Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" лютого 2016 р. Справа № 906/1718/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.01.16р.

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Міріса-Продукт" (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (м.Київ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (м.Дніпропетровськ)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (м.Житомир)

про визнання виконавчого напису нотаріуса № 2511 від 03.07.14р. таким, що не підлягає виконанню

Позивач звернувся з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 2511, вчиненого 03.07.14р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на іпотечному договорі від 08.11.07р., посвідченому приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним № 16943.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях від 08.02.16р. (а.с.165).

Зокрема, позивач, посилаючись на ст.88 Закону України "Про нотаріат", вважає, що право вимоги до боржників у зобов'язанні виникло у банку понад рік до моменту звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, а саме у 2009 році, що свідчить про відсутність встановлених законом умов для вчинення оспорюваного виконавчого напису та є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.158).

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_2 письмового відзиву по суті позову не подала; на виконання вимог ухвали суду від 11.12.15р. згідно супровідного листа від 21.12.15р. № 1629/01-16 надіслала завірені копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис (а.с.27-99). Також у зазначеному супровідному листі та листі від 19.01.16р. № 83/01-16 (а.с.161) приватний нотаріус просила розглядати справу без її участі.

Третя особа - ОСОБА_3 у відзиві від 04.02.16р. на позовну заяву підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також зазначив, що ПАТ "ОТП Банк" згідно вимоги №010-01/001-22-3-1/349 від 08.04.09р. змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. і вимагав від позичальника достроково, а саме протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість про кредиту у розмірі 142976,32 доларів США та процентів у розмірі 2899,63 доларів США. (а.с.163). Крім того, ОСОБА_3 просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.07р. між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" та ОСОБА_3 (позичальником) укладено кредитний договір № СМ-SМЕ010/035/2007 (а.с.79-84).

Відповідно до пп.3.1 кредитного договору сторони наступним прийшли до згоди, що в якості забезпечення всіх своїх зобов'язань за цим договором позичальник, керуючись положеннями чинного законодавства України, в тому числі, але не виключно, положеннями ст.5 Закону України "Про Іпотеку" цим передає чи зобов'язується забезпечити передачу майновим поручителем в іпотеку банку предмет іпотеки, який є власністю позичальника та/чи майнового поручителя відповідно до правовстановлюючих документів та забезпечити чинність договору іпотеки протягом всього строку дії цього договору.

В забезпечення виконання договірних зобов'язань за вказаним кредитним договором між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міріса-Продукт" (іпотекодавцем), який є майновим поручителем за виконання ОСОБА_3 зобов'язань по кредитному договору, укладено договір іпотеки № РМ-SМЕ010/034/2007 (майнова порука) від 08.11.07р., відповідно до якого ТОВ "Міріса-Продукт" передало в іпотеку ЗАТ "ОТП Банк" належне на праві власності майно - приміщення магазину загальною площею 179,0 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Житомир, майдан Короленка 3 (а.с.38-40).

Згідно умов даного договору іпотеки від 08.11.07р., цим договором забезпечуються зобов'язання згідно кредитного договору № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р., а саме: у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього (пп.2.1 договору іпотеки).

Відповідно до п.6.2 договору іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин (далі - "іпотечні випадки"):

(а) несплати боржником іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, встановленого в кредитному договорі;

(б) порушення іпотекодавцем будь-якого із їх зобов'язань за ст.5 цього договору;

(в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України.

Згідно пп.6.4.2 пп.6.4 договору іпотеки, при виникненні іпотечного випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю іпотечне повідомлення (цінним листом, листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому договорі) із зазначенням загальної суми боргових зобов'язань та граничного строку погашення боргових зобов'язань. У випадку непогашення боржником боргових зобов'язань у строк, передбачений у іпотечному повідомленні, право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя у день, наступний за останнім днем строку погашення боргових зобов'язань, вказаному в іпотечному повідомленні. При цьому іпотекодержатель зобов'язаний реалізувати предмет іпотеки протягом 1 (одного) року, а суму, отриману від реалізації предмета іпотеки направити на погашення боргових зобов'язань та інших фактичних вимог.

30.04.10р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (відповідачем у справі) укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого у зв'язку з укладенням між ними договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.10р., ПАТ "ОТП Банк" передав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" права вимоги за рядом кредитних договорів, що забезпечені іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, у тому числі за кредитним договором № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. забезпеченого договором іпотеки №РМ-SМЕ010/034/2007 (майнова порука) від 08.11.07р. (а.с.44-50).

Згідно пп.1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" переходять всі права ПАТ "ОТП Банк" як сторони, що іменується "іпотекодежатель"/"заставодержатель" у зобов'язаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).

Відповідач, як новий іпотекодержатель, звернувся до позивача, як іпотекодавця та до третьої особи - ОСОБА_3, як позичальника, з досудовими вимогами від 27.02.14р. за № 1000 та № 2000, згідно яких, в результаті допущених позичальником порушень кредитного договору № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. - не погашення належних до сплати сум кредиту та несплати відсотків, просив на підставі пп.1.9 даного кредитного договору достроково виконати боргові зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, шляхом сплати на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" наступних сум: залишок заборгованості за кредитом - 142976,32 дол. США; суму відсотків за користування кредитом - 20554,33 дол. США (а.с.34,36).

Відправлення вказаних досудових вимог підтверджується засвідченими поштою описами вкладення в цінний лист від 26.03.14р. (а.с.35,37).

Також у даних досудових вимогах було повідомлено про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором №СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. та невиконанням позичальником та іпотекодавцем зазначених досудових вимог, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося з заявою від 01.10.13р. № 60/10-13 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки, посвідченому 08.11.07р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстр. № 16943 (а.с.30).

03.07.14р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2511 (а.с.28).

Згідно даного виконавчого напису, нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно - приміщення магазину, загальною площею 179,0 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Житомир, майдан Короленка, будинок № 3, що належить на праві власності ТОВ "Міріса-Продукт", яке є майновим поручителем гр. ОСОБА_3, місце роботи - Торговий дім "Міріса", на посаді генерального директора, за його кредитним зобов'язанням за кредитним договором № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р., укладеним між ним та ЗАТ "ОТП Банк".

Також було вказано, що зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 08.11.07р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 16943, передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк", яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства "ОТП Банк", яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку "Райффайзенбанк Україна". Право вимоги за зазначеним договором іпотеки на підставі ст.ст.512-516, 656, 1077-1086 Цивільного кодексу України було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" за Договором про відступлення права вимоги від 30.04.10р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстром № 3992. Строк платежу за вищезазначеним договором іпотеки настав 26.04.14р.

Згідно тексту виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у розмірі:

- залишок заборгованості за кредитом - 142976,32 доларів США;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 20554,33 доларів США, що всього становить 163530,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.07.14р. (1 долар США = 11,841109 грн.) становить 1936384,25 грн;

- витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн.

Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 1938084,25 грн.

Строк, за який провадиться стягнення - шість років три місяці дев'ятнадцять днів, а саме з 08.11.07р. по 27.02.14р.

12.09.14р. постановою Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса було відкрите виконавче провадження (а.с.17).

Позивач, посилаючись на ст.88 Закону України "Про нотаріат", вважає, що право вимоги до боржників у зобов'язанні виникло у банку понад рік до моменту звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, що, на думку позивача, свідчить про відсутність встановлених законом умов вчинення оспорюваного виконавчого напису та є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, позивач зазначив, що пред'явлення відповідачем вимоги № 010-01/001-22-3-1/349 від 08.04.09р. про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Також зазначив, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої ст.1050 ЦК України і пп.1.9.1 кредитного договору № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за даним кредитним договором, оформивши 08.04.09р. претензію (вимогу) боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів (а.с.136).

Тому, позивач вважає, що право вимоги до позичальника виникло у 2009 році і у нотаріуса згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" не було права вчиняти оспорюваний виконавчий напис, так як з моменту виникнення у стягувача права вимоги пройшло більше п'яти років.

Третя особа - ОСОБА_3 у відзиві від 04.02.16р. на позовну заяву вказав, що ПАТ "ОТП Банк" згідно вимоги № 010-01/001-22-3-1/349 від 08.04.09р. змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. і вимагав від позичальника достроково, а саме протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість про кредиту у розмірі 142976,32 доларів США та процентів у розмірі 2899,63 доларів США (а.с.163).

Господарський суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною першою ст.35 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.03р. № 898-IV передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.93р. № 3425-ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 цього ж Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.3.2 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12р. №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99р. № 1172.

Пункт перший Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р., містить перелік документів, які надають право звернення стягнення на заставлене майно. Це нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно надісланих нотаріусом на вимогу суду документів, для вчинення оспорюваного виконавчого напису їй були надані наступні документи: копія кредитного договору № СМ-SМЕ010/035/2007 від 08.11.07р. з усіма додатками та змінами до нього; оригінал договору іпотеки № РМ-SМЕ010/034/2007 від 08.11.07р. з усіма додатками та змінами до нього; оригінал розрахунку заборгованості по кредитному договору з описом вкладення в цінний лист; оригінали досудових вимог про погашення заборгованості за кредитним договором; оригінал виписки з особового рахунку позичальника, видана АТ "ОТП Банк"; оригінал виписки з особового рахунку позичальника, видана ТОВ "ОТП Факторинг Україна"; оригінал договору про відступлення права вимоги від 30.04.10р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстром № 3992; оригінал договору комісії від 29.04.10р., укладений між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна"; установчі документи ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (а.с.27-99).

Згідно абз.4 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04р. № 20/5 (чинної на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса № 358 від 20.04.10р.)(далі-Інструкція), вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Згідно абз.6 п.283 Інструкції, виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.284 Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Господарський суд вважає, що надані відповідачем для нотаріуса документи вірно оцінені нотаріусом, як достатні для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобовязання.

Твердження позивача з посиланням на ст.88 Закону України "Про нотаріат" про те, що право вимоги до боржників у зобов'язанні виникло у банку понад рік до моменту звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, що свідчить про відсутність встановлених законом умов для вчинення оспорюваного виконавчого напису та є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, господарський суд вважає безпідставним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно пп.1.9.1 кредитного договору сторони погодили, що незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки (надалі-"вимога"). При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Досудові вимоги були надіслані поштою позивачу та третій особі 26.03.14р., тому датою, з якої у останнього виникло зобовязання по повному погашенню кредитної заборгованості є 26.04.14р.

Оспорюваний виконавчий напис нотаріусом здійснено 03.07.14р.

Таким чином, передбачений ст.88 Закону України "Про нотаріат" річний строк вчинення виконавчого напису з дня виникнення права вимоги, нотаріусом ОСОБА_2 не пропущено.

Господарський суд вважає, що безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Даний висновок господарського суду ґрунтується на правових позиціях Верховного Суду України, викладених в його постанові від 20.05.15р. у справі N 6-158цс15 та постановах Вищого господарського суду України: від 08.04.10р. у справі №7/73-77, від 11.08.11р. № 10/5007/10/11, від 22.09.15р. № 908/685/15-г.

У зв'язку з цим, помилковим є твердження представника позивача про пропущення строку позовної давності при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, яке (твердження) представник обґрунтував посиланням на постанову Верховного Суду України від 02.12.15р. у справі № 6-1707цс15 (а.с.165-172), оскільки, як зазначено вище, нотаріус прийняв рішення про вчинення виконавчого напису на підставі поданих йому документів в межах одного року.

Таким чином, відповідачем було подано нотаріусу документи в межах встановлених строків позовної давності, документи відповідали встановлених законодавством об'єму і переліку та підтверджували наявність безспірної заборгованості боржника, що свідчить про те, що дії нотаріуса були в межах норм чинного законодавства України.

При цьому позивачем не подано доказів виконання зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з цим, господарський суд не вбачає законних підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для відмови в позові.

При відмові в позові судовий збір, згідно ст.49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.02.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 4 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.),

3,4 - третім особам (рек. з повід. про вруч.).