РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/30669/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Бондар В.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 17 478, 30 грн.

за участю представників:

від позивача:Магратій Я.В.- представник за довіреністю № 06-5/18 від 11.01.2016 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулось Комунальне підприємство "Київпастранс" в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо (далі - КП "Київпастранс") з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення 17 478, 30 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору № 6 від 02.01.2007 р. в частині оплати наданих послуг по обслуговуванню транспортного засобу, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові КП "Київпастранс" просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість в сумі 9 030,00 грн., пеню у сумі 642,17 грн., інфляційні втрати у сумі 7 064,99 грн. та 3 % річних у сумі 741,14 грн., а всього - 17 478, 30 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а також зазначив про часткову сплату відповідачем суми основного боргу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.01.2007 р. між Куренівським тролейбусним ремонтно-експлуатаційним депо (виконавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (замовник) укладено договір про надання послуг по обслуговуванню транспортного засобу № 6, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати послуги замовнику з користування оглядовою канавою в приміщенні малярного цеху головного корпусу для виконання технічного обслуговування ТЗ, користування мийним відділенням цеху ТО депо, для мийки транспортного засобу, а також замовник має можливість пересуватись по території депо (п.п. 1.1, 2.1 договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору вартість наданих замовнику послуг визначається протоколом погодження ціни (додаток № 1), який підписується замовником та виконавцем. Розрахунок за надання послуг в поточному місяці проводиться до 10 числа місяця, в якому надаються послуги.

Згідно з п. 5.1 договір вступає в дію з дня його підписання і діє до 31.12.2007 р.

Також протоколом узгодження договірної ціни від 01.01.2013 р. сторони погодили вартість наданих послуг у розмірі 750,00 грн. за одну одиницю транспортного засобу з 01.01.2013 р., яка у подальшому сторонами змінювалась (780,00 грн. - з 01.12.2008 р., 714,00 грн. - з 01.07.2012 р.)

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору № 6 від 02.01.2007 р. позивач надав відповідачу послуги з обслуговування транспортних засобів останнього, на загальну суму 17 214,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № 11/12 від 30.11.2013 р., № 10/12 від 31.10.2013 р., № 8/12 від 30.09.2013 р., № 8/12 від 31.08.2013 р., № 7/12 від 31.07.2013 р., № 6/12 від 30.06.2013 р., № 5/12 від 31.05.2013 р., № 4/12 від 30.04.2013 р., № 3/12 від 29.03.2013 р., № 2/12 від 28.02.2013 р., № 1/12 від 31.01.2013 р., № 12/12 від 29.12.2012 р.,№ 12/12 від 31.12..2011р., № 11/12 від 30.11.2012 р., № 10/12 від 30.10.2012 р., № 9/12 від 30.09.2012 р.; № 8/12 від 31.08.2012 р.; № 7/12 від 31.07.2012 р.; № 6/12 від 30.06.2012 р.; № 5/12 від 31.05.2012 р.; № 4/12 від 30.04.2012 р.; № 3/12 від 30.03.2012 р.; № 2/12 від 29.02.2012 р.; № 1/12 від 31.01.2012 р., рахунками на оплату № 480 від 20.11.2013 р., № 431 від 22.10.2013 р., № 396 від 19.09.2013 р., № 347 від 20.08.2013 р., № 298 від 17.07.2013 р., № 249 від 20.06.2013 р., № 200 від 20.05.2013 р., № 151 від 19.04.2013 р., № 102 від 21.03.2013 р., № 52 від 25.02.2013 р., № 3 від 24.01.2013 р., № 576 24.12.2012 р., № 526 від 21.11.2012 р., № 473 від 22.10.2012 р., № 420 від 24.09.2012 р., № 368 від 15.08.2012 р., № 316 від 19.07.2012 р., № 263 від 25.06.2012 р., № 222 від 21.05.2012р., № 158 від 24.04.2012р., № 106 від 23.03.2012 р., № 55 від 23.02.2012 р., № 4 від 25.01.2012 р., № 539 від 22.12.2011 р.

Разом з тим, відповідач у порушення умов договору взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг виконав неналежним чином, сплатив вартість наданих послуг частково на суму 8 964,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, у зв'язку з чим у ФОП ОСОБА_1 виникла заборгованість на суму 9 030,00 грн.

Також у судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи по суті відповідач сплатив зоборгованість за послуги з обслуговування транспортних засобів на суму 1 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача від 22.12.2015 р.

Таким чином, відповідач припинив грошові зобов'язання з оплати наданих послуг на вказану суму, у зв'язку з чим провадження в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Отже, основна заборгованість ФОП ОСОБА_1 за договором № 6 від 02.01.2007 р. перед позивачем склала 8 030,00 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі ст. 629 ЦК України.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості у сумі 8 030,00 грн. відповідачем суду не надано, позовні вимоги у даній сумі підлягають задоволенню.

Крім вказаної суми боргу, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 642,17 грн.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Нормами ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Судом встановлено, що умовами договору № 6 від 02.01.2007 р. не передбачено нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, а, спеціальний закон, який передбачає стягнення пені в разі неналежного виконання зобов'язань в частині оплати послуг з обслуговування транспортного засобу - відсутній, отже, позовні вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають.

Також у зв'язку з простроченням відповідачем своїх зобов'язань позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 7 064,99 грн. та 3 % річних у сумі 741,14 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової суми боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 7 005,75 грн. та 3 % річних у сумі 730,75 грн., тобто у менших сумах, ніж заявлено позивачем, оскільки ним невірно враховано індекс інфляції за заявлені періоди та допущено помилки у розрахунку.

З урахуванням викладеного позовні вимоги КП "Київпастранс" підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 17 478, 30 грн. в частині стягнення зі Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1 000,00 грн. припинити.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 16 478, 30 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 31725604) в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 25, ідентифікаційний код 23390156) заборгованість у сумі 8 030 (вісім тисяч тридцять) грн. 00 коп., інфляційну складову боргу у сумі 7 005 (сім тисяч п'ять) грн. 75 коп. та 3 % річних у сумі 730 (сімсот тридцять) грн. 75 грн.

У решті позовних вимогах - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2, ідентифікаційний код 31725604) в особі Куренівського тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 25, ідентифікаційний код 23390156) судовий збір у сумі 1 165 (одну тисячу сто шістдесят п'ять) грн. 39 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 4 лютого 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 9 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.