УХВАЛА

02.02.2016Справа № 910/18165/13

За скаргою: публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на дії: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

Сторони по справі:

За позовом: публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Метан"

товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К"

про: звернення стягнення на предмети іпотеки та застави.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники сторін :

Від позивача: Яців О.Р. - представник за довіреністю

Від відповідача: Борисюк Г.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2014 року у справі №910/18165/13 позов задоволено частково.

03.10.14р. Господарським судом міста Києва на виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2014 року у справі №910/18165/13 виданий наказ.

23.12.2015 року публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк"

звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Вказана скарга мотивована тим, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області неправомірно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 03.10.2014 року у справі №910/18165/13.

25.01.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Земля К" надійшли заперечення на скаргу, в яких ТОВ "Земля К" вказує, що наказ Господарського суду міста Києва від 03.10.2014р. у справі №910/18165/13 має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши подану скаргу, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.10.2014 року Господарським судом м. Києва було видано наказ від 03.10.2014 року про звернення стягнення на нерухоме майно та обладнання, що належить ТОВ «Земля К».

Банком було подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області заяву №11051/4262/2015 від 13.05.2015 року про примусове виконання рішення та наказ.

22.05.2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було винесено постанову ВП №47591869 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

23.11.15р. Банком було повторно подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області заяву №11032/10064/2015 від 23.11.2015 року про примусове виконання рішення та наказ.

04.12.2015 року Відділом ДВС було винесено постанову ВП №49519299 про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка мотивована тим, що наказ Господарського суду м. Києва від 03.10.2014 року не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», а саме наданий наказ складається з п'яти аркушів, які не прошиті та не пронумеровані та не скріплені гербовою печаткою, а заява про відкриття виконавчого провадження подана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином завіреною довіреністю.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Статтею 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Поданий на примусове виконання Наказ підписаний суддею Господарського суду міста Києва Шкурдовою Л.М. із зазначенням її прізвища та ініціалів та скріплений печаткою Господарського суду міста Києва із зображенням Державного Герба України.

Пунктом 2.5.11. Інструкції з діловодства в господарських судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України №28 від 20.02.2013 року (далі - Інструкція), на який послався Відділ ДВС при винесенні Постанови передбачено, що копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені та засвідчені.

Якщо копія викладена на кількох аркушах, за зверненням особи вони повинні бути прошиті нитками через три проколювання голкою та на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом відповідального працівника апарату суду, печаткою суду із зазначенням кількості зшитих аркушів, дати, прізвища, ініціалів та посади працівника апарату суду.

З огляду на п. 2.5.11. Інструкції з діловодства, вимоги цього пункту застосовуються виключно до копій судових рішень, та відповідно, до порядку оформлення оригіналів наказів Господарських судів щодо примусового виконання рішень, застосовуватись не можуть.

Тобто, обґрунтування Відділу ДВС про те, що пред'явлений на виконання Наказ не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п.2.5.11 Інструкції з діловодства, є безпідставними та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, Наказ Господарського суду м. Києва від 03.10.2014 року відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В постанові від 04.12.2015 року ВП №49519299 вказано, що до заяви про відкриття виконавчого провадження додана світокопія довіреності №412 від 31.07.2014 року, виданої від імені голови правління ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_3, на ім'я ОСОБА_4 Дана копія довіреності завірена підписом ОСОБА_5 (посаду якого та повноваження на завірення копій документів неможливо визначити з поданих документів). Таким чином заява про відкриття виконавчого провадження подана особою, повноваження якої не підтверджені належним чином завіреною довіреністю.»

Частиною 3 ст. 243 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ст. 246 ЦК України).

Згідно статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Пунктом 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція) передбачено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами, зокрема довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо).

Згідно п.п. 2.11.1. Інструкції документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Підпунктом 2.11.2. Інструкції передбачено, що оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.) (далі - Національний стандарт).

Пунктом 5.26. Національного стандарту визначено, що відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

В п. 5.27 Національного стандарту зазначено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Як слідує із поданої заяви про відкриття виконавчого провадження, додана до вказаної заяви копія довіреності була засвідчена належним чином, у відповідності до вимог Національного стандарту, а саме на копії довіреності були відмітка у вигляді мокрої печатки із зазначенням слів "Згідно з оригіналом", була зазначена дата засвідчення, а також була зазначена посада, ініціали, прізвище та підпис засвідчуючої особи - ОСОБА_5 - Начальника управління забезпечення документообігу та роботи керівництва департаменту господарського забезпечення АБ «УКРГАЗБАНК». Відбитком печатки АБ «УКРГАЗБАНК» був засвідчений підпис ОСОБА_5

Виходячи з цього, у державного виконавця не було на момент прийняття заяви про відкриття виконавчого провадження підстав для винесення постанови ВП №49519299 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Заперечення ТОВ "Земля К", що наказ Господарського суду міста Києва від 03.10.2014р. у справі №910/18165/13 має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до ст.117 ГПК України господарський суд ухвалою у разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Подання заяв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню має здійснюватися за правила ГПК України з повідомленням іншої сторони. Дані заперечення на скаргу на дії органів ДВС, в якій заявлено вимогу про визнання наказу таким, що не підлягає виконання не може розцінюватися як заява, подана у відповідності до ст.117 ГПК України, а тому до розгляду судом не приймаються.

За змістом ст.124 Конституції України, ст.ст.4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У Рішенні від 26.06.2013 по справі №1-7/2013 Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень п.2 ч.2 ст.17, п.8 ч.1 ст.26, ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, брав до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 зі справи «Совтрансавто-Холдинг» проти України" визначено, що «одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів» (згадується в п.4 Інформаційного листа №01-8/1427 від 18.11.2003 Вищого господарського суду України «Про юрисдикцію Європейського суду з прав людини в Україні»).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вище наведене, а також виходячи з того, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області неправомірно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з наведених у ній підстав, доводи викладені стягувачем у скарзі визнаються судом обґрунтованими, а подана публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" скарга на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення Постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49519299 від 04.12.2015р.

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49519299 від 04.12.2015р.

4. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області здійснити дії з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 03.10.2014 року у справі №910/18165/13, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Суддя Л.М. Шкурдова