ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.2016 Справа № 907/1249/15

За позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Косів Івано Франківської області

до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення суми 33988,91 грн., в т.ч. 26310 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки від 20.03.2015 року, 7274,53 грн. пені та 404,38 грн. 3% річних.

Суддя господарського суду В.В.Мокану

представники:

Позивача ОСОБА_3, довіреність від 25.11.2015 року

Відповідача не брав участі

СУТЬ СПОРУ: фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, м. Косів Івано Франківської області заявлено позов до фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево Закарпатської області про стягнення суми 33988,91 грн., в т.ч. 26310 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки від 20.03.2015 року, 7274,53 грн. пені та 404,38 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на задоволенні позову. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем зобовязань щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару згідно договору поставки від 20.03.2015 року за накладною № 800000012 від 22.04.2015 року.

Відповідач явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив, витребуваних документів не подав, причин невиконання вимог суду не повідомив.

Надіслана відповідачеві рекомендованим листом ухвала про порушення провадження у справі від 18.12.2015 року на адресу, підтверджену відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (89600, АДРЕСА_1) повернута на адресу господарського суду поштовим відділенням зв'язку з відміткою „за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 у разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, порядок повідомлення сторони за практикою Вищого господарського суду України вважається дотриманим. Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (постачальником) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (покупцем) 20.03.2015 року було укладено договір поставки б/н, за умовами якого постачальник (позивач) зобовязався поставити та передати у власність покупця (відповідача) товар за номенклатурою, кількістю та цінами, що вказані у видаткових накладних, які є невідємною частиною даного договору, а останній зобовязався прийняти товар та провести його оплату на умовах договору. За п. 1.4. договору сторони погодили, що будь яка партія товару, що буде передана постачальником покупцеві в період дії договору, буде вважатися такою, що передана за цим договором, навіть у випадку відсутності у супровідних документах на партію товару посилання на договір.

Претензії щодо якості товару у відповідності до умов договору повинні бути виставлені в письмовій формі не пізніше 10 календарних днів з дня поставки, строк відповіді на претензію складає 30 днів з дати отримання.

Найменування, кількість, ціна, асортимент та строки поставки товару зазначаються у видаткових накладних та погоджуються сторонами. Заявки на поставку товару покупець передає постачальнику способами, визнаними умовами договору (п. 3.2. договору).

Передача (приймання передавання) товару здійснюється на складі покупця по кількості згідно накладної (п. 3.4.). Датою поставки є дата підписання накладної двома сторонами.

Вартість договору та порядок розрахунків погоджено сторонами у п. 4 договору, яким, зокрема, передбачено, що ціни на товар погоджуються у заявці та вказуються у видатковій накладній. Ціна договору складається із сум, вказаних в накладних, що видаються на підставі договору. Сплата за товар проводиться у національній валюті на протязі одного календарного місяця з дня поставки; при наявності у покупця заборгованості перед постачальником за поставлений товар, всі грошові кошти, що надходять від покупця, будуть зараховуватися постачальником самостійно, в рахунок погашення існуючої заборгованості покупця, при цьому з правом не брати до уваги призначення платежу, зазначене у платіжному документі.

На виконання умов договору позивач за видатковою накладною № 800000012 від 22.04.2015 року поставив відповідачеві товар на загальну суму 26310 грн. (оригінал квитанції з підписом відповідача про отримання товару долучено до матеріалів справи).

Матеріалами справи встановлено, що вартість отриманого від позивача товару у встановлений договором строк (протягом одного місяця з дня поставки з 21.04.2015 року по 21.05.2015 року) відповідачем не оплачена.

Надіслана позивачем претензія від 30.07.2015 року, з вимогою погасити наявну заборгованість за отриманий товар у сумі 26310 грн. та здійснених на неї нарахувань інфляційних втрат, відсотків річних та пені, відповідачем залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про примусове стягнення з відповідача суми 26310 грн. заборгованості.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 712 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За наведених обставин, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за поставлений згідно видаткової накладної № 800000012 від 22.04.2015 року товар складає суму 26310 грн., вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості належним чином обґрунтована матеріалами справи, відповідачем не спростована. В матеріалах справи відсутні будь які докази погашення відповідачем зазначеної заборгованості в добровільному порядку.

Таким чином, сума 26310 грн. заборгованості за поставлений товар підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

За прострочку виконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті поставленого товару позивач просить стягнути з нього суму 404,38 грн. 3% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Нарахування трьох відсотків річних на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Нараховані позивачем три відсотки річних на заборгованість відповідача у сумі 26310 грн. за період з 22.05.2015 року по 24.11.2015 року (187 днів) складають суму 404,38 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, з посиланням на п. 8.2. договору поставки від 20.03.2015 року позивач просить стягнути з відповідача суму 7274,53 грн. пені.

За нормою п. 8.2. договору у випадку порушення строків оплати, передбачених розділом 4 договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню в сумі 7274,53 грн. за порушення строків оплати поставленого товару за період з 22.05.2015 року по 24.11.2015 року від суми 7274,53 грн. заборгованості. Сума 7274,53 грн. пені підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у сумі 1218 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (89600, АДРЕСА_2, ідн. код НОМЕР_1) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (78600, м. Косів Івано Франківської області, вул. Стефаника, 21, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) суму 33988 (тридцять три тисячі девятсот вісімдесят вісім) 91 коп., в т.ч. 26310 (двадцять шість тисяч триста десять) грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки від 20.03.2015 року, 7274 (сім тисяч двісті сімдесят чотири) 53 коп. пені та 404 (чотириста чотири) 38 коп. 3% річних, а також суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3.Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.02.2016 року.

Суддя В.В. Мокану