РІШЕННЯ

28.01.2016Справа №910/28734/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/28734/15

за позовом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», м. Київ,

до політичної партії «Народний рух України», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

про розірвання договору, зобов'язання вчинити дії та стягнення 296 179,07 грн.

за участю представників:

позивача - Богданевич Ю.В. (довіреність від 06.01.2016 № 155/1/03-64);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до політичної партії «Народний рух України» (далі - Партія) про: розірвання договору від 26.02.2014 № 1092 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - Договір), укладений позивачем, відповідачем і третьою особою; виселення відповідача з нежилих приміщень загальною площею 327,6 кв.м., в тому числі 1 поверх - 7.0 кв.м., 2 поверх - 6.0 кв.м., 3 поверх - 314,6 кв.м. у будинку № 33 (за БТІ літера А) на вул. Олеся Гончара; зобов'язання відповідача передати позивачу нежилі приміщення загальною площею 327,6 кв.м., в тому числі 1 поверх - 7.0 кв.м., 2 поверх - 6.0 кв.м., 3 поверх - 314,6 кв.м. у будинку № 33 (за БТІ літера А) на вул. Олеся Гончара; стягнення відповідно до Договору: 149 552,93 грн. заборгованості з орендної плати; 64 022,67 грн. заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою; 29 125,73 грн. пені; 48 578,34 грн. втрат від інфляції; 4 899,40 грн. 3% річних, а всього 296 179,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 15.12.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, далі - Департамент).

14.12.2015 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

15.12.2015 відповідач подав суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Представник позивача у судовому засіданні подав суду клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд визнав клопотання позивача та відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 розгляд справи було відкладено на 12.01.2016; продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

11.01.2016 позивач подав суду письмові пояснення по справі.

12.01.2016 відповідача подав суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

У судовому засіданні 12.01.2016 представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи для надання йому часу для підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 розгляд справи було відкладено на 28.01.2016, у зв'язку із задоволенням клопотання відповідача.

27.01.2016 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 28.01.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Представники відповідача та третьої особи про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою від 12.01.2016.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2013 Департаментом (орендодавець), Підприємством і Партією (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 та протоколу Постійної комісії Київської міської ради (далі - КМР) з питань власності від 11.02.2013 № 141 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, за адресою: м. Київ, вул. О. Гончара, 33 літ. А, для розміщення центральних та інших громадсько-політичних рухівських структур (пункт 1.1 Договору);

- за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розмір якої згідно з Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням КМР від 22.09.2011 № 34/6250. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати,, що є невід'ємною частиною Договору за березень 2013 року становить 25,77 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що складає 38 610,22 грн. (пункт 3.1 Договору);

- розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому в поточному місяці (пункт 3.2 Договору);

- крім орендної плати орендар сплачує: компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за березень 2013 року складає - 4 889,61 грн. на місяць (пункт 3.3 Договору);

- розмір орендної плати та компенсації витрат підприємства може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 3.4 Договору);

- додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (пункт 3.5 Договору);

- орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) Підприємства, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (пункт 3.6 Договору);

- орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачуються орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця (пункт 3.7 Договору);

- при несплаті орендарем орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу орендодавець має право відмовитися від Договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря (пункт 5.2 Договору);

- при невиконанні або порушенні однією із сторін умов Договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, Договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду (пункт 6.7 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє з 04.04.2013 по 02.04.2016 (пункт 9.1 Договору);

- одностороння відмова від Договору не допускається, крім випадку, передбаченого пунктом 5.2 Договору (пункт 9.3 Договору);

- на вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (пункт 9.6 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - начальником ОСОБА_3, який діяв на підставі статуту; від третьої особи - заступником директора ОСОБА_4, який діяв на підставі Положення, та від відповідача - головою ОСОБА_5, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди комунального майна.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 04.04.2013, який підписано повноважними представниками учасників процесу і скріплено печатками.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, пунктами 1 та 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач з 01.04.2013 договірні зобов'язання в частині здійснення платежів з орендної плати та компенсації витрат за користування земельною ділянкою на якій розташований об'єкт оренди виконує неналежним чином, не сплачує їх вчасно і в повному обсязі.

Так, загальна заборгованість з орендної плати за період з 01.04.2013 по 31.10.2015 склала 667 538,79 грн.

Позивач з метою стягнення вказаної заборгованості за Договором ініціював вчинення таких виконавчих написів: від 21.03.2014 № 564 (сума боргу без пені 123 424,20 грн); від 18.04.2014 № 807(сума боргу без пені 138 991,96 грн.); від 26.08.2014 № 1687(сума боргу без пені 175 918,47 грн.); від 11.03.2015 №414(сума боргу без пені 79 651,19 грн.).

Всього сума вчинених виконавчих написів складає 517 985,82 грн.

Виконавчі написи як виконавчі документи були надіслані Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, внаслідок чого було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, накладено арешт на майно та кошти боржника.

З огляду на викладене, спірною залишається сума боргу з орендної плати, а саме 149 552,93 грн. за період з 01.11.2014 по 31.10.2015.

Крім того, позивачем було нараховано, а відповідачем не сплачено 64 022,67 грн. компенсації витрат за користування земельною ділянкою.

25.08.2015 Підприємство надіслало Партії вимогу № 155/1/03-5420, в якій просило погасити заборгованість та попередило, що у разі непогашення боргу позивач звернеться до суду з позовом про розірвання Договору та виселення відповідача з приміщення. Вказана вимога була отримана відповідачем 28.08.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, належним чином засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи.

Партія не подала суду доказів надання належної відповіді на вимогу Підприємства та доказів погашення боргу.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 149 552,93 грн. боргу з орендної плати та 64 022,67 грн. компенсації витрат за користування земельною ділянкою є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача: 29 125,73 грн. пені; 4 899,40 грн. 3% річних і 48 578,34 грн. втрат від інфляції (період нарахування: з 01.11.2013 до 31.10.2015).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Що ж до стягнення пені у сумі 29 125,73 грн. (період нарахування з 01.05.2015 до 31.10.2015), то Господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню у розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні, оскільки позивач здійснює розрахунок на суми боргу на місяці по яким період закінчився до 01.05.2015.

Так, позивач нараховує на суму боргу 63 696,94 грн., що включає в себе заборгованість за грудень 2014 року, січень - травень 2015 року, за період з 01.05.2015 по 31.05.2015.

Крім того, позивач починає нараховувати пеню з 01.05.2015, проте, прострочення з орендною плати, зокрема, за квітень 2015 року починається з 06.05.2015, враховуючи умови Договору.

Отже, позивач не тільки невірно встановлював період нарахування, а також невірно визначав суму боргу для розрахунку.

За розрахунком суду, який було проведено без виходу за межі періоду, визначеного позивачем (з 01.05.2015 по 31.10.2015) пеня складає 19 144,59 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду, а саме у сумі 19 144,59 грн.

Також, Підприємство просило суд розірвати Договір, посилаючись на істотне порушення Партією умов Договору, а саме невиконанням обов'язку щодо сплати орендної плати.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін.

Згідно зі статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідач систематично не виконував умови Договору, що підтверджується матеріалами даної справи.

Крім того, Партія подала суду копію квитанції від 30.12.2015 на суму 10 000 грн., з якої вбачається те, що відповідач здійснює перерахування позивачу на виконання рішення суду зі справи № 910/8452/14, яким було стягнуто борг за Договором за попередні періоди.

Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено право зміни договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про втрати та збитки, які вказана сторона понесла внаслідок порушення іншою стороною договору.

Під шкодою у розумінні вказаної норми права слід розуміти комплекс негативних наслідків, які виникають у зв'язку з порушенням. При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору має довести наявність істотного порушення та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Така шкода може бути виражена як у вигляді реальних збитків та упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди.

Однією з підстав розірвання договору найму є несплата орендарем орендної плати.

Судом встановлено, що орендар належно не виконував свого обов'язку щодо внесення орендної плати, що є істотним порушенням договірного зобов'язання, та є підставою для розірвання Договору.

Отже, вимоги про розірвання Договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку умови Договору не виконав, орендоване майно не звільнив та позивачу не повернув, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір від 26.02.2014 № 1092 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного політичною партією «Народний рух України» (01034, м. Київ, вул. О.Гончара, 33, ідентифікаційний код 00013209), комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500) та Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10; ідентифікаційний код 19020407).

3. Виселити політичну партію «Народний рух України» (01034, м. Київ, вул. О.Гончара, 33, ідентифікаційний код 00013209) з нежилих приміщень загальною площею 327,6 кв.м., в тому числі: 1 поверх - 7 кв.м., 2 поверх - 6 кв.м., 3 поверх - 314,6 кв.м., в будинку № 33 (за БТІ літера А) на вулиці Олеся Гончара у місті Києві.

4. Зобов'язати політичну партію «Народний рух України» (01034, м. Київ, вул. О.Гончара, 33, ідентифікаційний код 00013209) передати комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500) нежилих приміщень загальною площею 327,6 кв.м., в тому числі 1 поверх - 7 кв.м., 2 поверх - 6 кв.м., 3 поверх - 314,6 кв.м., в будинку № 33 (за БТІ літера А) на вулиці Олеся Гончара у місті Києві за актом приймання-передачі.

5. Стягнути з політичної партії «Народний рух України» (01034, м. Київ, вул. О.Гончара, 33, ідентифікаційний код 00013209) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500): 149 552 (сто сорок дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 93 коп. заборгованості з орендної плати; 64 022 (шістдесят чотири тисячі двадцять дві) грн. 67 коп. заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою; 19 144 (дев'ятнадцять тисяч сто сорок чотири) грн. 59 коп. пені; 48 578 (сорок вісім тисяч п'ятсот сімдесят вісім) грн. 34 коп. втрат від інфляції; 4 899 (чотири тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 40 коп. 3% річних і 7 946 (сім тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 97 коп. судового збору.

6. У задоволенні решти позову відмовити.

7. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 03.02.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук