ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р. Справа № 923/2033/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон,

до Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон,

про стягнення 618 502 грн. 20 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 07/007-16 від 23.12.15р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. № 3241-15 від 29.12.15р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій, з урахуванням клопотання позивача про збільшення розміру позовних вимог від 22.01.16 № 07/04-00047, просить стягнути з відповідача: 653305,27грн. втрат від інфляції нарахованих за прострочення виконання основного грошового зобов'язання за спожиту електричну енергію; 15 308,86грн. 3 % річних; 240577,27грн. пені, відповідно до умов договору про постачання електричної енергії № 2719 від 28 квітня 2004 року. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення п.6.1, п.6.11, п.8.1., пп..2 п. 10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.07.1996 № 28 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442), ст. ст. 509, 525, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 173, 193 ГК України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 22.01.16 № 07/04-00047.

Представник відповідача в ході судового розгляду справи заперечував проти нарахування позивачем пені за березень 2015 року у зв'язку з відсутністю простроченої заборгованості у вказаному періоді. А також просив зменшити розмір пені на 80% у зв'язку з тяжким фінансовим станом підприємства - відповідача, відповідно до додаткових письмових пояснень. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила усіх заходів, що від неї залежали, щодо належного виконання зобов'язання (ст. 624 ЦК). Відповідно вищезазначеного МКП "Херсонтеплоенерго" не вбачає у порушенні строку оплати своєї вини. Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що при нарахуванні пені та 3% річних та інфляції датою сплати заборгованості слід вважати дату надання платіжного доручення до Державної казначейської служби України у Херсонській області. Крім того, на думку відповідача, з наданого позивачем розрахунку інфляційних витрат вбачається, що відповідачем дійсно порушені умови договору щодо своєчасної оплати електричної енергії, нарахованої згідно з актами приймання-передачі. Водночас, з наданих відповідачем розрахунків інфляційних вбачається, що заборгованість існувала менше ніж місяць, тобто, на таку заборгованість, на думку відповідача, інфляційні втрати не нараховуються.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 19.01.16 до 11.02.16.

У судовому засіданні 11.02.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

28 квітня 2004 року між Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (надалі за текстом рішення Позивач, Постачальник) та Міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго" (надалі за текстом рішення Споживач, Відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 2719, який на сьогоднішній день діє в редакції додаткової угоди від 23.03.2010 року (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

На момент укладення договору сторони погодились під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією.

П. 6.11. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.07.1996 № 28 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442) (надалі за текстом рішення ПКЕЕ, Правила) передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Згідно п. 1 додатку № 2 до Договору «Порядок розрахунків та графік зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації» Відповідач знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об'єктах (передбачених у додатку № 5 Договору), 15 числа у місяці з 31 днем, 15 числа у місяці з 29 днями, 15 числа у місяці з 30 днями та 15 числа у місяці з 28 днями, та згідно п. п. 1, 2 додатку № 2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу Позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

П. 6.11 ПКЕЕ передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електроенергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електроенергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електроенергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Рахунок відповідач повинен сплатити у термін, встановлений умовами договору, а саме протягом 5 операційних днів з моменту отримання споживачем рахунку (передбачено п. 3 Додатку № 2 до Договору).

На виконання умов Договору Позивач в період з Лютого 2015 року по Грудень 2015 року здійснював поставку електроенергії (реактивної та активної), а Відповідач, здійснював її споживання.

Про обсяги спожитої електроенергії Відповідач звітував Позивачеві за кожний розрахунковий період шляхом надання Позивачеві актів про обсяги спожитої електроенергії, які Відповідач складав самостійно на підставі показів приладів обліку (п. 1, 2 Додатку № 2 до Договору).

Ґрунтуючись на отриманих від Відповідача даних Позивач надав Відповідачеві рахунки для оплати спожитої активної, реактивної електроенергії протягом періоду з Лютого 2015р. по Грудень 2015р. № № 2719 від 18.02.2015, 18.03.2015, 20.04.2015, 18.05.2015, 18.06.2015,16.07.2015, 20.08.2015, 17.09.2015, 16.10.2015, 17.11.2015, які Представник Відповідача отримав особисто, що підтверджується відмітками про отримання на примірниках рахунків, які залишилися у Позивача.

МКП "Херсонтеплоенерго" систематичноне вчасно здійснювало разрахунки з ПАТ "ЕК "Херсонобленерго".

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов п. 4.2.1. Договору про постачання електричної енергії від 14.05.2003 № 591 за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначеним відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, що вразі, "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) "платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня" (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За поданим позивачем розрахунком та згідно вимог зазначеного законодавства, розмір пені становить 240577,27грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

Відповідно до п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової 9 інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 653305,27грн. та 15308,86грн., відповідно. В тому числі, 651 577,67 грн. інфляційних збитків за прострочення оплат за активну електроенергію за періоди з лютий 2015р., березень 2015р. та листопад 2015р., а також 1727,60 грн. інфляційних збитків за прострочення оплат за реактивну електроенергію за березень 2015 р.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення 649,12грн. безпідставно нарахованої пені за період з 27.03.15 по 27.04.15 (розрахунок на а. ст. 12) у зв'язку з відсутністю у відповідача простроченого грошового зобов'язання за вказний період, що підтверджується платіжним дорученням № 4313 від 25.03.15 на суму 12340,02грн., доданим до додаткових пояснень відповідача від 09.02.16 № 408-15.

Підлягає частковому задоволенню клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50%, за наступних обставин.

Відповідно до п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом. У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи ступінь виконання МКП «Херсонтеплоенего» грошових зобов'язань за договором № 2719, а також те, що МКП "Херсонтеплоенерго" є підприємством комунальної форми власності, що надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії споживачам - юридичним та фізичним особам, з яких 80% складає населення міста. Населення міста сплачує житлово-комунальні послуги (у тому числі з теплопостачання) вкрай незадовільно, у зв'язку з чим МКП «Херсонтеплоенерго» є збитковою організацією, за 9 місяців 2015 року збитки підприємства складають 21963 тис. грн..

У зв'язку із великою заборгованістю за природний газ, що станом на 22.01.2016 р. становить 29 829 072, 72 грн. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 14.09.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 15.10.2015 року було накладено арешт на кошти та інші цінності МКП «Херсонтеплоенерго», що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 653305грн.27коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 15308грн.86коп. з урахуванням 3% річних, 119964грн.08коп. пені, а заперечення викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача та позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13637,87:909191,40х908542,28=13628,13).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (ідентифікаційний код - 31653320, адреса - 73003 м.Херсон, Острівське шосе, 1) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (ідентифікаційний код 05396638, адреса 73000, м. Херсон, вул.. Пестеля, 5) 653305грн.27коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 15308грн.86коп. з урахуванням 3% річних, 119964грн.08коп. пені, 13628грн.13коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні інщшої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 15 лютого 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов