ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Справа №6/95-1882

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Михалюк О.В.

ОСОБА_1

при секретарі: Гарматі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м.Тернопіль

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 26.11.2015 року (суддя Шумський І. П.), якою залишено без розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на дії Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції б/н від 26 жовтня 2015 року

у справі №6/95-1882

за позовом: Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" НАК "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м.Тернопіль

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача (апелянта): не зявився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26.11.2015р. скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на дії Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції без номеру від 26 жовтня 2015 року залишено без розгляду.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м.Тернопіль, не погоджуючись з вказаною ухвалою господарського суду Тернопільської області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати і повернути матеріали справи на розгляд вказаної скаргу по суті до господарського суду Тернопільської області. Зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було невірно застосовано ст.121-2 ГПК України, оскільки застосування даної процесуальної норми у даному випадку не є підставою залишення скарги без розгляду.

Позивач обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, однак надіслав на адресу суду лист №31/13-264 від 25.01.2016р., в якому останній зазначив, що оскільки апеляційна скарга подана скаржником повторно, а повторно подана скарга на адресу позивача не надходила, тому він не має можливості виконати вимоги ухвали суду щодо надання відзиву.

На викладене суд зазначає наступне. 15.01.2016р. апеляційна скарга була прийнята судом до розгляду і в той же день ухвала була направлена сторонам. З поштового повідомлення про вручення вказаної ухвали вбачається, що позивач отримав її 18.01.2016р. На думку колегії суддів, у позивача залишалось достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи до судового засідання. Також, суд зазначає, що при прийнятті вказаної апеляційної скарги судом встановлено, що зміст повторно поданої апеляційної скарги є ідентичним до тексту апеляційної скарги, поданої вперше. Відтак, пояснення позивача, викладені у листі №31/13-264 від 25.01.2016р., не є обґрунтованою підставою для невиконання вимог ухвали суду.

Сторони у судові засідання не зявились, хоча про час і місце судових засідань були повідомлені належним чином, що підтверджують наявні у справі поштові повідомлення про вручення відповідних ухвал суду (а.с.61-63). Про наявність поважних причин неявки у судове засідання апеляційної інстанції уповноважених представників суд не повідомили, своїми правами, передбаченими ст.22, 96 ГПК України, не скористались.

Одночасно, ухвалою суду про порушення апеляційного провадження від 15.01.2016р. було задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м.Тернопіль та відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до винесення постанови у справі. Також апелянта було зобовязано надати суду правовстановлюючі документи, які підтверджують зміну організаційно-правової форми останнього. Проте, апелянт вимог ухвал суду не виконав, відповідні документи суду не надав.

Відповідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 23.12.2009р. у справі №6/95-1882 було прийнято рішення господарського суду Тернопільської області, яким позовні вимоги ДК "ОСОБА_1 України" НАК "Нафтогаз України" задоволено частково та стягнуто з ВАТ "Тернопільміськгаз" 2 604 672,63грн. боргу, 1 685 290,62грн. інфляційних нарахувань, 265 283,65грн. 3% річних, 23 950,08грн. сплаченого держмита, 221,65 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2010р. вказане рішення господарського суду Тернопільської області від 23.12.2009 р. скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені та прийняте нове рішення, яким позов у цій частині задоволено повністю та стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз"на користь ДК ОСОБА_1 України НАК Нафтогаз України 294 791,64грн. пені.

06.05.2010р. господарським судом Тернопільської області видано наказ №6/95-1882 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_1 України" НАК "Нафтогаз України" 2 604 672 (два мільйони шістсот чотири тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 63 коп. боргу, 1 685 290 (один мільйон шістсот вісімдесят п'ять тисяч двісті дев'яносто) грн. 62 коп. інфляційних нарахувань, 265 283 (двісті шістдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 65 коп. 3% річних, 294 791 (двісті дев'яносто чотири тисячі сімсот дев'яносто одну) грн. 64 коп. пені, 25 500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. сплаченого держмита, 236 (двісті тридцять шість) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1 474 (одну тисячу чотириста сімдесят чотири) грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги. Всього це становить 4 877 248,54грн.

26.10.2015р. боржник (нині - ПАТ "Тернопільміськгаз") звернувся до господарського суду Тернопільської області зі скаргою на дії Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, якою просив суд:

1) Відновити ПАТ "Тернопільміськгаз" строк на оскарження дій державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, встановленого ст.121-2 ГПК України.

2) Визнати незаконними дії державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2, які полягають у винесенні постанови №19992807 від 28.07.2015р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 487 724,85грн.

3) Визнати недійсною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 №19992807 від 28.07.2015р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 487 724,85 грн.

В обґрунтування підстав поновлення строку на подачу скарги на дії ДВС, ПАТ "Тернопільміськгаз" зазначив, що дізналось про оспорювані діяння (постанову ДВС від 28.07.2015р.) лише 30.09.2015р.

Зокрема, з матеріалів апеляційного оскарження ухвали суду від 26.10.2015р. (копії матеріалів) колегією суддів встановлено, що ПАТ "Тернопільміськгаз" у скарзі зазначив, що строк на подачу вказаної скарги на дії ДВС пропущено з поважних причин, оскільки направлена вказана постанова ДВС від 28.07.2015р. була на стару адресу, за актом приймання-передачі кореспонденції була передана ПАТ "Тернопільміськгаз" 30.09.2015р., а у період з 17.09.2015р. по 16.10.2015р. юрисконсульт товариства перебував у відпустці, що унеможливлювало подачу вказаної скарги у строки, передбачені ГПК України. У підтвердження вказаних обставин заявником надано суду акт прийому-передачі кореспонденції від 30.09.2015р. (а.с.15), довідку ГУ статистики у Тернопільській області №05/3-12/172 від 06.05.2014р. (а.с.16) та наказ №254 про надання відпустки (а.с.30).

Судом першої інстанції, враховуючи недостатність доданих до скарги матеріалів для оцінки поважності причин пропуску строку на оскарження дій ДВС, з метою повноцінного та належного розгляду питання щодо поновлення строку, було призначено засідання на 19.11.2015р., яке було відкладено на 26.11.2015р. У вказаних засіданнях представник боржника підтримав позицію щодо поважності причин для поновлення строку на оскарження постанови ДВС. Зокрема, додатково пояснив, що знаходився в цей період у відпустці, про прийняття оскаржуваної постанови адміністрацію товариства він не повідомив та отриману кореспонденцію 30.09.2015р. їй не передав. Після виходу з відпуски написав скаргу, що розглядається.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з п.8 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Господарським судом встановлено, що в процесі виконання судового рішення по даній справі боржник змінив своє місцезнаходження з вул.Чернівецька,54 А у м.Тернополі на вул.Шептицького,20 у м.Тернополі. Про що 25.04.2014р. Державним реєстратором зроблено відповідний запис. Оскаржувана постанова ДВС №19992807 від 28.07.2015р. про стягнення виконавчого збору була надіслана боржнику 11.08.2015р. за старою адресою. За актом від 30.09.2015р. вказана кореспонденція була передана представнику ПАТ "Тернопільміськгаз" ОСОБА_3 (він же представляє інтереси боржника і в даній справі). Проте, ОСОБА_3 не передав постанову ДВС адміністрації товариства, а після виходу з відпустки написав скаргу.

Відтак, судом першої інстанції встановлено, що, дізнавшись про оскаржувані дії 30.09.2015 року, боржник звернувся із відповідною скаргою лише 26.10.2015 року, по спливу 26 днів. Тобто пропустивши встановлений для цього ст.121-2 ГПК та ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" 10-денний строк.

Згідно зі ст.53 ГПК України, вказаний термін є процесуальним і може бути відновлений за наявності поважних причини його пропуску на підставі заяви скаржника про його відновлення, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посилання на ст.ст.53, 121-2 ГПК України судом виноситься ухвала (п.9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р.)

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені скаржником вище обставини пропуску строку на оскарження дій ДВС не можуть бути визнані поважними у розумінні ст.ст.53, 121-2 ГПК України, оскільки повязані із організацією роботи на ПАТ "Тернопільміськгаз". Поважність причини пропуску процесуального строку є оціночним поняттям, проте має бути обґрунтована і доведена заявником.

Одночасно вірною є зазначення в ухвалі суду вказівка про те, що кожна фізична або юридична особа (які є боржниками) не позбавлені можливості на отримання інформації щодо вчинення виконавчих дій по відношенню до них, їх майна і коштів на безоплатному і цілодобовому веб-сайті Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за адресою в мережі інтернет http://www.informjust.ua/document/584

З урахуванням викладеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Тернопільської області надав належну оцінку всім наявним у справі доказам, повною мірою дослідив всі обставини справи і дійшов вірного висновку щодо відсутності поважних причин пропуску заявником строку на оскарження дій ДВС та залишення скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" на дії Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції без номеру від 26.10.2015р. без розгляду.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У відповідності до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи та твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наведеними вище нормами законодавства, і всупереч норм ГПК України апелянтом не подано доказів, які б їх спростовували, а твердження, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", м.Тернопіль підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Тернопільської області від 26.11.2015р. по справі №6/95-1882 залишенню без змін.

Ухвалою суду від 15.01.2016р. з урахуванням ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", було відстрочено сплату судового збору до внесення постанови у справі.

Відповідно до пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" була направлена до господарського суду Тернопільської області 18.12.2015р.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата з 1 вересня 2015 року становить 1 378,00грн.

Таким чином, відповідно до ст.49 ГПК України, з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" в дохід Державного бюджету України підлягає до стягнення сума судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 378,00грн.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 26.11.2015р. по справі №6/95-1882 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" (, 46006, м.Тернопіль, вул.Шептицького,20) на користь Державного бюджету України (отримувач - УДКСУ у Личаківському районі м.Львова, , МФО 825014, рахунок отримувача 2006, банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області, код класифікації доходів бюджету 22030101) 1 378,00грн. за подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного господарського суду.

Господарському суду Тернопільської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 08.02.2016р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді О.В. Михалюк

ОСОБА_1