РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/30064/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОРМА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД-СД"

про стягнення 98 614,77 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

від позивача: Шадрін Р.В.

від відповідача: Труніна О.О. (дов. № 9 від 04.022016)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 08.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

26.11.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОРМА" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД-СД" (надалі - відповідач) про стягнення 98 614,77 грн.

Позовні вимоги виникли у зв'язку з тим, що на думку позивача у відповідача внаслідок неналежного виконання умов договору субпідряду № 031212-3 від 03.12.2012 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 98 614,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/30064/15, розгляд справи призначено на 16.12.2015.

В судовому засіданні 16.12.2015 оголошено перерву до 13.01.2016.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник позивача з'явився надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник відповідача з'явився, надав пояснення та подав клопотання про продовження строку розгляду справи.

13.01.2016 ухвалою суду строк розгляду справи продовжено на 15 днів та оголошено перерву до 08.02.2016.

В судове засідання, призначене на 08.02.2016, представники сторін зявились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2012 між позивачем (надалі - позивач, убпідрядник) та відповідачем (надалі - відповідач, генпідрядник ) було укладено Договір субпідряду № 031212-3 (надалі - Договір, належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Згідно умов п. 1.1. Договору Генпідрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе зобов'язання виконати роботи з вогнезахисній обробці дерев'яних конструкцій, що знаходиться на об'єкті: житловий будинок за адресою: м. Антрацит, вул. Леніна, 21 і здати закінчені роботи в строки установлені даним Договором.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи на суму 53 605 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт.

Акти відповідачем були підписані без жодних зауважень.

Суд наголошує, що договір є дійсним, укладений правочин є підставою для настання відповідних прав та обов'язків між сторонами. Позивачем було надано послуги в строк передбачені договором та надавались вчасно і якісно, ніяких заперечень (претензій) від відповідача не надходило.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем неналежно було виконано грошове зобов'язання по сплаті по договору субпідряду за надані послуги, він умисно не сплатив рахунок за отримані послуги, тим самим спричинивши заборгованість перед позивачем.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність в матеріалах справи яких доказів оплати заборгованості за договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за договорами підряду в сумі 53 605 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4 294,17 грн. інфляційних втрат та 37 805 грн. 3 відсотків річних.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Доводи відповідача, щодо відмови в стягненні необґрунтованого розрахунку пені, штрафу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат до уваги судом не беруться з огляду на наступне. Позивачем не заявлялась вимога, щодо стягнення пені, штрафу. Окрім того відповідачем не надано доказів необґрунтованості розрахунку, посилання відповідача, що замовником є бюджетна установа, а також , що останній зареєстрований в зоні АТО не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються пропорційно на позивача та відповідача

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАСКАД-СД" (01013, м. Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 2; ідентифікаційний код: 33432911) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОРМА" (01015, м. Київ, вулиця Цитадельна, будинок 7; ідентифікаційний код 34525137) 53 605 грн. 00 коп. - основного боргу, 4 294 грн. 17 коп. - три відсотки річних, 37 805 грн. 04 коп. - інфляційні втрати та 1 218 грн. 00 коп. - суму судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.02.2016.

Суддя М.О. Лиськов