ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2016 року Справа № 908/2170/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.12.2015р.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" на дії(бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

у справі №908/2170/15-г Господарського суду Запорізької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Кайлас"

про стягнення 7206641,52 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 249672,59 грн. річних відсотків,

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.12.2015 р. у справі №908/2170/15-г не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.8. вказаної Інструкції, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пункт 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Пунктом 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд перед відкриттям(порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Скаржником в якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додане платіжне доручення №1272 від 29.12.2015р. на суму 1218,00 грн. В розділі "Призначення платежу" вказаного платіжного доручення надруковано: "22030004 "Судовий збір Вищий госп.суд України, 070", символ звітн.254. За подання кас.скарги на пост.ДАГС від 23.12.15 по спр. №908/2170/15-г, без ПДВ", тоді як, відповідно до виписки за рахунком 0007 УДКСУ у Печерському районі м.Києва кошти судового збору в сумі 1218,00 грн. зараховані за платіжним дорученням від 29 грудня 2015 року №1272 до спеціального фонду Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)" за подання касаційної скарги на постанову ДАГС від 07 вересня 2015 року у справі №908/6198/14 (що підтверджується довідкою управління фінансового забезпечення та бюджетного планування Вищого господарського суду України від 15.02.2016 р. №09.03-02/625/16).

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.09.2015 у справі №908/6198/14 закінчено, винесена постанова Вищого господарського суду України від 03.12.2015 р.

Таким чином, графа "Призначення платежу" платіжного доручення №1272 від 29.12.2015р. містить відомості про сплату судового збору за подання касаційної скарги по іншій справі.

З огляду на викладене, додане до касаційної скарги платіжне доручення №1272 від 29.12.2015 р. не можна вважати належним і допустимим доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 111, 1111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.12.2015 р. у справі №908/2170/15-г повернути скаржнику.

Головуючий суддя(доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Л.І. Рогач