номер провадження справи 10/6/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 Справа № 908/64/16

За позовом: Концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя.

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу Дружба, м. Запоріжжя.

про стягнення заборгованості в розмірі 111 006, 65 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності № 144/20-19 від 05.05.2015 р.;

від відповідача не зявився;

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частитни рішення.

До господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя до Житлово-будівельного кооперативу Дружба, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 111 006, 65 грн., за договором № 200101 „купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" від 01.01.2007 року.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 11.01.2016 р., справу 908/64/16 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 13.01.2016 р. порушено провадження у справі № 908/64/16. Спарві присвоєно номер провадження № 10/6/16, її розгляд призначено на 10.02.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві та надав до суду письмові пояснення стосовно суті спору. Відповідач у судове засідання 10.02.2016 р. не зявився, ніяких клопотань на адресу суду не надав, відзив не направив. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 10.02.2016 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням представника позивача, справа була розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що Концерн „Міські теплові мережі" діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-ІV (надалі - Закон), „Правилами користування тепловою енергією", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Зокрема, в Законі та в Правилах законодавець надає поняття „Споживач":

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (Закон);

- споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правила).

Між Концерном „Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну „МТМ" Орджонікідзевського району (надалі - Позивач, Енергопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом «Дружба» було укладено Договір № 200101 „купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" від 01.01.2007 року.

Згідно Розділу 1 Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити споживачу теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Концерн «Міські теплові мережі» виконав усі умови Договору.

Так, за період:

- з грудня 2014 року по квітень 2015 року;

- жовтень 2015 року

Концерн „МТМ" відпустив Відповідачу теплову енергію на загальну суму 160 954, 12 грн. За вказаний період відповідач здійснив лише часткову оплату за відпущену теплову енергію, а саме ним було сплачено:

- 2590,91 грн. - 26.03.15 р.;

- 1500, 00 грн. - 27.03.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 30.03.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 31.01.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 03.04.15 р.;

- 3500, 00 грн. - 24.04.15 р.;

- 3500, 00 грн. - 27.04.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 28.04.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 29.04.15 р.;

- 2217, 87 грн. - 05.05.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 08.05.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 13.05.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 26.05.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 29.05.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 02.06.15 р.;

- 720, 00 грн. - 04.06.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 18.06.15 р.;

- 800, 00 грн. - 19.06.15 р.;

- 1200, 00 грн. - 26.06.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 01.07.15 р.;

- 1000,00 грн. - 03.07.15 р.;

- 700, 00 грн. - 27.07.15 р.;

- 2300, 00 грн. - 30.07.15 р.;

- 1418, 04 грн. - 24.11.15 р.;

- 1500, 00 грн. - 26.11.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 27.11.15 р.;

- 4000, 00 грн. - 01.12.15 р.;

- 2000, 00 грн. - 02.12.15 р.;

- 1000, 00 грн. - 08.12.15 р.

А всього на суму: 40 447, 47 грн.

В зв'язку з чим, у Відповідача виникла заборгованість за спірний період в сумі 111 006,65 грн.

Претензій з боку відповідача на неналежну якість теплової енергії, що була відпущена за спірний період, на адресу Концерну „МТМ" не надходило.

Згідно з п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.3. підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання - передачі.

Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4. Договору).

Згідно п. 6.7. Договору Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд. № 4, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Відповідач не з'явився до Позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному Договором. А тому, Позивач направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу Відповідача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов'язок не покладається на Позивача умовами Договору.

Крім того, 23.11.2015 року на адресу відповідача були повторно цінним листом з описом направлені рахунки та акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період.

Споживач, згідно п. 6.7.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2. Договору).

Крім того, п. 3.2.26 Договору передбачено, що Споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені Договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді, а пунктом 4.1.9 Договору передбачено, що Теплопостачальна організація має право вимагати повернення підписаних та належним чином оформлених актів приймання-передачі теплової енергії в термін передбачений умовами Договору, а в разі неповернення актів вважати їх прийнятими Споживачем в редакції Теплопостачальної організації.

Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунку та акті приймання -передачі теплової енергії на адресу Концерну „МТМ" не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за відповідні періоди.

Згідно Закону серед основних обов'язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24).

Відповідно до Правил споживач зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40).

Відповідно до п. 3.2.6 Договору Споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно ст. 276 ГК України Відповідач зобов'язаний був оплатити відпущену теплову енергію у встановлений термін за встановленими цінами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з Теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів (ч. 4 ст. 24 Закону).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України „Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Свої зобов'язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, відпустивши відповідачу теплову енергію на загальну суму в розмірі 160 954, 12 грн.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором № 200101 „купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" від 01.01.2007 року.

10.02.2016 р. позивач надав до суду довідку в якій зазначив, що відповідачем була частково сплачена заборгованість, у звязку з чим на момент подачі позову до суду заборгованість за Договором № 200101 „купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" від 01.01.2007 року складала 102 006, 65 грн.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України (загальні умови виконання господарських зобов'язань) "Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться ".

Згідно до ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбачених цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Ч. 2 ст. 530 Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Сттаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду письмовий відзив не направив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд частково задовольняє позов Концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя до Житлово-будівельного кооперативу Дружба, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 102 006, 65 грн., за договором № 200101 „купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді" від 01.01.2007 року.

В іншій частині позову відмовити.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 2 436, 00 грн. Платіжним дорученням № 20729 від 26.11.2015 р. було сплачено судовий збір на суму 1 218, 00 грн. та платіжним дорученням № 20755 від 26.11.2015 р. було сплачено судовий збір також на суму 1 218, 00 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду; ставка судовою збору за подання до господарського суду позовної заяви майновою характеру встановлюється 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2015 року становить 1218 грн. 00 коп.

Отже позивачем необхідно було сплатити за заявлену суму позову з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості, судовий збір у розмірі 1530, 10 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Повернути на користь Концерну «Міські теплові мережі» надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 905, 90 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя до Житлово-будівельного кооперативу Дружба, м. Запоріжжя задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Дружба» (69001, м. Запоріжжя, вул. Чубаря, буд. 6, п/р 0600 у ЗОФ АКБ „Укрсоцбанк" м. Запоріжжя, МФО 313010, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ„Державний ощадний банк України", код МФО 313957, : -основний борг в сумі 102 006,65 грн. (сто дві тисячі шість) грн. 65 коп.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Дружба» (69001, м. Запоріжжя, вул. Чубаря, буд. 6, п/р 0600 у ЗОФ АКБ „Укрсоцбанк" м. Запоріжжя, МФО 313010, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) на рахунок № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, : - судовий збір у розмірі 1 530, 10 грн. (одна тисяча пятсот тридцять) грн. 10 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) на рахунок № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", код МФО 313957, надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 905, 90 грн. (девятсот пять) грн. 90 коп.

Видати відповідні накази.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 12.02.2016