УХВАЛА

09 лютого 2016 року Справа № 913/1183/15.

Провадження № 29/913/1183/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганська виробничо екологічна фірма «Зефир»», м. Луганськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 180 158 грн 40 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Дмітрієва К.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю № б/н від 01.11.2015;

від відповідача ОСОБА_3, представник за довіреністю № РА122/15 від 22.12.2015.

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Луганська виробничо-екологічна фірма «Зефир» (далі ТОВ «ЛВЕФ «Зефир», позивач у справі) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою від 09.12.2015 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (далі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідача у справі) про стягнення з останнього 187 608 грн 40 коп., з яких:

- 95 715 грн 55 коп. - заборгованість за договором № 114-98ДШР від 30.05.2014;

- 41 068 грн 39 коп. - пеня за прострочення оплати;

- 47 448 грн 98 коп. інфляційні втрати;

- 3 375 грн 48 коп. - 3 % річних.

Позивач, з посиланням на норми статей 526, 549, 610, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статей 216, 218, 230-232 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати виконаних робіт позивачем за договором № 114-98ДШР від 30.05.2014 за темою: Проведення інвентаризації відходів виробництва ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» у 2014 році на загальну суму 95 715 грн 55 коп., відповідно до актів від 05.06.2014 на суму 44 305 грн 45 коп., від 18.07.2014 на суму 33 549 грн 78 коп. та від 29.08.2014 на суму 17 860 грн 32 коп.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (далі ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит») відповідач у справі, надав відзив на позов від 12.01.2016 № 1-3, в якому проти заявлених вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачем не надано відповідного акту приймання передачі виконаних робіт, як підтвердження дійсного їх виконання, відповідно до пункту 3.1 договору № 114-98ДШР від 30.05.2014.

Надані позивачем акти від 05.06.2014, від 18.07.2014 та від 29.08.2014 є лише документом, підтверджуючим узгоджений перелік робіт, який буде проведено виконавцем, позивачем у справі.

Відповідач вважає, що зобовязаня щодо оплати виконаних робіт за договором № 114-98 ДШР від 30.05.2014 не настало, оскільки позивачем не надано відповідного акту приймання передачі виконаних робіт та рахунків.

Крім того, відповідач повідомив, що відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_1 від 08.10.2014 за договором № 114-98ДШР від 30.05.2014 була сплачена сума 7 450 грн 00 коп., тобто борг повинен складати 88 265 грн 55 коп.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін для вжиття заходів вирішення спору в добровільному порядку.

У судовому засіданні позивач повідомив, що до канцелярії суду ним подана заява про зменшення позовних вимог, суд, керуючись статтею 77 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву до 15 год. 50 хв.

Після перерви у судовому засіданні судом розглянуто заяву позивача про зменшення позовних вимог від 09.02.2016, в якій останній повідомив, що відповідач 08.10.2014 частково оплатив заборгованість в сумі 7 450,00 грн за актом здачі приймання виконаних робіт від 05.06.2014 та просить суд прийняти цю заяву до розгляду та стягнути з відповідача на його користь 180 158 грн 40 коп., з яких:

- 88 265 грн 55 коп. - заборгованість за договором № 114-98ДШР від 30.05.2014;

- 41 068 грн 39 коп. - пеня за прострочення оплати;

- 47 448 грн 98 коп. інфляційні втрати;

- 3 375 грн 48 коп. - 3 % річних.

Представник позивача надав виписку з особистого рахунку з 01.07.2014 по 03.11.2014 про зарахування 08.10.2014 суми 7 450,00 грн., яка залучена до матеріалів справи.

Суд, керуючись статтею 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), приймає цю заяву до розгляду, оскільки вона не суперечить вимогам статті 22 ГПК України та не змінює предмета та підстав позову.

Отже, предметом судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача 180 158 грн 40 коп., з яких:

- 88 265 грн 55 коп. - заборгованість за договором № 114-98 ДШР від 30.05.2014;

- 41 068 грн 39 коп. - пеня за прострочення оплати за період з 05.09.2014 по 08.12.2015;

- 47 448 грн 98 коп. інфляційні втрати за прострочення оплати за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року;

- 3 375 грн 48 коп. - 3 % річних за прострочення оплати за період з 05.09.2014 по 08.12.2015.

Представник відповідача проти заяви про зменшення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши подані позивачем у справі докази, вислухавши в судовому засіданні представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами за позовом 30.05.2014 був укладений договір № 114-98 ДШР на виконання робіт (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1 цього договору Замовник, відповідач у справі, доручає, а Виконавець, позивач у справі, приймає на себе виконання робіт за темою: Проведення інвентаризації відходів виробництва ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» у 2014 році (а.с.48-50).

Виконання робіт Виконавцем завершується оформленням звіту і передачею його Замовнику. Звіт вважається прийнятим з моменту підписання Замовником акта здачі приймання виконаних робіт (пункт 1.3 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору вартість робіт за договором складає 95 715 грн 55 коп.

Згідно з пунктом 2.2 договору оплата за виконані роботи проводиться по факту виконання робіт на підставі акта здачі приймання виконаних робіт підписаного обома сторонами з відстрочкою платежів 90 календарних днів.

Відповідно до пункту 3.1 договору здача приймання виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом підписання двостороннього акта здачі приймання виконаних робіт.

Позивач на виконання умов договору виконав роботи на суму 95 715 грн 55 коп., що підтверджується наступними актами:

- від 05.06.2014 на суму 44 305 грн 45 коп. (а.с.52);

- від 18.07.2014 на суму 33 549 грн 78 коп. (а.с.53);

- від 29.08.2014 на суму 17 860 грн 32 коп. (а.с.54).

Згідно з умовами пункту 2.2 договору Замовник повинен був сплатити Виконавцю вартість виконаних робіт:

- за актом від 05.06.2014 в строк до 04.09.2014 (460 днів прострочення станом на 08.12.2015);

- за актом від 18.07.2014 в строк до 17.10.2014 (417 днів прострочення станом на 08.12.2015);

- за актом від 29.08.2014 в строк до 28.11.2014 (375 днів прострочення станом на 08.12.2015).

Відповідач частково розрахувався з позивачем за виконані роботи, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 08.10.2014 на суму 7 450 грн 00 коп.

Вартість неоплачених виконаних робіт складає 88 265 грн 55 коп., що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу з викладеними вище позовними вимогами.

У судовому засіданні представник відповідача подав заяву від 09.02.2016 № 1-3/81 про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі № 913/1183/15 відповідно до пункту 7 частини 1 статті 80 ГПК України.

Відповідно до умов мирової угоди по справі № 913/1183/15 від 09.02.2016 сторони дійшли згоди з наступного:

« 1. Відповідач визнає, що сума основного боргу за договором № 114-98 ДШР від 30.05.2014 на момент укладання цієї мирової угоди складає 88 265,55 грн. (вісімдесят вісім тисяч двісті шістдесят пять грн. 55 коп.) та буде погашена до 10 березня 2016 року.

2. Відповідач визнає та гарантує, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 814,13 грн. (дві тисячі вісімсот чотирнадцять грн. 13 коп.) перед позивачем буде погашено до 10 березня 2016 року.

3. Позивач відмовляється від вимог по стягненню з Відповідача 3 % річних у сумі 3 375,48 грн. (три тисячі триста сімдесят пять грн. 48 коп.), інфляційних втрат у сумі 47 448,98грн. (сорок сім тисяч чотириста сорок вісім грн. 98 коп.) та пені у сумі 41 068,39 грн. (сорок одна тисяча шістдесят вісім грн. 39 коп.).

4. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї ОСОБА_4 угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, заявленої до стягнення по справі № 913/1183/15, погашення якої є предметом цієї ОСОБА_4 угоди.

5. У випадку невиконання умов цієї ОСОБА_4 угоди Відповідачем, Позивач звертається до органів Державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Луганської області про затвердження ОСОБА_4 угоди.

6. ОСОБА_4 угода вступає в силу з моменту її підписання, але не раніше затвердження її господарським судом.

7. ОСОБА_5 угода складена українською мовою у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один до справи № 913/1183/15, що перебуває у провадженні господарського суду Луганської області, та по одному для кожної із сторін.

Мирова угода підписана повноважними представниками з боку позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № б/н від 01.11.2015 та засвідчена печаткою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганська виробничо-екологічна фірма «Зефир», з боку відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № РА122/15 від 22.12.2015 та засвідчена печаткою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит».

Примірник мирової угоди по справі № 913/1183/15 від 09.02.2016 приєднано до матеріалів справи.

Розглянувши зміст мирової угоди по справі № 913/1183/15 від 09.02.2016, суд дійшов висновку про її затвердження, оскільки умови цієї угоди не суперечать нормам діючого законодавства, стосуються лише прав та обовязків сторін щодо предмета позову, не порушують прав та законних інтересів інших осіб.

Судом розяснені сторонам наслідки їх процесуальних дій.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Питання про судовий збір судом не вирішується, оскільки воно вирішено сторонами в мировій угоді по справі № 913/1183/15 від 09.02.2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 78, пунктом 7 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Затвердити мирову угоду по справі № 913/1183/15, укладену 09.02.2016 між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганська виробничо-екологічна фірма «Зефир», позивачем у справі, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», відповідачем у справі, наступного змісту:

« 1. Відповідач визнає, що сума основного боргу за договором № 114-98 ДШР від 30.05.2014 на момент укладання цієї мирової угоди складає 88 265,55 грн. (вісімдесят вісім тисяч двісті шістдесят пять грн. 55 коп.) та буде погашена до 10 березня 2016 року.

2. Відповідач визнає та гарантує, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 814,13 грн. (дві тисячі вісімсот чотирнадцять грн. 13 коп.) перед позивачем буде погашено до 10 березня 2016 року.

3. Позивач відмовляється від вимог по стягненню з Відповідача 3 % річних у сумі 3 375,48 грн. (три тисячі триста сімдесят пять грн. 48 коп.), інфляційних втрат у сумі 47 448,98грн. (сорок сім тисяч чотириста сорок вісім грн. 98 коп.) та пені у сумі 41 068,39 грн. (сорок одна тисяча шістдесят вісім грн. 39 коп.).

4. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї ОСОБА_5 угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, заявленої до стягнення по справі № 913/1183/15, погашення якої є предметом цієї ОСОБА_5 угоди.

5. У випадку невиконання умов цієї ОСОБА_5 угоди Відповідачем, Позивач звертається до органів Державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Луганської області про затвердження ОСОБА_5 угоди.

6. ОСОБА_4 угода вступає в силу з моменту її підписання, але не раніше затвердження її господарським судом.

7. ОСОБА_5 угода складена українською мовою у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один до справи № 913/1183/15, що перебуває у провадженні господарського суду Луганської області, та по одному для кожної із сторін.

Мирова угода підписана повноважними представниками з боку позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності № б/н від 01.11.2015 та засвідчена печаткою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Луганська виробничо-екологічна фірма «Зефир», з боку відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № РА122/15 від 22.12.2015 та засвідчена печаткою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит».

2. Провадження у справі № 913/1183/15 припинити.

3. ОСОБА_4 ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, є виконавчим документом та засвідчена гербовою печаткою.

Суддя Р.Є. Якушенко