ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016р. Справа№ 914/4127/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом CONNECT Sp. z o.o. (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КОННЕКТ), м.Соколув, Польща

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма Альпі-Львів, м.Львів

про стягнення 85 206,03 доларів США, що еквівалентно 2 031 444,93 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 адвокат (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1391 від 24.09.2008р.);

від відповідача ОСОБА_3 директор.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено CONNECT Sp. z o.o. (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КОННЕКТ) до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Альпі-Львів про стягнення 85 206,03 доларів США. При цьому позивач у позовній заяві визначив еквівалент ціни позову у гривнях, а саме зазначив, що 85 206,03 доларів США еквівалентно 2 040 522,53 грн.

Нормами ст.55 ГПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення іноземної валюти - в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Як вбачається із позовної заяви, вона подана позивачем 02.12.2015р. Офіційний курс НБУ долара США щодо гривні станом на 02.12.2015р. становив 2 384,1563 гривень за 100 доларів США.

Отже ціною позову в гривневому еквіваленті станом на дату подання позову є 2 031 444,93 грн., а не 2 040 522,53 грн. як зазначає позивач у позовній заяві.

Таким чином позов заявлено CONNECT Sp. z o.o. (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КОННЕКТ) до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Альпі-Львів про стягнення 85 206,03 доларів США., що еквівалентно 2 031 444,93 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.12.2015р. Ухвалою суду від 22.12.2015р. розгляд справи відкладено на 26.01.2016р.

Представник позивача подав клопотання (вх.№2833/16 від 26.01.2016р.) про стягнення з відповідача судового збору відповідно до доданої до матеріалів справи квитанції. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову не заперечив, відзив який був поданий 17.12.2015р. підтримав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників сторін, суд,-

встановив:

З 16.04.2013р. по 04.02.2014р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 85 206,03 доларів США відповідно до наступних фактур: Faktura nr FVE/17/2013 від 16.04.2013р. (CMR від 18.04.2013р.), Faktura nr FVE/26/2013 від 28.05.2013р. (CMR №830926 від 28.06.2013р.), Faktura nr FVE/39/2013 від 28.06.2013р. (CMR №019998 від 02.07.2013р.), Faktura nr FVE/62/2013 від 02.09.2013р. (CMR від 04.09.2013р.), Faktura nr FVE/74/2013 від 17.10.2013р. (CMR №024600 від 24.10.2013р.), Faktura nr FVE/84/2013 від 25.11.2013р. (CMR від 27.11.2013р.), Faktura nr FVE/88/2013 від 18.12.2013р. (CMR №080656 від 18.12.2013р.) та Faktura nr FVE/5/2014 від 04.02.2014р. (CMR №102879 від 04.02.2014р.).

Як стверджує позивач, товар був поставлений відповідачу, однак відповідач всупереч встановленим в фактурах строків не здійснив оплату за поставлений йому товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 85 206,03 доларів США.

Відповідачу надсилалась претензія про сплату заборгованості в розмірі 85 206,03 доларів США, однак, як стверджує позивач, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 85 206,03 грн.

Відповідач проти наявності у нього заборгованості не заперечив. 17.12.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Альпі-Львів було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за даними бухгалтерського обліку підприємства заборгованість перед CONNECT Sp. z o.o. (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КОННЕКТ) становить 85 232,03 доларів США. У вказаному відзиві також зазначено, що відповідач намагається реалізувати нерухоме майно для погашення наявної заборгованості, а також вказано, що відповідач очікує скасування додаткового митного збору на імпорт для відновлення поставок.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 642 ч. 2 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до ст. 644 ч. 1 ЦК України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття.

Згідно із ч.1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем було поставлено відповідачу товар згідно наступних фактур: Faktura nr FVE/17/2013 від 16.04.2013р., Faktura nr FVE/26/2013 від 28.05.2013р., Faktura nr FVE/39/2013 від 28.06.2013р., Faktura nr FVE/62/2013 від 02.09.2013р., Faktura nr FVE/74/2013 від 17.10.2013р., Faktura nr FVE/84/2013 від 25.11.2013р., Faktura nr FVE/88/2013 від 18.12.2013р. та Faktura nr FVE/5/2014 від 04.02.2014р.

Доказом виконання позивачем своїх обовязків щодо поставки відповідачу товару згідно вищезазначених фактур є наступні міжнародні товаро-транспортні накладні: CMR від 18.04.2013р., CMR №830926 від 28.06.2013р., CMR №019998 від 02.07.2013р., CMR від 04.09.2013р., CMR №024600 від 24.10.2013р., CMR від 27.11.2013р., CMR №080656 від 18.12.2013р. та CMR №102879 від 04.02.2014р.

Відповідно до заявлених позовних вимог заборгованість відповідача становить 85 206,03 доларів США. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні. Крім того, як зазначалося вище, відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні визнав наявність у нього заборгованості.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 85 206,03 доларів США є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата судового збору підтверджується квитанцією №4 від 01.12.2015р. на суму 30 608,10 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Абзацом другим частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено порядок сплати нерезидентами судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. Водночас абзацом третім частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону) (п.2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судовий збір був сплачений позивачем 01.12.2015р., беручи до уваги те, що офіційний курс НБУ долара США щодо гривні станом на 01.12.2015р. становив 2 394.8086 гривень за 100 доларів США, а ціною позову є 85 206,03 доларів США, то позивачу 01.12.2015р. слід було сплатити судовий збір в розмірі 30 607,82 грн., а не 30 608,10 грн.

Отже, керуючись нормами господарського процесуального кодексу України, а також Закону України «Про судовий збір», враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 30 607,82 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альпі-Львів», 79040, м.Львів, вул.Д.Апостола, 14в, на користь CONNECT Sp.z o.o. (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КОННЕКТ), 35-050 Sokoіow Maіopolski ul.Sienkiewicza 24, NIP: 517-01-57-513, regon: 180069302 (36-050, м.Соколув Малопольскі, вул.Сенькевіча, 24, Польща) заборгованість в розмірі 85 206,03 доларів США та судовий збір в розмірі 30 607,82 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 01.02.2016р.

Суддя Петрашко М.М.