КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа№ 910/24910/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Жук Г.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Білецькому Л.І.

від позивача - Акінтінова І.М. (дов. №2 від 31.12.2015 року);

від відповідача - Старцева К.І. (дов. №б/н від 16.10.2015 року);

розглянувши апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов"

на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року

у справі №910/24910/15 (суддя О.А. Грєхова)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Донецьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов", м. Київ

про стягнення 101 345,80 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" про стягнення 101 345,80 грн. збитків та штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15 позов задоволено повністю. Суд вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Манташов" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" 50 672 грн. 90 коп. збитків, 50 672 грн. 90 коп. штрафу та 1 518 грн. 84 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а також не взято до уваги п. 7.2. протоколу розбіжностей по договору, який є невід`ємною частиною договору. Також відповідач зазначив, що позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом того факту, що у нього зберігається поставлений постачальником по договору №22/05 від 20.05.2011 року прострочений товар на суму 50 672, 90 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2013 року у справі №910/24910/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 10.02.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, відповідно до пп. 2.3.25 п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016, автоматизованою системою здійснено заміну судді Рудченка С.Г. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року по справі № 910/24910/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Жук Г.А., Чорногуза М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 року у справі № 910/24910/15 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі № 910/24910/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

В судовому засіданні 10.02.2016 року відповідач надав усні пояснення по суті спору, просив задовольнити апеляційну скаргу, позивача в свою чергу також надав усні пояснення та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (далі - позивач, покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" (далі - відповідач, постачальник) укладено Договір поставки №22/05, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар, на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору товар поставляється постачальником окремими партіями згідно з замовленнями на поставку. Постачальник зобов'язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості і на дату, вказані в замовленні, своїми транспортними засобами і за свій рахунок. В разі підписання сторонами графіку поставок, строки поставки визначаються згідно з погодженим графіком.(том 1, а.с.9).

Пунктом 7.1. договору сторони погодили, що покупець має право повернути постачальнику товари, які були поставлені покупцю, а постачальник зобов'язаний прийняти такі товари в наступних випадках:

- якщо термін придатності (зберігання) товарів сплив;

- якщо товар був повернутий покупцю споживачами як неякісний в період терміну придатності;

- виявлено невідповідність якості поставлених товарів при отриманні, підготовці до реалізації або в період реалізації;

- якщо товар не користується попитом у споживачів і не реалізований більш ніж за 60 календарних днів;

- завершення сезону для сезонних товарів;

- за наявності у покупця залишків позиції товару, замість якої постачальником вводиться нова позиція;

- в інших випадках, передбачених даним договором. (том 1, а.с.11).

Повернення товарів здійснюється за рахунок і транспортом постачальника при наступній поставці продукції з моменту отримання останнім письмового повідомлення від покупця про таке повернення. Повідомлення може бути направлено постачальнику факсом, письмом, телеграмою або по e-mail (п. 7.2. договору, в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки №22/05 від 20.05.2011). (том 1, а.с.15).

Згідно з п. 7.4. договору при поверненні вже сплаченого товару постачальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати повернення товарів компенсувати вартість оплачених товарів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок покупця. В разі, якщо покупець має заборгованість перед постачальником за поставлений товар, сторони проводять зарахування зустрічних вимог в рахунок такої заборгованості. (том 1, а.с.14).

Відповідно п. 7.5. договору сторони визначили, що якщо постачальник не вивезе товари, які підлягають поверненню, в строк, передбачений пунктом 7.2., постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 100% від вартості товару, який підлягає поверненню, а також зобов'язаний компенсувати затрати покупця на зберігання і утилізацію такого товару.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2011 року. В разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов даного договору, що мало місце в період дії договору (п.п. 10.1., 10.2. договору). (том 1, а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору протягом 2013-2014 р.р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Манташов" поставляло, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" оплачувало визначений сторонами товар на загальну суму, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні та платіжні доручення. (том 1, а.с.73-110).

05.06.2015 позивач направив на адресу відповідача лист №1500, в якому просив на підставі п. 7.1. договору в строк до 22.06.2015 забрати товар, строк придатності якого минув і перерахувати на рахунок ТОВ "Український рітейл" 50672,90 грн. вартості цього товару. Вказаний лист отриманий відповідачем 09.06.2015, про що свідчить зворотне повідомлення, копія якого наявна в матеріалах справи. (том 1, а.с.17).

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем своїх зобов'язань, чим спричинив позивачу збитки у вигляді неодержаних доходів, які позивач міг би одержати у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.

Доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником, наявність збитків, а також причинного зв'язку між першим та другим лежить на позивачеві згідно з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, за якими на сторони покладений обов'язок доведення обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, позивачеві належало довести обставини невиконання умов зобов'язання Компанією або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Визначаючи суму збитків у розмірі 50 672, 90 грн., позивачем було здійснено лише теоретичне (умовне) обґрунтування можливості отримання прибутку, що не може бути підставою для його стягнення у зазначеному розмірі.

Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої.

В листі №1500 від 05.06.2015 року позивачем вказано, що товар, строк придатності якого минув на суму 50 672, 90 грн. знаходиться у позивача.

Зі змісту вказаного листа не вбачається який саме товар і де саме повинен забрати відповідач. Відповідно до п. 2.1. договору товар відповідачем поставляється за різними адресами. Тому повідомлення про повернення товару повинно містити адресу, де знаходиться товар, що підлягає поверненню. Як вбачається з матеріалів справи остання поставка відбулась 13.05.2014 року, поставки здійснювались за адресами м. Макіївка, вул. Магістральна, 6 та м. Донецьк, вул. Арктики, 1-В. Відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи, щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014 м. Донецьк, м. Макіївка, віднесені до території на якій проводяться антитерористична операція. Позивач не довів жодним документом той факт, що отриманий від відповідача протягом з 2013 р. по 2015 р. товар, нереалізований, в наявності та саме у цього товару закінчився строк придатності Такими доказами може бути Книга складського обліку запасів (форма №3-9).

Крім цього, відповідно до положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженим наказом Міністерства фінансів України №879 від 02.09.2014 року Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються зокрема, виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих.

Відтак, позивач вказуючи про залишки товару, строк придатності якого минув на суму 50 672, 90 грн. повинен був провести інвентаризацію для належного доказування наявності у нього товару, строк придатності якого закінчився, з зазначенням найменування товару, його кількість, вартість та строк придатності.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність в матеріалах справи належних документальних підтверджень від позивача, що поставлений постачальником товар на суму 50 672, 90 грн. який на думку позивача дійсно зберігається у покупця, підлягає поверненню або був утилізований. (п.7.5. договору).

Таким чином, звертаючись до відповідача з вимогою про відшкодування збитків, позивачем не доведено належними засобами доказування наявність самого факту понесення збитків та причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та збитками позивача у розмірі, заявленому до стягнення.

За таких же обставин не підлягає задоволенню і позовна вимога про стягнення штрафу у розмірі 100% від вартості товару, який підлягає поверненню, оскільки позивачем не доведено факт наявності такого товару.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що обставини, на які посилається скаржник, є підставами для скасування рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15 задовольнити.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15 скасувати.

3. Резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2015 року у справі №910/24910/15 викласти в наступній редакції:

«1. У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" про стягнення 101 345,80 грн. відмовити повністю».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (83058, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Арктики, 1-В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Манташов" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) 1 672 (одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні) 21 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

6.Справу №910/24910/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Г.А. Жук

М.Г. Чорногуз