РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа № 910/29738/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «АРМА-ГАЗ»
Простягнення 242 900,00 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Батурський Д.О. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМА-ГАЗ» про стягнення 407 400,72 грн.

Ухвалою від 24.11.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.12.2015 р.

22.12.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Судове засідання 22.12.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 28.12.2015 р. розгляд справи призначено на 19.01.2016 р.

28.12.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява у порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 200 000,00 грн. суми основної заборгованості та 42 900,00 грн. 5% штрафу, разом 242 900,00 грн. Заява прийнята судом до розгляду.

Таким чином, має місце нова ціна позову у розмірі 242 900,00 грн.

19.01.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Жодних заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 19.01.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» (надалі - Позивач, Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМА-ГАЗ» (надалі - Відповідач, Постачальник) було укладеного договір поставки природного газу № 11/12/12-Г (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1.1 якого, Постачальник зобов'язується передати Споживачу природний газ (за текстом Газ), а Споживач зобов'язується прийняти природний газ та оплатити його на умовах Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Постачальник передає Споживачу Газ в межах узгоджених місячних обсягів в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

Відповідно до пункту 2.2. Договору, визначення конкретних щомісячних обсягів Газу на кожен окремий місяць здійснюється за письмовою заявкою Споживача, поданою за 10 (десять) днів до початку місяця споживання Газу. За результатами розгляду заявки Сторони підписують Додаток до цього Договору щодо обсягів Газу на кожен окремий місяць поставки.

Прийом-передача фактично поставлених обсягів Газу у звітному місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу в 2-х (двох) примірниках, який підписується уповноваженими представниками Сторін. Акт приймання-передачі Газу є підставою для проведення остаточних розрахунків за звітний місяць (пункт 3.7. Договору).

27.05.2013 р. сторони уклали Додаток № 5 до Договору, пунктом 1 якого погодили об'єм Газу, що передається у червні 2013 р. - 200 000,0 (двісті тисяч куб. метрів) м3.

Загальна вартість Газу з урахуванням ПДВ по Додатку № 5 становить 858 000,00 грн.

Відповідно до пункту 4 Додатку № 5, Споживач здійснює оплату за Газ шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: 30% вартості Газу - до 10.06.2013 р.; 55% вартості Газу - до 25.06.2013 р.; 15% вартості Газу - до 03.07.2013 р.

На виконання умов Договору, Позивач відповідно до платіжних доручень, копії яких знаходяться у матеріалах справи, перерахував Відповідачу 364 500,72 грн.

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, поставку Газу не здійснив.

01.09.2014 р. Позивач звернувся до Відповідача з Листом-вимогою № 01/09/14 про повернення сплачених коштів у семиденний строк.

02.12.2014 р. Відповідач повернув Позивачу частину грошових коштів у розмірі 164 500,72 грн. Факт повернення підтверджується платіжними дорученнями, оригінали яких наявні у матеріалах справи.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем на час розгляду справи становить 200 00,00 грн.

Відповідач доводи позивача у встановленому законом порядку не спростував, доказів сплати зазначеної суми та контррозрахунку розміру заборгованості суду не надав.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.4. Договору сторони погодили, що за невиконання Постачальником своїх зобов'язань в частині постачання заявлених обсягів Газу, Постачальник сплачує штраф у розмір 5% від вартості обсягів заявленого Газу.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу 42 900,00 грн. штрафу (858 000,00 грн. * 5% = 42 900,00 грн.).

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМА-ГАЗ» (03681, м. Київ, просп. Перемоги, 53; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Альянс» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 10; ) 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 42 900 (сорок дві тисячі дев'ятсот) грн. 00 коп. 5% штрафу та 3 643 (три тисячі шістсот сорок три) грн. 50 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.02.2016 р.

Суддя І.О. Домнічева