УХВАЛА

10.02.2016Справа № 56/239
Колегія суддів у складі головуючого судді Сташківа Р.Б., суддів Головіної К.І. та Маринченко Я.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні наказу у справі №56/239

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний

банк України»

до 1) спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою

відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук»,

2) товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВЕТА»

про стягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) - Головіна О.І. (представник за довіреністю);

від відповідачів: 1) Солоп В.П. (представник за довіреністю);

2) не з'явилися;

від ВДВС - не з'явилися.

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Господарського суду міста Києва було передано вимоги указаної скарги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС) при виконанні наказу у справі №56/239 (солідарне стягнення з ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» та ТОВ «ВЕТА» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 56460 грн. судового збору, боржник за наказом - ТОВ «ВЕТА»), у якій скаржник просить суд:

- визнати дії ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження незаконними;

- скасувати постанову № 47564001 від 18.05.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом у справі №56/239 (солідарне стягнення з ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» та ТОВ «ВЕТА» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 56460 грн. судового збору, боржник за наказом - ТОВ «ВЕТА»).

У судове засідання 10.02.2016 Відповідач-2 та ВДВС представників не направили. Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу ВДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши подану скаргу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Суттю спору є різне розуміння перебігу строку, протягом якого указаний наказ може бути пред'явлений до виконання, а отже - питання правомірності відмови ВДВС у прийняті наказу до виконання як такого, що поданий з пропуском строку для пред'явлення до виконання.

Судом встановлено, що спірний наказ був виданий 31.08.2012, та за заявою стягувача за даним наказом ВДВС було відкрито 18.07.2013 виконавче провадження № 38937184.

29.08.2014 ВДВС було винесено постанову про повернення наказу у виконавчому провадженні № 38937184 до суду (органу, що його видав), у зв'язку з відновленням строку для подання апеляційної скарги на рішення суду у справі №56/239.

Постановою від 14.01.2015 Вищий господарський суд України скасував постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 у справі № 56/239, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі № 56/239 залишив в силі.

Заявою від 08.05.2015 стягувач звернувся до ВДВС (заява отримана 13.05.2015) щодо відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом від 31.08.2012 у справі № 56/239 (солідарне стягнення 56460 грн. судового збору, боржник за наказом - ТОВ «ВЕТА»), проте постановою № 47564001 від 18.05.2015 стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вказаним наказом у зв'язку з пропуском строку його пред'явлення до виконання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», та що також відображено у тексі наказу, строк його пред'явлення до виконання становить один рік.

За приписами ст. 23 указаного Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Поняття «переривання перебігу строку / давності », «зупинення перебігу строку / давності» розгорнуто наведені у цивільному законодавстві, не суперечать та кореспондуються з положеннями ст. 23 (переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання) Закону України «Про виконавче провадження» і дозволяють краще зрозуміти положення цієї статті.

Переривання та зупинення перебігу строку докладно розмежовані законодавцем на прикладі норм ЦК України про позовну давність, де у ст. 263 вказано, що у разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Тобто, при зупиненні перебігу строку час, що минув до його зупинення, до подальшого строку (після поновлення) зараховується.

Натомість щодо переривання перебігу позовної давності, то у ст. 264 ЦК України законодавець чітко зазначив, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так само й у статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про встановлення «нового» строку, до якого старий строк, що минув до переривання, не зараховується, а не про продовження строку, як це має місце при зупиненні.

Отже, у даному випадку відхиляючи заперечення Відповідача-1 проти скарги, та приймаючи до уваги доводи скаржника (Позивача), суд зазначає, що Відповідач-1 підміняє поняття переривання зупиненням, що наведено вище та обгрунтовано судом. При перериванні перебіг річного строку поновлюється, а не продовжується (що натомість має місце при зупиненні). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто, після переривання строку пред'явлення наказу (виконавчого документу) до виконання, незалежно від того, скільки часу пройшло до його переривання, перебіг нового (річного) строку починається заново, а у спірному випадку - з дня повернення спірного наказу постановою від 29.08.2014 № 38937184 у зв'язку з відновленням строку для подання апеляційної скарги на рішення суду у справі №56/239.

Отже, при пред'явленні спірного наказу до виконання заявою від 08.05.2015 про відкриття виконавчого провадження за наказом від 31.08.2012 у справі № 56/239 (солідарне стягнення 56460 грн. судового збору, боржник за наказом - ТОВ «ВЕТА») стягувач звернувся до ВДВС 13.05.2015 (дата отримання заяви) у межах строку для пред'явлення наказу до виконання, який поновився з 29.08.2014, а тому постанова № 47564001 від 18.05.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження за вказаним наказом ВДВС винесена неправомірно та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність протиправних дій ВДВС та неправомірність винесення постанови № 47564001 від 18.05.2015, а відтак подану скаргу задовольняє.

Інші доводи скаржника та Відповідача-1 судом розглянуті, однак до уваги не приймаються, оскільки на результати розгляду даної скарги впливу не мають.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступні обставини, встановлені при розгляді скарги:

- судом було видано, зокрема, два накази про солідарне стягнення з відповідачів судового збору у сумі 56460 грн., за одним з яких боржником зазначено ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» (том 4, а.с. 108), а за другим - ТОВ «ВЕТА» (том 4, а.с.109);

- 17.07.2013 до ВДВС було подано обидва ці накази згідно із заявами № 040-04/5073 від 17.07.2013 (том 13, а.с. 35) та № 040-04/5072 від 17.07.2013 (том 13, а.с. 54);

- обидві заяви були прийняті ВДВС разом з оригіналами наказів до виконання 17.07.2013 та зареєстровані за різними вхідними номерами: № 18862 (том 13, а.с. 35) та № 18863 (том 13, а.с. 54);

- за кожним з наказів було відкрито окреме виконавче провадження № 38937184 (том 13, а.с. 36) та № 38937087 (том 13, а.с. 55).

- пізніше обидва ці накази були повернуті назад до Господарського суду міста Києва у зв'язку із відновленням Київським апеляційним господарським судом строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції: у виконавчому провадженні № 38937184 згідно із листом від 29.08.2014 № 521/2, який надійшов до суду 02.03.2015 разом із відповідною постановою ВДВС від 29.08.2014 про повернення виконавчого документа (том 9, а.с. 132, 133); а у виконавчому провадженні № 38937087 згідно із листом від 29.08.2014 № 520/2, який надійшов до суду 06.03.2015 разом із відповідною постановою ВДВС від 29.08.2014 про повернення виконавчого документа (том 9, а.с. 144, 145);

- обидва ці оригінали наказів повторно були отримані представником банку 20.03.2015, про що зроблені відповідні записи на вищевказаних листах ВДВС;

- обидва ці оригінали наказів були повторно пред'явлені банком до ВДВС відповідно до заяв про примусове виконання № 040-40/2325 від 08.05.2015 (боржник - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», том 13, а.с. 38) та № 040-40/2330 від 08.05.2015 (боржник - ТОВ «ВЕТА», том 13, а.с. 59).

Таким чином, виходячи з вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що ВДВС у виконавчому провадженні № 38937084 у постановах про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2013 та про повернення виконавчого документа від 29.08.2014 помилково зазначив боржниками ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» замість ТОВ «ВЕТА».

І також дослідивши додані до матеріалів справи докази суд встановив невідповідність доданих до скарг на дії ВДВС щодо кожного з солідарних боржників - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» та ТОВ «ВЕТА» заяв від 08.05.2015 про відкриття виконавчих проваджень, а саме, що заяви було сплутано скаржником місцями, але оскільки обидві ці заяви наявні у матеріалах справи, то суд враховує їх правильно щодо кожного з боржників.

Клопотання Відповідача-1 про витребування матеріалів виконавчого провадження судом розглянуто та відхилено, оскільки заявником не обгрунтовано, чому він, як сторона виконавчого провадження, позбавлений можливості отримати копії необхідних з його точки зору документів з виконавчого провадження та подати їх до суду, натомість для суду у матеріалах справи достатньо доказів для дослідження питання перебігу строку пред'явлення вищеописаного наказу до виконання, і заявником не доведено, які саме документи необхідно додатково дослідити суду та чому їх не може надати сам заявник клопотання.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні наказу від 31.08.2012 у справі № 56/239 (солідарне стягнення 56460 грн. судового збору, боржник за наказом - ТОВ «ВЕТА») задовольнити.

Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження незаконними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.05.2015 № 47564001, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Красноштан Інною Леонідівною, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 31.08.2012 № 56/239, по якому боржником являється Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ВЕТА» про стягнення солідарно з Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» та Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВЕТА» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 56460 грн. судового збору.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя: Р.Б. Сташків

Судді: К.І. Головіна

Я.В. Маринченко