ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.02.2016 Справа № 18/1407/12

за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про зміну способу виконання рішення, шляхом надання розстрочки виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 18/1407/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", вул. Л. Толстого, 87, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500 про стягнення заборгованості

Суддя Сірош Д.М.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність №73/16 від 07.07.2015

від відповідача (боржника): ОСОБА_2, довіреність № 31 від 21.04.2015.

Розглядається заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про зміну порядку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 18/1407/12, шляхом надання розстрочки виконання цього рішення суду на суму 13 841 303,25 грн на 15 років, з оплатою заборгованості щомісячними платежами в сумі 76 896,13 грн, відповідно до графіку.

Представник боржника в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви. В обґрунтування даної заяви боржник посилається на срутне фінансове становище; значний розмір заборгованості контрагентів боржника; велику кількість боргових зобов'язань боржника перед іншими кредиторами; відсутність вини боржника у виникненні заборгованості; високу суспільну значимість господарської діяльності боржника; врахування інтересів та захист прав позивача у разі розстрочення виконання рішення суду.

Стягувач у письмових запереченнях, а його представник у судовому засіданні проти розстрочки судового рішення на будь-який період заперечує. Зокрема посилається на те, що складний фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України.

Крім того, представник відповідача зазначив, що складне фінансове становище утворилось внаслідок власної господарської діяльності боржника, а не в силу об'єктивних обставин, що унеможливили виконання договірних зобов'язань та рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, поданої заяви, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 18/1407/12 стягнуто з ПАТ Лубнигаз на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України заборгованість у розмірі 14 089 569,54 грн, з яких: 14 089 569,54 грн основного боргу; 1064579,70 грн пені; 656 812,52 грн інфляційних; 592 921,91 грн - 3% річних; 64 380,00 грн судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 змінено; стягнуто з ПАТ Лубнигаз на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 14 089 569,54 грн основного боргу, 532 289,85 грн пені, 656 812,52 грн інфляційних, 592 921,91 грн - 3% річних, 64 380,00 грн судових витрат.

23.01.2015 Господарським судом Полтавської області видано наказ на виконання рішення та постанови про стягнення боргу з ПАТ Лубнигаз.

08.04.2015 головним державним виконавцем Рагімовою А.Н. Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерстві юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47179527 за наказом № 18/1407/12 від 23.01.2015.

Після відкриття виконавчого провадження ПАТ «Лубнигаз» добровільно погасив заборгованість у розмірі 364 380,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 361 від 16.03.2015 та № 693 від 30.04.2015.

У вересні 2015 року ПАТ "Лубнигаз" звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою про розстрочку виконання рішення суду у справі № 18/1407/12 на п'ятнадцять років відповідно до графіку, а саме: з вересня 2015 року по серпень 2030 року, зі щомісячним платежем у розмірі 86 508,85 грн, а в останній місяць - 86 509,67 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.09.2015, залишеною без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 та Вищого господарського суду України від 16.12.2015, заяву ПАТ "Лубнигаз" задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі на три роки, відповідно до визначеного судом графіку та сумами щомісячних платежів.

Як зазначає боржник, після винесення ухвали про розстрочку виконання рішення (08.09.2015) ПАТ "Лубнигаз" сплатило щомісячні платежі відповідно до графіку за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року за рахунок власних грошових коштів, а також за рахунок перерахування субвенцій з державного бюджету.

30.10.2015 ПАТ "Лубнигаз" сплачено на користь ДК "Газ України" суму коштів у розмірі 432 544,27 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1436 від 30.10.2015.

За Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2586/ГУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України від 20.11.2015 ПАТ "Лубнигаз" на користь ДК "Газ України" перераховано суму коштів у розмірі 865 202,03 грн на виконання рішення суду у справі № 18/1407/12. Відповідно до п 2.6. Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2586/ГУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України від 20.11.2015 ПАТ "Лубнигаз" перераховує ДК "Газ України" кошти в сумі 865 202,03 грн за природний газ 2011 року, згідно з договором від 20.12.2010 № 06/10-1995.

За Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2963/ГУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України від 17.12.2015 ПАТ "Лубнигаз" на користь ДК "Газ України" перераховано суму коштів у розмірі 432 544,27 грн на виконання рішення суду у справі № 18/1407/12. Відповідно до п 2.6. Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2963/ГУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України від 17.11.2015 ПАТ "Лубнигаз" перераховує ДК "Газ України" кошти в сумі 432 544,27 грн за природний газ 2011 року, згідно з договором від 20.12.2010 р. № 06/10-1995.

Всього сплачено на виконання рішення суду суму коштів у розмірі 2 094 670,57 грн.

Таким чином, станом на день подання даної заяви заборгованість боржника становить 13 841 303,25 грн.

Як зазначає боржник, ПАТ "Лубнигаз" не має можливості надалі виконувати умови розстрочення виконання рішення суду у справі № 18/1407/12 на умовах визначених ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.09.2015, зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 432 544,27 грн, а тому і звернулося до суду із заявою про зміну порядку виконання судового рішення, шляхом надання розстрочки виконання рішення суду на 15 років (до січня 2031 року), зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 76 896,13 грн відповідно до графіку.

В обґрунтування зазначеного вище, заявник надав довідку про рух коштів за період з 01.09.2015 по 30.11.2015, відповідно до якої, за період з 01.09.2015 по 30.11.2015 ПАТ "Лубнигаз" отримано коштів від здійснення господарської діяльності у розмірі 23 191,9 тис. грн, при цьому затрати в зазначеному періоді на здійснення господарської діяльності склали 22 511,4 тис. грн. Таким чином, залишок за результатами тримісячного періоду склав 680,5 тис. грн.

Також, боржник зазначає, що ПАТ "Лубнигаз" має інші зобов'язання щодо погашення заборгованості, зокрема, на користь НАК "Нафтогаз України" за ухвалою господарського суду Полтавської області № 917/157/13-г - по 13 820,00 грн (до травня 2016); на користь НАК "Нафтогаз України", за ухвалою господарського суду Полтавської області № 18/380/12 - по 56 646,23 грн (до жовтня 2016 ); на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" за ухвалою про розстрочення виконання рішення суду № 18/1407/12 - по 432 544,27 грн (до серпня 2018); на користь ЗАТ "Укргаз-Енерго" за ухвалою господарського суду Полтавської області у справі № 19/284 - по 71 556,34 грн до березня 2016, а з квітня 2016 по грудень 2017 по 351 559,00 грн; на користь ОКВТПГ "Лубнитеплоенерго" за ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.12.2013 про надання розстрочення виконання рішення суду у справі № 8/436-10/144 - по 8 937,12 грн. (до 25.12.2017); на користь Лубенського ЛВУМГ за ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.07.2014 про затвердження мирової угоди у справі № 19/193 - по 20 000,00 грн (до 31.01.2018); на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-252 від 31.05.2012 - по 40 759,45 грн (до 30.04.2027).

Таким чином, як стверджує боржник, ПАТ «Лубнигаз» зобов'язане щомісяця сплачувати суму коштів на погашення заборгованості за ухвалами суду та договором про реструктуризацію заборгованості у загальному розмірі 644 263,41 грн, що є непосильним фінансовим тягарем для підприємства.

Також, боржник в обґрунтування заяви зазначає, що ПАТ "Лубнигаз" змінило вид господарської діяльності, у зв'язку з чим значно знизились плановані обсяги грошових надходжень на рахунки товариства від здійснення ним господарської діяльності. 11.06.2015 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1732 ліцензію ПАТ "Лубнигаз" на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом анульовано з 01.07.2015; зараз, ПАТ "Лубнигаз" є газорозподільними підприємством на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Лубни та Лубенського, Гребінківського, Пирятинського та Оржицького районів Полтавської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ "Лубнигаз", терміном дії з 21.04.2015 по 20.04.2020, виданої відповідно до Постанови НКРЕКП № 1273 від 16.04.2015.

Таким чином, як стверджує боржник, ПАТ "Лубнигаз" не є постачальником природного газу, а здійснює діяльність з його розподілу, тому не укладає договори на постачання природного газу з усіма категоріями споживачів.

Крім того, боржник вказує, що на виконання Постанови НКРЕКП від 02.08.2012 № 1000 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу" надходить лише та частина коштів зі сплачених споживачем за поставлений природний газ, яка визначена алгоритмом. Згідно з постановою НКРЕКП України від 30.06.2015 № 1904 з 01.07.2015 тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами для ПАТ "Лубнигаз" становить 585,60 грн. (702,72 грн. з ПДВ) за 1000 куб. м.

В підтвердження складного фінансового становища боржник надав суду звіт про фінансові результати за перше півріччя 2015 року (а.с 172-173), відповідно до якого, у І частині звіту про фінансові результати у графі під назвою «Чисті фінансові результати» зазначено, що прибуток відсутній взагалі, а збиток за звітний період складає 905 000,00 грн. При цьому, накопичений збиток товариства станом на 30.06.2015 складає 33 116 000 грн (рядок 1420 Балансу).

Також, боржник, в обґрунтування заяви зазначає, про відсутність вини ПАТ "Лубнигаз" у виникненні боргу; стверджує, що заборгованість ПАТ «Лубнигаз» виникла внаслідок невиконання зобов'язань щодо оплати послуг, які надає ПАТ «Лубнигаз» своїм контрагентами; зазначає про відсутність іншого джерела доходів крім отримання плати за надані послуги, а також накладення арештів на кошти боржника, що є перешкодою у виконанні своїх зобов'язань товариством перед позивачем та іншими кредиторами.

Також, боржник вказує, що ПАТ "Лубнигаз" є єдиним підприємством, яке має право на проведення ремонтних робіт газопровідних мереж, обстеження та підтримання газопроводів у належному технічному стані, відповідно до Правил обстежень, оцінки технічного стану, паспортизації та проведення планово-запобіжних ремонтів газопроводів споруд на них, що затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 N 124. Для здійснення цієї діяльності ПАТ "Лубнигаз" має відповідний дозвіл Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України № 057.15.53 від 17.02.2015 та має право виконувати зокрема такі роботи підвищеної небезпеки за місцем здійснення діяльності товариства: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки: лінійні частини та їх елементи систем газопостачання природним та зрідженим газом суб'єктів господарювання та населених пунктів, а також газовикористовуюче обладнання, потужністю понад 100 кВт; газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.

Зазначена діяльність відноситься до видів основної діяльності товариства відповідно до Статуту, а місцем здійснення діяльності товариства є територія міста Лубни та Лубенського, Гребінківського, Пирятинського та Оржицького районів Полтавської області. При цьому, на території діяльності ПАТ "Лубнигаз" відсутнє інше підприємство, яке може здійснювати роботи підвищеної небезпеки, ремонт газопроводів та усувати можливі аварійні ситуації. Отже, як стверджує боржник, припинення господарської діяльності ПАТ "Лубнигаз" може мати невідворотні небезпечні наслідки для населення чотирьох районів Полтавської області.

Також, боржник посилається на те, що ним вживаються дії щодо стягнення боргів за спожитий газ, за рахунок яких відповідач має намір погасити заборгованість перед позивачем та відновити його порушені права, зокрема, триває судовий розгляд справ про стягнення заборгованості на користь ПАТ "Лубнигаз" ПАТ "Велика Круча" та інші.

Крім того, боржник стверджує, що особливістю господарської діяльності боржника є отримання прибутку від наданих послуг нерівномірно протягом року, а саме: близько 80% відсотків коштів - протягом опалювального періоду та 20% - у іншу частину календарного року. У зв'язку з великою кількістю виконавчих проваджень та інших боргових зобов'язань більшість отриманих коштів негайно розподіляється на погашення боргів, а інші - на забезпечення господарської діяльності товариства.

Також, в додаткових письмових поясненнях від 10.02.2016 боржник зазначає, що 26.01.2016 органами ДВС з рахунків ПАТ "Лубнигаз" стягнуто у примусовому порядку суму коштів у розмірі 220 498,77 грн та розподілено кошти стягувачам на погашення виконавчих проваджень, а також на погашення виконавчого збору, у зв'язку з чим ПАТ "Лубнигаз" не має можливості акумулювати кошти на виконання рішення суду у справі № 18/1407/12 шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 432 544,27 грн. Крім того, 26.01.2016 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністрерства юстиції України винесено постанову про стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого збору у розмірі 1 593 597,38 грн.

Зазначені обставини, на думку боржника, ускладнюють виконання рішення суду.

Таким чином, боржник просить суд переглянути умови наданої розстрочка та змінити порядок виконання рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 18/1407/12, шляхом надання розстрочки цього виконання рішення суду на суму 13 841 303,25 на 15 років (з січня 2016 року по грудень 2031 року), з оплатою заборгованості щомісячними платежами в сумі 76 896,13 грн.

За змістом ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Із зазначеного вбачається, що ГПК України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що ускладнюють виконання рішення суду.

У пункті 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 (зі змінами та доповненнями) розяснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У зв'язку з тим, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає безпідставними посилання боржника на заборгованість контрагентів перед ПАТ «Лубнигаз», виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 617 ЦК України обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання. Зокрема, це стосується посилання відповідача в обґрунтування підстав надання розстрочки виконання рішення.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 42 та абзацу 5 ст. 44 Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Таким чином, збільшення дебіторської заборгованості боржника станом на 30.06.2015 (Баланс рядок 1125) не є підставою для розстрочки виконання рішення.

Також, боржник зазначає, що рішенням суду у даній справі стягнуто борг з ПАТ Лубнигаз за договором на закупівлю природного газу за державні кошти від 20.12.10 № 06/10-1995, відповідно до якого, природний газ постачався протягом 2011 року для потреб населення; за більш ніж чотири роки більша частина коштів споживачів вже надійшла на рахунки ПАТ Лубнигаз, а боржник на даний час не провів розрахунки з ДК Газ України, що свідчить про зволікання останнім з проведенням розрахунків; надання розстрочки з затвердженням графіку погашення заборгованості терміном на п'ятнадцять років завдасть значних інфляційних збитків Компанії.

Також, боржник просить звернути увагу суду на той факт, що в 2012, 2013, 2014, 2015 роках Кабінетом Міністрів України постановами № 517 від 11.06.2012, №167 від 20.03.2013, № 30 від 29.01.2014, №375 від 04.06.2015 затверджено відповідні Порядки та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися, зокрема населенню. Згідно положень вказаних Порядків, підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків визначеними вказаними Порядками, зокрема, з ДК Газ України НАК Нафтогаз України. Відповідно до положень Порядків територіальні органи Казначейства перераховують на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів та інших суб'єктів, кошти на рахунки в органах Казначейства для проведення подальших розрахунків згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків.

Проте, боржник не надав доказів, які б підтверджували вчинення останнім, всіх передбачених зазначеним Порядком дій, направлених на отримання відповідних субвенцій, для проведення розрахунків.

Лише отримавши розстрочення виконання рішення суду в кінці 2015 року Боржник скористався вищенаведеним правом та провів розрахунки згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, боржник міг за 4 роки провести розрахунки з ДК «Газ України», перерахувавши кошти, які надійшли від населення, так і отримавши субвенції з державного бюджету України.

Посилаючись на важке матеріальне становище, відсутність грошових коштів, боржник зазначає, що підприємство не має можливості виконувати рішення суду, сплачуючи щомісяця по 432544,27 грн, проте, боржник не обґрунтовує, яким чином та за рахунок чого, рішення суде буде виконане при умові розстрочки виконання судового рішення до січня 2030 року.

Надані суду звіти про фінансові результати підтверджують негативні тенденції фінансового становища відповідача, однак відповідачем не надано доказів неможливості виконання рішення суду, зокрема, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що наведені боржником обставини передусім є наслідком господарської діяльності відповідача, його власного комерційного розрахунку та ризику, а не виникли в силу якихось об'єктивних та незалежних від боржника обставин.

Суд не вважає винятковими випадками також посилання боржника на зміну виду господарської діяльності ПАТ "Лубнигаз", у звязку з чим знизились планові обсяги надходжень на рахунки товариства від здійснення ним господарської діяльності з огляду на наведене вище та те, що кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

Боржник не надав належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення суду, не врахував матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави.

Суд враховує тривалість невиконання боржником рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, рішення господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості прийнято у жовтні 2012 року. Крім того, ухвалою від 08.09.2015 суд надавав відповідачу розстрочку виконання рішення щодо стягнення заборгованості в сумі 15571593,82 грн на три роки.

Викладені у запереченні на заяву про розстрочення виконання рішення доводи стягувача щодо необхідності врахування інтересів обох сторін та перебування стягувача у важкому фінансовому стані судом взято до уваги.

Таким чином, встановлено відсутність обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у даній справі, у зв'язку з чим відсутні підстави для розстрочення виконання рішення до січня 2030 року.

З огляду на зазначене, заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про надання розстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" в задоволенні заяви про зміну порядку виконання рішення від 21.10.2014 у справі № 18/1407/12, шляхом надання розстрочки його виконання на 15 років.

Суддя Д.М. Сірош