ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" лютого 2016 р. Справа № 926/1838/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області

до відповідача Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» м. Чернівці

про примусове виконання зобовязання в натурі у сумі 82650,00 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність від 15.04.2015 р.)

Від відповідача ОСОБА_3 юрисконсульт І категорії (довіреність № 7 від 06.01.2016 р.)

В судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області звернувся з позовом до Державного підприємства «Чернівецьке лісове господарство» м. Чернівці про зобовязання відповідача виконати в натурі умови договору № 8/2013від 13.12.2012 р., поставивши позивачеві 95 м.куб. лісопродукції в асортименті, в обємах та за цінами, визначеними договором, на загальну суму 82650,00 грн., у тому числі: 20 м. пиловник дуба 2-го сорту діаметром 36-49 см., довжиною 1-6 м. ціною 1440,00 грн. за 1 м.куб.; 35 м. пиловник дуба 3-го сорту діаметром 36-49 см., довжиною 1-6 м. ціною 1270,00 грн. за 1 м.куб.; 40 м. техсировини діаметром 36-49 см., довжиною 1-2 м. ціною 235,00 грн. за 1 м.куб.

Ухвалою від 10.12.2015 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 23.12.2015 р.

У судовому засіданні 23.12.2015 р. оголошено перерву до 11.01.2016 р., а 11.01.2016 р. оголошено перерву до 13.01.2016 р.

Ухвалою від 13.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 08.02.2016 р.

У судовому засіданні 08.02.2016 р. позивач підтримав позовні вимоги. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що він є переможцем публічних торгів з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі І-го кварталу 2013 р. (лоти № 312, 313), на підставі чого між сторонами було укладено № 8/2013від 13.12.2012 р. Згідно даного договору, продовжує позивач, він здійснив попередню оплату, відповідач зобовязувався поставити лісопродукцію, однак своїх зобовязань не виконав.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що договором № 8/2013від 13.12.2012 р. не передбачено його обовязку щодо предявлення рахунку, натомість договором передбачено обовязок продавця передати товар після сплати рахунку-фактури позивачем. Відтак, вважає відповідач, предявлення рахунку є його правом, а не обовязком, проте згаданим договором не передбачено строку предявлення такого рахунку-фактури. Таким чином, продовжує відповідач, без проведення передоплати у позивача відсутнє право вимоги поставки товару.

У судовому засіданні 08.02.2016 р. оголошено перерву до 10.02.2016 р.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2012 р. позивач став переможцем публічних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі І-го кварталу 2013 року: лоти 312, 313 та 335, що підтверджується листом Буковинської універсальної біржі від 29.01.2016 р. № 002/16.

Так, на торгах позивач виграв наступний асортимент для купівлі-продажу:

- по лоту № 312: 20 м. пиловник дуба 2-го сорту діаметром 36-49 см., довжиною 1-6 м. ціною 1440,00 грн. за 1 м.куб.;

- по лоту 313: 35 м. пиловник дуба 3-го сорту діаметром 36-49 см., довжиною 1-6 м. ціною 1270,00 грн. за 1 м.куб.;

- по лоту 335: 40 м. техсировини діаметром 36-49 см., довжиною 1-2 м. ціною 235,00 грн. за 1 м.куб.

За результатами проведення зазначених публічних торгів між сторонами укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 8/2013 від 13.12.2013 р. (далі Договір).

Згідно цього Договору відповідач (за договором Продавець) зобовязався передати у власність позивача (за договором Покупець) на умовах франко-склад Продавця (франко-верхній) Техсировина дуб, Пиловник дуб (лот №№ 312, 313, 335), а позивач зобовязався прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені Договором.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору продажу підлягав товар: асортимент пиловник дуб 20 куб.м (лот № 312), асортимент пиловник дуб 35 куб.м. (лот № 313), асортимент техсировина дуб 40 куб.м (лот № 335).

Характеристики лотів і асортименту лісопродукції наведено в пункті 4.1 Договору, загальна сума договору складає 82650,00 грн.

Платіж за товар здійснюється у вигляді 100% передоплати вартості шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця за кожну партію товару згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати предявлення рахунку до сплати (пункт 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.2 Договору сума гарантійного внеску, перерахована Покупцем на рахунок Біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується Продавцю в якості частини оплати за проданий товар.

Договором також передбачено, що:

- прийом-передача товару здійснюється на складі Продавця за умовами франко-склад Продавця (п. 6.1);

- не пізніше ніж за дві доби до передачі товару Продавець повідомляє Покупця про дату та місце поставки (п. 6.2);

- датою передачі товару Продавцем та прийому його Покупцем вважається дата товарно-транспортної накладної (п. 6.3);

- договір діє з 01.01.2013 р. по 31.03.2013 р. (п. 12.2);

- закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 12.3).

Згідно з додатком № 1 до Договору Графік поставки необробленої деревини поставка лісопродукції відповідачем позивачеві мала відбуватися:

- у січні 2012 р. - 30 м куб. вартістю 19100,00 грн.,

- у лютому 2012 р. - 30 м куб. вартістю 19100,00 грн.,

- у березні 2012 р. - 35 м куб. вартістю 44450,00 грн.

Зважаючи на дату укладення Договору 13.12.2012 р., у додатку № 1 до Договору має місце описка 2012 р. замість 2013 р.

Судовим слуханням встановлено, що відповідач не виставляв позивачеві рахунки-фактури на оплату партій продукції, що підлягали поставці згідно з Договором.

Самостійно позивач вартість деревини, що підлягала продажу за Договором, відповідачеві не сплачував, оскільки, як зазначено в позові, вважає, що виключно рахунок на оплату партії продукції є підставою для здійснення платежу позивачем.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Ст. ст. 627-629 Цивільного кодексу України регламентовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України також передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. ст. 173-174 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України за загальним правилом обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обовязок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Цією ж статтею передбачено, що договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обовязку передати товар.

Саме такий інший момент виконання відповідачем обовязку передати товар позивачеві передбачено пунктом 8.3 Договору протягом трьох календарних днів після сплати рахунку-фактури.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обовязку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу.

Ст. 538 Цивільного кодексу України унормовано порядок зустрічного виконання зобовязання.

Так, виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання.

При зустрічному виконанні зобовязання сторони повинні виконувати свої обовязки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обовязку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обовязку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обовязку, друга сторона повинна виконати свій обовязок.

За умовами Договору зобовязання відповідача з передачі позивачеві у власність деревини у визначеному асортименті обумовлено здійсненням позивачем повної передоплати за товар, тобто зобовязання відповідача є зустрічним.

Без проведення попередньої оплати у позивача відсутнє право вимоги поставки товару, оскільки таке не передбачено ані Договором, ані законом.

Так, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доводи позивача, що він не міг провести оплату партії товару без виставлення відповідачем рахунку-фактури, суд до уваги не бере, оскільки ціна кожної партії деревини і її розмір визначено в додатку № 1 до Договору Графік поставки необробленої деревини, платіжні реквізити продавця також зазначені в Договорі, отже, позивач не був позбавлений можливості виконати договірне зобовязання з передоплати деревини навіть за відсутності рахунку-фактури та, відповідно, набути право вимагати поставки оплаченого товару.

Разом з тим, згідно з пунктом 12.2 дія Договору припинилася 31.03.2013 р. і сторони не продовжили строк його дії, не уклали додаткової угоди та не змінили умов Договору, зокрема щодо строків та/або умов поставки продукції. Припинення договору має наслідком припинення існування прав і обовязків його учасників, які складають зміст договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки договір не виконувався обома сторонами протягом терміну його дії і строк зустрічного виконання зобовязання відповідача з передачі товару позивачеві не настав у звязку з невиконанням позивачем зобовязання з проведення 100% передоплати за кожну партію товару, то із закінченням строку дії Договору припинилися зобовязальні правовідносини між сторонами і позивач не має законних підстав вимагати зобовязати відповідача виконати умови Договору щодо передачі у власність необробленої деревини, купівля-продаж якої є предметом Договору.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, положення норм ст. 599 і ч. 4 ст. 631 ЦК України, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, не застосовуються до спірних правовідносин між позивачем і відповідачем.

У даному випадку припинилося не зобовязання між сторонами (в розумінні ст. 509 ЦК України), а закінчився строк, впродовж якого сторони позивач і відповідач, могли здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Також слід зауважити, що позивач просить зобовязати відповідача поставити лісопродукцію, яка підприємцем ОСОБА_1 не оплачена, що суперечитиме засадам справедливості та розумності у зобовязаннях.

Той факт, що позивачем сплачено гарантійний внесок за участь в публічних торгах із продажу ресурсів необробленої деревини, який у подальшому був перерахований ТБ «Буковинська Універсальна Біржа» відповідачеві у сумі 3190,00 грн. (платіжне доручення № 1811 від 14.12.2012 р.), не підтверджує проведення позивачем попередньої оплати за Договором, оскільки із даного платіжного доручення не вбачається, за яким договором проведено оплату, за який лот тощо.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись статтями 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 12.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_4