ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" лютого 2016 р. Справа № 05/134-38

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.)

по справі №05/134-38

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Волинського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України", м. Луцьк

до відповідача Підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

про стягнення 283 450,08 грн.

Суддя: Бондарєв С.В.

Встановив: Скаржник- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Волинської області зі скаргою б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.) на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, в якій просив визнати незаконною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо відмови у призначенні рецензування звіту суб'єкта оціночної діяльності "Волинь-Експерт" від 01.09.2015р. про оцінку заставленого майна-дизель-генератора ТБ 257 в комплекті з автоматикою, 2006 року випуску, у межах виконавчого провадження №21941765 та зобов'язати Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції винести постанову про призначення рецензування звіту суб'єкта оціночної діяльності "Волинь-Експерт" від 01.09.2015р. про оцінку заставленого майна-дизель-генератора ТБ 257 в комплекті з автоматикою, 2006 року випуску у межах виконавчого провадження №21941765.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначено у п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9, частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Згідно із ст. 56 ГПК України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Бланк опису вкладення засвідчує направлення відповідних документів відправником, в тому числі і копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу у справі з дотриманням вимог ст. 57 ГПК України.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв'язку передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися з описом вкладення та/або післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Отже, з наведених норм вбачається, що належними доказом направлення копії скарги та доданих до неї документів сторонам у справі може бути розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв'язку.

Судом засвідчується, що в даному випадку скаржник- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 -при зверненні до суду із скаргою на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.), до матеріалів зазначеної скарги не долучив доказів надсилання (а саме бланку опису вкладення, який засвідчує направлення відповідних документів відправником) іншій стороні копії скарги і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя вправі повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду у випадку неподання позивачем (скаржником) доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Дані обставини виступають підставою для повернення скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.) на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.) без розгляду, що, в свою чергу, не позбавляє скаржника права на повторне звернення з відповідною скаргою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з скарги, з оцінкою заставного майна скаржник ознайомився 20.01.2016р.

Скарга на дії органу Державної виконавчої служби згідно штемпеля вхідної кореспонденції подана до господарського суду Волинської області 15.02.2016р., що дає підстави вважати про пропуск процесуального строку для подання скарги.

Скаржник, вказуючи на ту обставину, що з оцінкою заставного майна ознайомився лише 20.01.2016р. не підтверджує цього факту належними доказами.

Заява про відновлення пропущеного строку для оскарження в матеріалах скарги відсутня.

Згідно приписів ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як роз'яснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, пов'язаних із застосуванням статті 121 2 ГПК, господарським судам слід мати на увазі таке.

Встановлений у частині першій статті 121 2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121 2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Водночас, статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено право сторін виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження.

Проте, заявник не обґрунтовує поважність причин та наявність підстав, які б перешкоджали поданню скарги у визначений строк.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 86, 121 2 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції б/н від 09.02.2016р. (вх.№01-49/12/16 від 15.02.2016р.) та додані до неї матеріали на 9 арк. повернути скаржнику без розгляду.

Суддя С. В. Бондарєв