ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа № 911/5014/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод Трібо, Київська обл., м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю AKKORD STROY MONTAJ, Узбекистан, м. Ташкент

про стягнення 66 092,05 дол. США

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №33/125 від 05.02.2016)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.11.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод Трібо (далі-ТОВ Білоцерківський завод Трібо/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю AKKORD STROY MONTAJ (далі-ТОВ AKKORD STROY MONTAJ/відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки №31/393-15 від 06.08.2015 у розмірі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 08.02.2016, 61 882,64 дол. США, що еквівалентно 1 436 110,43 грн за офіційним курсом НБУ станом на день подачі позову, а також пені у розмірі 4 209,41 дол. США, що еквівалентно 109 065,70 грн за офіційним курсом НБУ станом на день подачі заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.11.2015 порушено провадження у справі №911/5014/15, розгляд справи призначено на 01.12.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2015 розгляд даної справи було відкладено на 14.12.2015.

02.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи. Зазначене клопотання судом задоволено.

Ухвалами господарського суду Київської області від 14.12.2015 та 11.01.2016 розгляд даної справи відкладався на 11.06.2016 та 08.02.2016 відповідно.

В судові засідання 01.12.2015, 14.12.2015, 11.01.2016 та 08.02.2016 представник відповідача не прибув.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.08.2015 між ТОВ Білоцерківський завод Трібо (далі-продавець) та ТОВ AKKORD STROY MONTAJ (далі-покупець) було укладено договір поставки №31/393-15 (далі-договір), відповідно до якого продавець зобовязався протягом дії договору поставити покупцю фрикційні вироби (далі-товар), за його замовленнями окремими партіями відповідно до специфікацій, які є невідємною частиною договору, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов договору.

Пунктами 2.1., 2.3., 2.4., 3.1., 8.3. та 9.1. договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 28.1.2015, передбачено, що ціна товару встановлюється в доларах США і погоджується сторонами у специфікації на кожну окрему партію товару.

Строк оплати товару погоджується сторонами в специфікації на кожну окрему партію товару. Оплата товару вважається здійсненою в день зарахування грошових коштів на валютний рахунок продавця.

Всі банківські витрати, повязані з перерахуванням грошових коштів в країні продавця оплачуються продавцем, в країні покупця покупцем. Комісії банків-посередників враховуються за рахунок продавця.

Умови та строк поставки товару погоджуються сторонами в специфікації на кожну окрему партію товару. Умови поставки встановлюються відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс-2010».

Правом, що регулює даний договір, є матеріальне право України.

Строк дії договору з моменту підписання і скріплення печатками сторін до 31.08.2017.

06.08.2015 сторонами підписано специфікацію №1 до договору, згідно якої загальна сума на умовах поставки DAP станція Хамза, Узбекистан, встановлена сторонами у розмірі 61 882,64 дол. США.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором виконав належним чином, здійснивши 19.08.2015 поставку товару загальною вартістю 61 882,64 дол. США, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладною СМГС УЗ від 19.08.2015 та експортною вантажною митною декларацією №125130006/2015/572756 від 19.08.2015.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Втім, відповідач свої обовязки за договором в частині оплати вартості поставленого товару належним чином не виконав, вартість поставленого товару не сплатив, а тому позивач звернувся до відповідача з листом №33/2324 від 06.11.2015, за яким вимагав погасити заборгованість в розмірі 61 882,64 дол. США.

З наявної в матеріалах справи копії листа №129 від 04.11.2015 слідує, що відповідач підтверджує свою заборгованість перед позивачем та зобов'язується оплатити вартість товару за договором.

Водночас, з наданих позивачем банківських довідок слідує, що відповідачем 28.12.2015 було здійснено оплату товару за договором у розмірі 61 882,64 дол. США, як були зараховані на рахунок продавця, за вирахуванням комісій банків-посередників, 30.12.2015.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 692, ч. 2 ст. 524, ст.ст. 627, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до специфікації №1 від 06.08.2015 до договору, сторонами погоджено, що оплата товару вартістю 61 882,64 дол. США здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати оформлення покупцем імпортної митної декларації, але не більше 70 (сімдесяти) календарних днів з моменту оформлення продавцем експортної митної декларації, на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставленого продавцем рахунку.

Таким чином, здійснення позивачем митного оформлення товару загальною вартістю 61 882,64 дол. США на території України 19.08.2015, що підтверджується відміткою митного органу відправлення ПМК 116/125 19.08.2015 ОНП 116/125 19.08.2015, породжує для відповідача обовязок по оплаті поставленого товару у повному обсязі у погоджені сторонами строки, а саме до 28.10.2015 включно.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Поряд з тим, пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

До того ж, у відповідності до приписів п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, оскільки боргу у розмірі 61 882,64 дол. США відповідачем сплачено 28.12.2015, тобто після порушення провадження у даній справі, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача 61 882,64 дол. США боргу з підстав п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір у зазначеній частині припинив існування в процесі розгляду справи.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 4 209,41 дол. США, що еквівалентно 109 065,70 грн за офіційним курсом НБУ станом на день подачі заяви про зменшення позовних вимог 08.02.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право стягнути з покупця пеню в розмірі 1% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення.

Водночас, за приписами ч. 6 ст. 231 та ч. 2 ст. 343 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як слідує з наданого позивачем розрахунку суми пені, 109 065,70 грн пені позивачем нараховано за період з 28.10.2015 по 29.12.2015 на 1 436 110,43 грн боргу, з обмеженням визначеного сторонами розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Поряд з тим, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду вищенаведеного, враховуючи встановлені сторонами згідно договору та специфікації строки, порядок оплати товару, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені за порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого товару у позивача виникає після спливу 70 календарних днів з моменту оформлення позивачем експортної митної декларації, а саме з 29.10.2015.

Таким чином, суд здійснював обрахунок пені на суму боргу у розмірі 1 436 110,43 грн за період з 29.10.2015 по 29.12.2015.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахованої судом в межах заявленого позивачем періоду, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 107 334,50 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 109 065,70 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 107 334,50 грн, що еквівалентно 4 142, 59 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2016.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №911/5014/15 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод Трібо про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю AKKORD STROY MONTAJ 61 882,64 дол. США припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю AKKORD STROY MONTAJ (Узбекистан, 100025, м. Ташкент, вул. А. Тимура, 107, ИНН 302288977, ОКПО 24011401, ОКОНХ 61110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Білоцерківський завод Трібо (вул. Леваневського, 95, м. Біла Церква, Київська обл., 09108, ідентифікаційний код 35046274):

- 107 334 (сто сім тисяч триста тридцять чотири) грн 50 коп. пені, що еквівалентно 4 142 (чотирьом тисячам ста сорок двум) доларам США 59 центам за офіційним курсом НБУ станом на 08.02.2016;

- 25 660 (двадцять пять шістсот шістдесят) грн 70 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 11.02.2016

Суддя В.А. Ярема