РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа № 918/1199/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Дужич С.П. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: Діонісьєв І.М.

відповідача: Варжель В.М., Солімчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" на рішення господарського суду Рівненської області від 02.12.2015 р. (суддя Горплюк А.М.) у справі № 918/1199/15

за позовом Кузнецовського міського комунального підприємства

до Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт"

про стягнення в сумі 169 215 грн. 07 коп.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року Кузнецовське міське комунальне підприємство звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Рівнеліфт» про стягнення 169 215,07 грн. збитків /а.с. 2-5/.

Рішенням господарського суду Рівненській області від 02.12.2015 року у справі № 918/1199/15 (суддя Горплюк А.М.) позов Кузнецовського міського комунального підприємства до Приватного акціонерного товариства «Рівнеліфт» про стягнення 169215,07 грн. збитків задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Рівнеліфт» на користь Кузнецовського міського комунального підприємства 169 215,07 грн. збитків та 2 538,23 грн. витрат по сплаті судового збору /а.с.85-89/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ПрАТ «Рівнеліфт» звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Рівненської області від 02.12.2015 року у справі № 918/1199/15 скасувати та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити /а.с. 85-89/.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- суд першої інстанції не дослідив наявність в діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, зокрема, причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору та збиткам, вини порушника зобов'язання.

- сплачена позивачем спірна сума коштів у розмірі 169 215,07 грн. не відноситься до реальних збитків згідно приписів ст.22 ЦК України та ст.225 ГПК України.

- позивач не надав обґрунтований розрахунок суми збитків.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для задоволення позову відсутні, просить рішення господарського суду Рівненської області у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги вказавши, що господарський суд Рівненської області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /а.с. 109-110/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.12.2015 року у справі № 918/1199/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.01.2016 року /а.с.98/.

Ухвалою суду від 27.01.2016 року розгляд справи відкладено на 10.02.2016 року у зв'язку з витребуванням додаткових доказів /а.с.115-116/.

В судовому засіданні 10.02.2016 року представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задоволити, а оскаржуване рішення скасувати за наведених в скарзі підстав.

Представник позивача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

01.12.2011 року між ПАТ "Рівнеліфт" (підрядчик) та Кузнецовським міським комунальним підприємством (замовник) укладено Договір підряду № 290 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Підрядчик зобов'язується, на свій ризик, з використанням своїх матеріалів та устаткування виконувати за завданням Замовника, на його об'єктах, повне технічне обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації, а Замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі прийняти і оплатити їх /а.с. 10-11/.

Згідно пункту 1.2. Договору, зазначені роботи виконуються підрядником протягом дії Договору з прийняттям та оплатою фактично виконаних робіт за місяць.

Проведення ремонту ліфтів та обладнання диспетчеризації, необхідність якого виникає внаслідок порушень правил користування, здійснюється підрядчиком на підставі додаткового кошторису, погодженого сторонами (пункт 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 1.4 Договору, виконання підрядчиком робіт, передбачених дійсним договором, оформляється актом здавання-приймання виконаних робіт, що підписується сторонами протягом трьох робочих днів.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість робіт визначається кошторисом (Додаток № 1) відповідно до фактичних витрат підрядчика на підставі "Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації" і становить - 168 066,08 грн. з ПДВ за технічне обслуговування ліфтів та 20 267,27 грн. з ПДВ за технічне обслуговування обладнання диспетчеризації.

Оплата за цим Договором проводиться в безготівковій формі, шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок підрядника на підставі актів приймання-здавання виконаних робіт (пункт 3.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що оплата повного технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації здійснюється замовником протягом десяти календарних днів після підписання сторонами акта здавання-приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації.

У відповідності до п.4.1.1 Договору, підрядник зобов'язаний своїми силами і засобами виконати роботи в обсягах і в строки, передбачені договором з врахуванням вимог, передбачених «Правилами будови і безпечної експлуатації ліфтів», «Положення про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні» та технологічними процесами, які розробляються та затверджуються підрядником і здати роботи замовнику в стані, який відповідає нормативним актам та умовам договору.

Пунктом 4.1.4 Договору визначено, що ідрядник зобов'язаний не пізніше останнього дня поточного місяця подати замовникові на підписання акти здавання-приймання виконаних робіт.

Протягом 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено ряд додаткових угод до Договору, якими сторони врегульовували питання вартості виконаних робіт, а саме:

- Додаткова угода № 1 від 30.03.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 165 646,02 грн. з ПДВ;

- Додаткова угода № 2 від 31.07.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 164 502,17 грн. з ПДВ;

- Додаткова угода № 3 від 31.08.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 162 687,08 грн. з ПДВ;

- Додаткова угода № 4 від 30.09.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 161 779,56 грн. з ПДВ;

- Додаткова угода № 5 від 31.10.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 160 645,15 грн. з ПДВ;

- Додаткова угода № 6 від 30.11.2012 року, відповідно до якої вартість технічного обслуговування становила 158 905,70 грн. з ПДВ /а.с.12-17/.

Згідно акту-рахунку № ОУЛ-001185 здачі та прийомки робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за листопад 2012 року - борг на 01.11.2012 року становив 1196308,11 грн.; всього до оплати 148947,80 грн. /а.с.21-22/.

Згідно акту-рахунку № ОУЛ-001186 здачі та прийомки робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації за листопад 2012р. всього до оплати 20267,27 грн. /а.с.23-27/.

Згідно акту ОУЛ-001186 здавання-приймання виконаних робіт з повного технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації від 30.11.2012 року за погодженням сторін розмір оплати за виконані підрядником у листопаді 2012 року роботи складає 169 215,07 грн. з ПДВ /а.с.28/.

Позивач, Кузнецовське міське комунальне підприємство, отримавши та підписавши вищевказані акти перерахував на розрахунковий рахунок відповідача ПрАТ «Рівнеліфт» грошові кошти в сумі 169 215,07 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1120 від 08.05.2013 року на суму 20267,27 грн., № 1283 від 31.05.2013 року на суму 50000,00 грн., № 1290 від 03.06.2013 року на суму 50000,00 грн., № 1709 від 31.07.2013 року на суму 28947,81 грн., № 1587 від 16.07.2013 року на суму 20000,00 грн. з призначенням платежу «за обслуговування ліфтів згідно актів виконаних робіт за листопад 2012 року» /а.с.29-33/.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2014 року ПрАТ «Рівнеліфт» звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення заборгованості в сумі 342 952,02 грн.

У травні 2014 року ПАТ «Рівнеліфт» до господарського суду Рівненської області було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої ПАТ «Рівнеліфт» просило стягнути з відповідача 173 736, 95 грн. боргу і яка була прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.06.14 року у справі № 918/305/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.14 року та постановою Вищого господарського суду України від 14.10.14 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Кузнецовського міського комунального підприємства на користь ПАТ «Рівнеліфт» 173 736,95 грн. заборгованості, 3 474,72 грн. витрат по сплаті судового збору /а.с.62-65/.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги у справі № 918/305/14, господарський суд Рівненської області вказав:

"Заявлений позивачем розмір позовних вимог (з урахуванням зменшення позовних вимог) повністю відповідає умовам Договору та становить заборгованість за виконані позивачем роботи у грудні 2012 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" до Кузнецовського міського підприємства про стягнення 173736,95 грн. є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають до задоволення (6 аркуш рішення від 03.06.2014р. у справі № 918/305/14)".

В грудні 2014 року Кузнецовське міське комунальне підприємство звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 03.06.14р. у справі № 918/305/14 за нововиявленими обставинами. В обґрунтування поданої заяви, Кузнецовське міське комунальне підприємство посилалось на обставини відсутності зупинки ліфтів, без якої неможливе проведення їх ремонту. Дана обставина підтверджується відсутністю запису про зупинку ліфтів у журналі об'єднаної диспетчерської служби. Відтак, заявник просив прийняти нове рішення, яким відмовити ПрАТ «Рівнеліфт» у задоволені позову.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі № 918/305/14 від 17.12.2014 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 25.06.2015 року, встановлено, що ПрАТ «Рівнеліфт» у листопаді-грудні 2012 року свої зобов'язання за договором від 01.12.2011 року № 290 щодо проведення місячних та квартальних ремонтів ліфтів, належним чином не виконував. Таким чином, заяву Кузнецовського міського комунального підприємства про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 03.06.14 року у даній справі задоволено у позові ПрАТ «Рівнеліфт» до Кузнецовського міського комунального підприємства відмовлено /а.с. 34-46/.

У зв'язку із встановленими фактами та обставинами справи у справі № 918/305/14, позивач Кузнецовське міське комунальне підприємство звернувся із позовом до відповідача ПрАТ «Рівнеліфт» про стягнення збитків у сумі 169 215,07 грн. (сплачених грошових коштів за роботи виконані у листопаді 2012 року).

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 837 ЦК України передбачено загальні положення щодо укладення договору підряду.

Зокрема, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами ст.853 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У відповідності до ч.1 ст.858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно ч.3 ст.858 ЦК України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.2 ст.224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, на кредитора, що вимагає відшкодування збитків згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України, покладається обов'язок доказування розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України.

Цивільне законодавство передбачає притягнення до цивільно-правової відповідальності за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому, складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб'єкт та об'єкт правопорушення, а також суб'єктивна та об'єктивна сторони.

Суб'єктом цивільного правопорушення є боржник.

Об'єкт правопорушення - правовідносини по зобов'язаннях кредитора та боржника.

Суб'єктивна сторона - вина боржника.

Об'єктивна сторона - протиправна поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов'язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками.

Тобто, обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків та їх розмір, наявність порушення з боку цієї особи причинно-наслідкового зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з перелічених вище елементів звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих ним на себе зобов'язань, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Щодо посилань позивача на рішення господарського суду Рівненської області від 17.12.2014 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015р. у справі № 918/305/14 за позовом ПАТ «Рівнеліфт» до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення 173 736, 95 грн. боргу, які, на його думку, підтверджують невиконання ПрАТ «Рівнеліфт» на протязі листопада 2012 року своїх договірних зобов'язань з повного технічного обслуговування ліфтів за Договором підряду № 290 від 01.12.2011 року.

Так, відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року, якою залишено без змін рішення господарського суду Рівненської області від 17.12.2014 року у справі № 918/305/14, підставою задоволення заяви про перегляд рішення господарського суду Рівненської області від 03.06.14р. у справі № 918/305/14 за нововиявленими обставинами стало невиконання ПрАТ «Рівнеліфт» належним чином свої договірних зобов'язань з повного технічного обслуговування ліфтів на протязі листопада - грудня 2012 року.

Зокрема, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року встановлено обставини, які у відповідності до ст.35 ГПК України не потребують додаткового доказування, а саме:

«Згідно записів у журналах періодичних оглядів і ремонтів ліфтів, копії яких додано подано відповідачем, на 77 ліфтах позивачем у листопаді - грудні 2012 року (період, за який позивачем заявлялась наявність заборгованості) було проведено місячні ремонти ліфтів.

Судом вірно встановлено, що записи про проведення місячних ремонтів, які вносив позивач у журнали періодичних оглядів і ремонтів ліфтів у листопаді - грудні 2012 року, не відповідають записам про проведення таких ремонтів за листопад - грудень 2012 року, що містяться у Журналі об'єднаної диспетчерської служби, копії яких подані відповідачем до суду на підтвердження викладених в заяві обставин, а саме:

- записи щодо проведення місячних ремонтів в журналі об'єднаної диспетчерської служби відсутні - 07.11.2012 р., 10.11.2012 р., 24.11.2012 р., 22.12.2012 р., 31.12.2012 р., однак, згідно даних позивача проводилися місячні ремонти у ліфтах, встановлених у м.Кузнецовську за адресами, - м-н Будівельників, 21 п.2, м-н Вараш, 6 п.1, м-н Вараш, 24Б п.2, м-н Вараш, 25 л.2, м-н Вараш, 5 п.2, м-н Вараш, 25 п.1, м-н Перемоги, 5 п.4, м-н Перемоги, 5 п.2, м-н Будівельників, 35 п.1, м-н Будівельників, 25/1 л.3, м-н Вараш, 3 п.4, м-н Будівельників, 34 п.1. Наведене свідчить про те, що у зазначені дати проведення ремонтів, згідно записів підрядника, відповідні ліфти для проведення місячних ремонтів не зупинялися, тобто вказані ремонтні роботи позивачем не проводились;

- у журналі періодичних оглядів і ремонтів ліфта за адресою м-н Вараш, 42 п.1, запис про місячний ремонт ліфта у грудні 2012р. відсутній;

- по чотирьом ліфтам у журналах періодичних оглядів і ремонтів ліфтів вказано про проведення квартальних ремонтів, але у журналі об'єднаної диспетчерської служби зупинки ліфтів для проведення таких ремонтів не здійснювались, в журналі ліфта № 1583 зроблено записи про проведення у листопаді 2012 року місячного ремонту, а в грудні 2012 року - квартального ремонту. Згідно даних журналу об'єднаної диспетчерської служби зупинки даного ліфта для проведення таких ремонтів не здійснювались.

Тобто позивач у листопаді-грудні 2012 року свої зобов'язання за Договором від 01.12.2011 року № 290 щодо проведення місячних та квартальних ремонтів ліфтів належним чином не виконував» /а.с.40/.

Таким чином, обсяг (розмір) заявлених збитків Кузнецовським міським комунальним підприємством до стягнення з ПрАТ «Рівнеліфт» у сумі 169 215,07 грн. не є таким, що належним чином обґрунтований, адже відповідно до обставин, встановлених у справі № 918/305/14, ПрАТ «Рівнеліфт» звої зобов'язання по договору підряду № 290 від 07.12.2011 року щодо місячних ремонтів ліфтів виконувало за винятком 07.11.2012р., 10.11.2012р., 24.11.2012р., 22.12.2012р., 31.12.2012 р., що підтверджувалось відсутністю записів в журналі об'єднаної диспетчерської служби.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги у справі № 918/305/14, господарський суд Рівненської області у рішенні від 03.06.2014р. вказав:

"29.05.2014 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 173736,95 грн. боргу Вказана заява прийнята судом до розгляду (2 аркуш рішення від 03.06.2014р. у справі № 918/305/14).

...Заявлений позивачем розмір позовних вимог (з урахуванням зменшення позовних вимог) повністю відповідає умовам Договору та становить заборгованість за виконані позивачем роботи у грудні 2012 року.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" до Кузнецовського міського підприємства про стягнення 173736,95 грн. є обгрунтованими та доведеними, а тому підлягають до задоволення (6 аркуш рішення від 03.06.2014р. у справі № 918/305/14)". /а.с.64, на звороті/.

Згідно з вступною частиною постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року зазначена постанова прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги у справі № 918/305/14 за позовом ПрАТ "Рівнеліфт" до Кузнецовського МКП про стягнення 173736,95 грн.

Тобто предмет позову у справі № 918/305/14 - стягнення 173736,95 грн. боргу, підстава позову - невиконання Кузнецовським МКП своїх зобов'язань за Договором підряду № 290 від 01.12.2011р. по оплаті виконаних ПрАТ "Рівнеліфт" робіт у грудні 2012 року.

Таким чином, рішення господарського суду Рівненської області від 17.12.2014 року та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року у справі № 918/305/14 прийняті у рамках спору про стягнення 173 736,95 грн. боргу за роботи виконані у грудні 2012 року. Відповідно виконання (невиконання, неналежне виконання) ПрАТ "Рівнеліфт" робіт з технічного облуговування ліфтів у листопаді 2012 року, за які Кузнецовським МКП проведено оплату у сумі 169 215,07 грн., не входило до предмету доказування у справі № 918/305/14.

Відтак, позивачем не доведено протиправну поведінку боржника ПрАТ "Рівнеліфт" при виконанні ним своїх зобов'язань у листопаді 2012 року за Договором підряду № 290 від 01.11.2011р. з повного технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації.

За наведеного, судова колегія дійшла висновку про те, що позивачем не доведено наявність збитків та їх розміру при неналежному виконанні умов договору підряду відповідачем, а відтак і повного складу цивільного правопорушення, що унеможливлює стягнення з ПрАТ «Рівнеліфт» коштів в сумі 169 215,07 грн. в якості збитків.

Також судова колегія звертає увагу на те, що Кузнецовське міське комунальне підприємство прийняло виконані відповідачем роботи за актом звання-приймання робіт з повного технічного обслуговування ліфтів та обладнання диспетчеризації від 30.11.2012 року без будь-яких зауважень, не заявивши при цьому про недоліки, як передбачено положеннями ст.853 Цивільного кодексу України. При цьому кошти у сумі 169 215,07 грн., помилково перераховані позивачем за його твердженням, не є втратами, які мають компенсуватися шляхом відшкодування збитків в розумінні ст.22 ЦК України та ст. 225 ГК України.

Відповідно до ст. ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п.2 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Згідно п.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на встановлені Рівненським апеляційним господарським судом в сукупності обставини, апеляційна скарга ПАТ «Рівнеліфт» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Рівненської області від 02.12.2015 року у справі № 918/1199/15 слід скасувати у зв'язку із невідповідністю висновків обставинам справи, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

На підставі ст. 49 ГПК України на позивача покладається судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" на рішення господарського суду Рівненської області від 02.12.2015 р. у справі № 918/1199/15 задоволити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 02.12.2015 р. у справі № 918/1199/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Кузнецовського міського комунального підприємства (майдан Незалежності, 2, м.Кузнецовськ, Рівненська область, 34400, іден.код 30536302) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеліфт" (вул.Боярка, 40А, м.Рівне, 33005, іден.код 05523808) 2792,05 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Рівненської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/1199/15 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Демянчук Ю.Г.