ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2016 р. Справа № 925/1867/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 а довіреністю, відповідача - не з'явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до приватного підприємства «Вуд-Майстер» про стягнення 219675 грн. 37 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк звернувся в суд з позовом до приватного підприємства «Вуд-Майстер» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору банківського обслуговування б/н від 04.03.2011 року, 59 612 грн. 32 коп. заборгованості за кредитом, 59 850 грн. 76 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 86 792 грн. 56 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 13 419 грн. 73 коп. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, що разом складає 219 675 грн. 37 коп., та відшкодування судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримала і просила суд його задовольнити повністю.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд розглянув справу без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

04.03.2011 року приватним підприємством Вуд-Майстер було підписано заяву на відкриття рахунку (далі по тексту - заява). Згідно заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі по тексту умови), ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04.03.2011 року (далі по тексту - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 1399 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг (далі по тексту - умови).

Згідно з п. 3.2.1.1.1 умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається клієнту на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. ОСОБА_2 здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно з п. 3.2.1.1.5 та п. 3.2.1.1.6 умов ліміт кредитування банком розраховується за внутрішньобанківською методикою на підставі даних про рух коштів по поточному рахунку, платоспроможності клієнта, кредитної історії та інших показників. ОСОБА_2 має право в односторонньому порядку змінити розмір ліміту кредитування.

Відповідно до п. 3.2.1.1.11 умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Цей період користування повинен складати не більше 35 днів.

Пунктом 3.2.1.1.12 умов встановлено, що для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка, яка залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту.

Згідно з пунктами 3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3, 3.2.1.4.9 умов обнулити дебетове сальдо клієнт повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те число місяця і за цей період ставка за користування кредитними коштами становить 0%. За користування кредитними коштами протягом 90 днів з дати періоду, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня кредит вважається простроченим і відсотки за користування кредитом вже сплачуються за ставкою 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День погашення кредиту до періоду нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Згідно з п. 3.2.1.4.1.6 умов, клієнт сплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4 умов встановлено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п.3.2.1.5.1, 4.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється на протязі 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконане клієнтом.

Згідно з п. 3.2.1.4.4 умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту кредитування 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць.

Відповідно до п. 3.2.1.6.1 умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

Позивач за заявою відповідача від 04.03.2011 року про відкриття рахунку встановив відповідачу кредитний ліміт з 04.03.2011 року у сумі 27400 грн., з 24.10.2011 року у сумі 43400 грн., з 21.08.2013 року у сумі 53400 грн., з 23.09.2013 року у сумі 60000 грн., що підтверджується довідкою позивача від 13.11.2015 року № 08.7.0.0.0/06.

Відповідач використав наданий позивачем кредитний ліміт, проте зобов'язання щодо своєчасного повернення позивачу кредиту не виконав.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.11.2015 року склала: за кредитом у сумі 59 612 грн. 32 коп., за процентами за користування кредитом у сумі 59 850 грн. 76 коп. і за винагородою (комісією) за користуванням кредитом у сумі 13 419 грн. 73 коп., що підтверджується розрахунком позивача і банківською випискою руху коштів по рахунку відповідача № 1399.

Крім того, за несвоєчасне повернення суми кредиту та процентів за користування ним позивач станом на 11.11.2015 року нарахував відповідачу пені за несвоєчасність виконання зобов'язання у розмірі 86 792 грн. 56 коп., передбаченої умовами договору.

Позивач за вих. № 10221CS10S025 від 30.10.2015 року направив відповідачу претензію з вимогою погасити прострочену заборгованість в сумі 324242 грн. 80 коп., яка відповідачем залишена без відповіді та належного виконання.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до відносин за договором банківського рахунку, укладений сторонами договір від 04.03.2011 року відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст.ст. 1066, 1067 ЦК України, вимоги позивача витікають із суті прав та обовязків сторін цього договору.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. ОСОБА_2 зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Кредитування банківського рахунку передбачено ст. 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до якої банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобовязання, згідно зі ст. 546 ч. 1 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобовязання відповідачем не спростовано.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, умов договору та вимог законодавства позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по договору від 04.03.2011 року станом на 11.11.2015 року в розмірі 59 612 грн. 32 коп. заборгованості за кредитом, 59 850 грн. 76 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 86 792 грн. 56 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 13 419 грн. 73 коп. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, судом визнаються обґрунтованими, доказаними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 3295 грн. 13 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Вуд-Майстер», місцезнаходження: 18029, Черкаська область, м. Черкаси, вул. 30-Річчя ПеремогиАДРЕСА_1, ідентифікаційний код 36299639 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570 - 59 612 грн. 32 коп. заборгованості за кредитом, 59 850 грн. 76 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 86 792 грн. 56 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 13 419 грн. 73 коп. заборгованості по комісії за користуванням кредитом, 3 295 грн. 13 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 05.02.2016 року.

Суддя В.М. Грачов