РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа №910/30593/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИПОГРАФІЯ «ПРЕМІУМ ПРИНТ»

про розірвання договору та стягнення 10745,80 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Крупка М.П. (довіреність від 25.08.2015);

від відповідача - Лещенко М.В. (довіреність від 11.01.2016).

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИПОГРАФІЯ «ПРЕМІУМ ПРИНТ» про розірвання договору виконання робіт, предметом якого було вибіркове УФ-лакування 1+1, укладеного між сторонами 06.04.2015, та стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 10745,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором виконання робіт від 06.04.2015, укладеним між сторонами у спрощений спосіб.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30593/15 та справу призначено до розгляду на 22.12.2015.

22.12.2015 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

У зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали суду від 04.12.2015 та необхідністю витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 12.01.2016.

12.01.2016 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові докази по справі.

У судовому засіданні 12.01.2016 оголошено перерву під час розгляду справи на 28.01.2016.

27.01.2016 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові докази по справі.

Письмовим відзивом на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на виконання умов договору відповідачем було виконано, а позивачем прийнято роботи у повному обсязі, а саме УФ-лакування 1+1 буклетів у кількості 2 500 штук на загальну суму 16 000 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом надання послуг №198/1 від 10.04.2015 та актом надання послуг б/н від 10.04.2015; крім того решту робіт (554 шт. на суму 4 517,80 грн.) за актом №198/2 від 10.04.2015 позивачем також фактично прийнято, оскільки від останнього не було надіслано відповідачу будь-яких претензій. При цьому відповідач вказав, що жодних вимог від позивача щодо розірвання договору він не отримував.

У судовому засіданні 28.01.2016 оголошено перерву під час розгляду справи на 02.02.2016.

02.02.2016 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача.

В судове засідання 02.02.2016 з'явилися представники сторін, надали усні пояснення по справі.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

06.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИПОГРАФІЯ «ПРЕМІУМ ПРИНТ» (далі - відповідач) укладено договір виконання робіт в спрощений спосіб, відповідно до рахунку на оплату № 198 від 06.04.2015 на суму 101 736 грн. з ПДВ, предметом якого було вибіркове УФ-лакування 1+1, та відповідно до умов якого відповідач повинен був виконати роботи з лакування буклетів у кількості 18 840 штук (ціна без ПДВ за 1 шт. - 4,50 грн.).

Платіжним дорученням №4221 від 08.04.2015 позивачем перераховано на рахунок відповідача 16 000 грн. в оплату виставленого відповідачем рахунку № 198 від 06.04.2015 на суму 101 736,00 грн.

Виставлення відповідачем позивачу рахунку на оплату №198 та здійснення позивачем оплати рахунку на суму 16000 грн. згідно платіжного доручення №4221 від 08.04.2015, в призначенні платежу якого зазначено, що вказана оплата здійснена за вибіркове УФ-лакування 1+1 відповідно до рахунку №198 від 06.04.2015.

Строк виконання відповідачем робіт сторонами у справі встановлений не був, жодних письмових угод з цього приводу не укладалося.

Відповідно до актів надання послуг №198/1 від 10.04.2015 та б/н від 10.04.2015, підписаних повноважними представниками сторін та скріпленими печатками товариств, належним чином завірені копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідачем (виконавцем) були виконані такі роботи: вибіркове УФ-лакування 1+1 буклетів у кількості 973 шт. на загальну суму 5 254,20 грн., а також у кількості 973 шт. на загальну суму 6228,00 грн.

Разом з тим матеріали справи містять акт надання послуг №198/2 від 10.04. 2015 про виконання УФ-лакування 1+1 (гібрид) буклетів у кількості 554 шт. на загальну суму 4517,80 грн., який не підписаний позивачем (замовником).

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що відповідачем роботи було виконано частково, а саме з лакування 973 штук буклетів на суму 5 254,20 грн., у зв'язку з чим 24.09.2015 він звернувся до відповідача з листом №23/09 від 23.09.2015 з вимогою якісно виконати роботи з УФ-лакування або повернути сплачені кошти у розмірі 10745,80 грн., що підтверджується копією фіскального чеку від 24.09.2015 та описом вкладення у цінний лист від 24.09.2015, проте відповідачем відповіді на вказаний лист не надано, зобов'язання не виконано.

Матеріали справи містять лист позивача від 07.10.2015 №07/10, надісланий на адресу відповідача, з пропозицією розірвати договір на виконання робіт з вибіркового УФ-лакування 1=1 буклетів у кількості 18 840 шт. та повернення грошових коштів у розмірі 10745,80 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Спір між сторонами виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором виконання робіт від 06.04.2015, укладеним між сторонами у спрощений спосіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом зобов'язання, що випливає із правовідносин сторін, суд вважає, що фактично між сторонами укладений договір у спрощений спосіб, передбачений ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України шляхом вчинення фактичних дій, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Я встановлено судом, строк виконання відповідачем підрядних робіт сторонами у справі встановлений не був, жодних письмових угод з цього приводу не укладалося.

За приписами ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін.

В силу ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тож, приймаючи до уваги, що сторонами не погоджений строк виконання робіт за договором підряду на проведення математичного та програмного забезпечення, у даному випадку застосуванню підлягають положення ст. 530 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначалося вище, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, 24.09.2015 позивач звернувся до нього з листом №23/09 від 23.09.2015 з вимогою якісно виконати роботи з УФ-лакування або повернути сплачені кошти у розмірі 10745,80 грн., що підтверджується копією фіскального чеку від 24.09.2015 та описом вкладення у цінний лист від 24.09.2015.

Крім того матеріали справи містять лист позивача від 07.10.2015 №07/10, надісланий на адресу відповідача, з пропозицією розірвати договір на виконання робіт з вибіркового УФ-лакування 1+1 буклетів у кількості 18840 шт. та повернення грошових коштів у розмірі 10745,80 грн.

Вимога позивача про розірвання укладеного сторонами у спрощений спосіб договору підряду є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем в односторонньому порядку відповідно до положень ст. 849 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України здійснене розірвання укладеного сторонами договору шляхом надсилання на адресу відповідача листа від 07.10.2015 №07/10 про розірвання договору і повторне розірвання договору в судовому порядку законом не вимагається.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт оплати позивачем за вибіркове УФ-лакування 1+1 за рахунком № 198 від 06.04.2015 на суму 16000,00 грн.

Відповідно до актів надання послуг №198/1 від 10.04.2015 та б/н від 10.04.2015, підписаних повноважними представниками сторін та скріпленими печатками товариств, належним чином завірені копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідачем (виконавцем) були виконані такі роботи: вибіркове УФ-лакування 1+1 буклетів у кількості 973 шт. на загальну суму 5 254,20 грн., а також у кількості 973 шт. на загальну суму 6 228,00 грн.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що відповідачем виконано зобов'язання за договором від 06.04.2015, а позивачем прийнято виконанні роботи з УФ-лакування 1+1 буклетів у кількості 1946 шт. на загальну суму 11482,20 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг від 10.04.2015.

Разом з тим матеріали справи містять акт надання послуг №198/2 від 10.04. 2015 про виконання УФ-лакування 1+1 (гібрид) буклетів у кількості 554 шт. на загальну суму 4517,80 грн., який не підписаний позивачем (замовником), у зв'язку з чим відсутні докази на підтвердження належного виконання відповідачем своїх зобов'язань у цій частині та прийняття їх позивачем.

На підставі вищевикладеного суд відхиляє доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИПОГРАФІЯ «ПРЕМІУМ ПРИНТ» про фактичне прийняття позивачем виконаних робіт як необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» про стягнення з відповідача отриманих грошових коштів підлягають частковому задоволенню у розмірі 4517,80 грн. В решті вимог про стягнення передплати за виконані підрядні роботи слід відмовити внаслідок необґрунтованості, оскільки виконання відповідачем підрядних робіт на суму 11482 грн. 20 коп. підтверджене матеріалами справи та її фактичними обставинами.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИПОГРАФІЯ «ПРЕМІУМ ПРИНТ» (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 25; код 38965055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6, офіс 1; код 37024708) грошові кошти у розмірі 4517 (чотири тисячі п'ятсот сімнадцять) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 512 (п'ятсот дванадцять) грн. 08 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 05.02.2016.

Суддя В.О. Демидов