І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сіті»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продснаб»
про стягнення 122 916,88 грн.
Суддя Сівакова В.В.
На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сіті» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продснаб» 122 916,88 грн., з яких: 71 500,00 грн. основного боргу, 25 523,35 грн. пені, 14 300,00 грн. штрафу, 10 624,90 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 968,63 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки № 200315/3 від 20.03.2015.
З подано позовної заяви вбачається, що позивач окрім пред'явлених вимог просив стягнути з відповідача витрати з оплати послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/25017/15 від 15.10.2015 повністю задоволено позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продснаб» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сіті» 71 500,00 грн. основного боргу, 25 523,35 грн. пені, 14 300,00 грн. штрафу, 10 624,90 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 968,63 грн. - 3% річних, 1 843,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 2 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

При виготовлені повного тексту рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі № 910/25017/15, в мотивувальній частині рішення судом не було зазначено обставини щодо розподілу сплачених позивачем витрат за послуги адвоката в розмірі 10 000,00 грн. та відповідно не зазначено про це в резолютивній частині рішення.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

01.09.2015 між позивачем (клієнт) та Адвокатом Шевченко К.Ю. був укладений договір про надання правової допомоги № б/н, за умовами якого адвокат зобов'язався надати клієнтові правову допомогу в господарській справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сіті» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продснаб» про стягнення боргу за договором поставки № 200315/3 від 20.03.2015,, гонорар за правову допомогу становить 10 000,00 грн.

Позивач на виконання умов договору про надання правової допомоги від 01.09.2015 сплатив на користь адвоката грошові кошти в сумі10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 5/15 від 07.09.2015.

Підтвердженням того, що Шевченко К.Ю. адвокат, є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000035 від 30.06.2015.

Частина 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката покладаються при задоволенні позову на відповідача.

15.10.2015 приймаючи рішення за результатами розгляду справи суд задовольнив позовні вимоги позивача в повному розмірі, а отже рішення відбулось на користь позивача.

Разом з цим, відповідно до п. 6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

З огляду на викладене, господарський суд приходить до висновку, що витрати на оплату послуг адвоката є неспіврозмірними порівняно з ціною позову, а тому підлягають частковому задоволенню в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продснаб» (04112, м. Київ, вул. Ризька, 8-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Сіті» (14013, м. Чернігів, вул. Савчука, 11, кв. 188, 7) 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. витрат по сплаті послуг адвоката.

Повне рішення складено 14.01.2016.

Суддя В.В.Сівакова