ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016р. Справа№ 914/4466/15

Господарський суд Львівської області в складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Країна Димарів», м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Буд», м.Львів

про стягнення 21 550,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 представник (довіреність №30/12-4 від 30.12.2015р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Країна Димарів» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Буд» про стягнення 21 550,08 грн., з яких 20 696,50 грн. основний борг, 234,75 грн. 3% річних та 618,83 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 31.12.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 26.01.2016р. Ухвалою суду від 26.01.2016р. розгляд справи відкладено на 02.02.2016р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки представника та невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Станом на 02.02.2016р. від відповідача не повернулось поштове повідомлення про вручення йому ухвали суду про порушення провадження у справі від 31.12.2015р. та ухвали суду про відкладення розгляду справи від 26.01.2016р. або поштові конверти без вручення їх адресату. Дані ухвали надсилалась відповідачу на адресу вказану позивачем у позовній заяві, а також зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 79020, м.Львів, проспект Чорновола, 67-Г.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала

про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 із внесеними змінами та доповненнями «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців суду невідомо.

Станом на 02.02.2016р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд,-

встановив:

09.04.2015р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Буд» (надалі підрядник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Країна Димарів» (надалі субпідрядник) укладено договір субпідряду №46/04415, відповідно до умов якого підрядник доручає, а субпідрядник зобовязується на власний ризик, у відповідності до умов даного договору виконати роботи по монтажу димохідної системи у житловому багатоквартирному будинку за адресою: м.Львів, вул.Наукова, 2а, а підрядник зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що склад, вартість і обсяги робіт визначаються сторонами у додатку №1 «Договірна ціна/Кошторис» до цього договору, які сторони складають та підписують одночасно з підписанням цього договору.

Відповідно до п.4.1. договору загальна вартість робіт за цим договором визначається сторонами у цьому договорі та додатку №1 до нього і становить 57 716,50 грн.

Згідно із п.4.2. договору оплата робіт, які виконуються згідно даного договору проводиться наступним чином:

4.2.1. Підрядник сплачує передоплату (аванс) у розмірі 90% від суми договору;

4.2.2. Решту коштів по договору підрядник сплачує субпідряднику протягом десяти робочих днів з дня підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт за виконані обєми.

Як стверджує позивач, ним на виконання умов вищезазначеного договору субпідряду виконано роботи на суму 57 716,50 грн., однак відповідач в порушення умов договору

здійснив лише часткові оплати за виконані роботи, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 20 696,50 грн.

Позивач, керуючись ч.2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 234,75 грн. та інфляційні втрати в розмірі 618,83 грн.

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 21 550,08 грн., з яких 20 696,50 грн. основний борг, 234,75 грн. 3% річних та 618,83 грн. інфляційні втрати.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Як вбачається з матеріалів справи 09.04.2015р. між сторонами укладено договір субпідряду №46/04415, відповідно до умов якого відповідач доручає, а позивач зобовязується на власний ризик, у відповідності до умов даного договору виконати роботи по монтажу димохідної системи у житловому багатоквартирному будинку за адресою: м.Львів, вул.Наукова, 2а, а відповідач зобовязується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за вказаним договором підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015р. на суму 57 716,50 грн., який був підписаний обома сторонами 30.07.2015р.

Як вбачається із матеріалів справи заборгованість відповідача становить 20 696,50 грн. Докази погашення вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзиву на позов відповідачем не подано.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання

з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 20 696,50 грн. основного боргу є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Нормами ст.625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 234,75 грн. 3% річних та 618,83 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням № 599 від 28.12.2015р. на суму 1 218,00 грн., які відповідно до вимог ст.49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Буд» (79020, м.Львів, проспект Чорновола, 67-Г, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Країна Димарів» (79024, м.Львів, вул..Промислова, 50/52, ) 20 696,50 грн. основного боргу, 234,75 грн. 3% річних, 618,83 грн. інфляційних втрат та 1 218,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 08.02.2016р.

Суддя Петрашко М.М.