: 1 (один) автомобіль 2011 року випуску, марки VOLKSWAGEN (Фольксваген), моделі CARAVELLE (Каравелла), 2 (два) автомобіля 2012 року випуску, марки VOLKSWAGEN (Фольксваген), моделі TRANSPORTER (Транспортер). Також внесені відповідні зміни до Додатку № 1 до Договору.

Також 24.09.2014 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою викладені у новій редакції п.1.5 Договору щодо балансової вартості автомобілів, та п.2.1. Договору щодо розміру орендної плати.

Так у новій редакції п.2.1. Договору сторони домовились, що з 1 січня по 30 вересня 2014 року орендна плата встановлюється в розмірі 8000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1 333,33 грн. за один місяць оренди автомобілів. З 1 жовтня по 31 грудня 2014 року орендна плата встановлюється у розмірі 4800,00 грн., у тому числі ПДВ - 8000,00 грн. за один місяць оренди автомобілів. Загальна вартість договору складає 86400,00 грн., у тому числі ПДВ - 14400,00 грн.

По акту приймання-передачі (повернення) від 24.09.2014 орендар передав, а орендодавець прийняв із строкового платного користування два автомобіля (Volkswagen Caravelle та Skoda Octavia Combi А5).

12.11.2014 відповідач направив позивачу лист за вих. № 2/9/1-1497, у якому просив розглянути та підписати договір оренди автомобілів на 2015 рік.

Листом від 25.11.2014 № 25/11 позивач повідомив відповідачу про відмову у укладенні Договору оренди автомобілів на 2015 року.

29.12.2014 відповідач направив позивачу лист за вих. № 2/9/2-1804, у якому просив розглянути пропозицію УДО України щодо укладення нового Договору оренди автомобілів із строком дії з 01.01.2015 до 31.12.2015.

15.01.2015 позивач направив відповідачу лист, у якому вказав на закінчення дії договору оренди 31.12.2014 року та просив негайно повернути транспортні засоби.

Листом від 26.01.2015 № 2/9/1-85 відповідач повідомив позивачу про розгляд його листа від 15.01.2015 щодо повернення транспортних засобів, та вказав, що позивачем не повідомлено про результати розгляду листів УДО України від 12.11.2014 та від 24.12.2014.

Згідно розпорядження начальника Управління державної охорони України від 27.03.2015 два автомобілі Volkswagen Transporter (реєстраційні номера АА0714РІ, АА0716РІ) та один автомобіль Volkswagen Caravelle (реєстраційний номер АА1773РВ) передані 1 Службі ДОЗО з місцем дислокації у Донецькій області.

У зв'язку із неповерненням з оренди транспортних засобів позивач звернувся в суд з позовом про зобов'язання відповідача повернути автомобілі, сплатити неустойку, передбачену ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, в сумі 40 258,40 грн. (за 130 календарних днів прострочення, станом на 14.05.2015), та орендної плати за час фактичного користування автомобілями після припинення договору оренди за період з 01.01.2015 по 14.05.2015 в сумі 20 593,72 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції прийшов до висновку про їх обґрунтованість та доведеність, проте колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено Договір №21/2014 від 19.02.2014, який за правовою природою є господарським договором оренди.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 2, 6 статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як зазначено вище, у Договорі сторони домовились, що строк його дії встановлюється до 31.12.2014 року, при цьому у тексті договору не визначено порядку його продовження на новий строк, а тому сторони повинні керуватись зазначеними положеннями статті 284 Господарського кодексу України.

Проте, позивачем на надано доказів подання відповідачу заяви щодо припинення Договору оренди автомобілів протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору, отже Договір є продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах.

Колегією суддів відхиляються доводи позивача про те, що лист від 15.01.2015 є заявою про припинення договору оренди, оскільки за змістом вказаного листа позивач вимагав повернути транспортні засоби, а не повідомляв про припинення договору оренди.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача про повернення автомобілів є передчасними та не підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення неустойки за несвоєчасне повернення автомобілів є похідними від вимог про повернення автомобілів, і також не підлягають до задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з орендної плати за період 01.01.2015 по 14.05.2015 в сумі 20593,72 грн., колегія суддів вважає їх підлягаючими до задоволення, оскільки згідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об'єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов Договору відповідач не сплачував орендну плату, у зв'язку із чим утворилась зазначена заборгованість.

Доводи відповідача щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати у зв'язку із відсутністю бюджетного фінансування, відхиляються колегією суддів, оскільки вказані обставини не є підставою для звільнення його від сплати орендної плати

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В зв'язку із зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/12409/15 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління державної охорони України задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі №910/12409/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8; ідентифікаційний код 00037478) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІУС" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 15, оф. 6; ідентифікаційний код 37450489) - 20 593 (двадцять тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 72 коп. орендної плати та 411 (чотириста одинадцять) грн. 87 коп. судових витрат.

5. Відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання повернути транспортні засоби та стягнення 40 258 грн. 40 коп. неустойки.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРІУС" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 15, оф. 6; ідентифікаційний код 37450489) на користь Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 8; ідентифікаційний код 00037478) - 10134 (десять тисяч сто тридцять чотири) грн. 87 коп. судових витрат за подання апеляційної скарги.

7. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/12409/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Е.О. Шевченко

О.Ф. Синиця