ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2016 р.Справа № 916/5116/15
Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Балтська пересувна механізована колона № 16"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд"

про стягнення 50 000,00 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Кириляк М.С. (за довіреністю);

Від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне акціонерне товариство "Балтська пересувна механізована колона № 16", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд", про стягнення 50 000,00 грн. заборгованості за договором оренди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем 30.10.2013 р. договору оренди крана, передачу крана відповідачеві, встановлення договором орендної плати у розмірі 10 000,00 грн. в місяць, невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати орендної плати протягом травня-вересня 2014 року, наявність заборгованості у розмірі 50000,00 грн.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив (вхід. № 2611/16 від 04.02.2016 р.), в якому позов визнає частково у розмірі 35000грн., вказуючи на здійснення 25.01.2016 р. часткової оплати у розмірі 5000,00 грн. та на відсутність акту оренди крану за вересень 2015 року внаслідок того що він у цей місяць не використовувався. Суд вважає, що відповідач припустився описки, вказавши місяць вересень саме 2015 року, оскільки заявлений позивачем період для стягнення заборгованості включає в себе травень-вересень 2014 року, проте з'ясувати це питання в судовому засіданні не вдалось внаслідок неявки відповідача.

05.02.2016 р. у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та доводи сторін, суд встановив наступне.

Між сторонами був підписаний був підписаний договір оренди крана від 30.10.2013р., відповідно до якого позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове володіння та користування наступне майно, - кран пневмоколісний вантажопідйомністю 36т. дизель-електричний (п.1.1 договору)

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 3.2 договору сторони визначили строк оренди в один рік з моменту підписання договору, а пунктом 3.2 передбачили можливість та порядок його продовження ще на один рік.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір є підставою для виникнення певних зобов'язань відповідно до ст.175 Господарського Кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За використання орендованого майна сторони встановили орендну плату у розмірі 10000,00 грн. в місяць (п.4.1 договору). Сторони також встановили, що оплата повинна здійснюватися не пізніше 5-ти календарних днів початку календарного місяця (п.4.2 договору).

Фактично між сторонами склались правовідносини, які за своєю правовою природою характерні для договору найму (оренди).

Згідно зі ст.759 Цивільного Кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.1 ст.762 Цивільного Кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

П.5 ст.762 Цивільного Кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Позивач свої зобов'язання щодо передачі майна відповідачу у оренду виконав належним чином, що підтверджується Актом приймання-передачі крана, який є додатком № 1 до договору та підписаний обома сторонами.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати належним чином не виконав, в зв'язку з чим склалась заборгованість у розмірі 50 000,00 грн. за період з 01.05.2014 р. по 30.09.2014 р., по 10 000,00 грн. за кожен місяць.

Вже після подачі позову, позивач платіжним дорученням № 29 від 25.01.2016 р. здійснив часткову оплату за оренду крана у розмірі 5 000,00 грн., в зв'язку з чим провадження по справі в частині стягнення вказаної суми підлягає припиненню згідно з п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України внаслідок відсутності предмету спору.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов не, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

За таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення залишку несплаченої орендної плати за травень-вересень 2014 року у розмірі 45 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що кран не використовувався у вересні, на думку суду не звільняють відповідача від виконання його договірних зобов'язань щодо своєчасного внесення орендної плати (п.6.1.1 договору).

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення 45 000,00 грн. заборгованості з орендної плати.

Враховуючи здійснення часткової оплати вже після порушення провадження по справі та приймаючи до уваги виникнення спору внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального Кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 525. 526, 530, 626, 629, 759, 762 Цивільного Кодексу України, ст.175 Господарського Кодексу України, ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Балтська пересувна механізована колона № 16" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд" 50 000грн. заборгованості за договором оренди - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Буд" (65037, одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Мизикевича, ж/м „Дружний", вул. Марії Демченко,14/4-а, код 32230291) на користь "Балтська пересувна механізована колона № 16" (66101, Одеська обл., м. Балта, вул. Железняка,7-а, код 20968471) 45 000/сорок п'ять тисяч/грн. 00 коп. заборгованості та 1 218/одну тисячу двісті вісімнадцять/грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження в частині стягнення 5000,00 грн. припинити відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України внаслідок відсутності предмету спору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 05.02.2016 року.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2016 р.

Суддя Р.В. Волков