ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.16р. Справа № 904/10690/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення 85 374,00 грн. штрафу за невиконання зобов'язань щодо виготовлення, доставки та встановлення виробу

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_4, фізична особа-підприємець

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафу на суму 85 374,00 грн. за своєчасне виконання зобов'язання щодо виготовлення, доставки та встановлення виробу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 05/10 від 05.10.2012 року, а саме в порушення вимог п.2.1 договору відповідач в строк до 20.10.2015 року не здійснив виготовлення, доставку та встановлення композитного переливного басейну. Відповідно до п.2.5 договору позивачем нараховано штраф у розмірі 62% від суми договору, яка складає 137 700,00 грн., у сумі 85 374,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.12.2015 року (а.с.16 том 1).

Направлена господарським судом на адресу відповідача кореспонденція повернулася з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 18, 19 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відзиву на позов відповідач суду не надав. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Ухвалою господарського суду від 16.12.2015 року порушено провадження у справі з призначення справи до розгляду в засіданні на 20.01.2016 року, після чого розгляд справи відкладався до 02.02.2016 року.

У судовому засіданні 02.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.10.2012 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - покупець, позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - продавець, відповідач) укладено договір № 05/10 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов'язується виготовити, доставити та встановити за власний рахунок і власними силами покупцю виріб згідно з Додатком №1 до договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах договору. Найменування продукції: чаша композитного басейну (п.1.2 договору).

Система фільтрації чаші композитного басейну (переливна) (п.1.3 договору). Модель №1 (ширина 4,20 м., довжина 8,00 м., глибина 1,60 м.) (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.6 договору загальна сума договору 137 700,00 грн.

Згідно до пункту 1.7 договору початковий аванс покупець зобов'язується сплатити при підписанні цього договору в розмірі 77 700,00 грн. Наступний платіж 40 000,00 грн. покупець оплачує після виготовлення чашки композитного басейну і за фактом її доставки за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Рилєєва, 169 А. (п.1.8 договору).

Відповідно до пункту 1.9 договору наступний платіж 20 000,00 грн. сплачується покупцем після виконання всіх робіт та підписання акту приймання-передачі.

Строк виготовлення, доставки та встановлення продукції : до 20.10.2015 року. Доставка та встановлення продукції підтверджується відповідним актом приймання-передачі (пункт 2.1 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено якщо при невиконанні покупцем (повністю або частково) пунктів 1.7, 1.8 договору продавець залишає за собою право не встановлювати продукцію покупцеві до повного виконання пунктів 1.7, 1.8 договору.

Згідно до пункту 2.5 договору у разі прострочення встановлення продукції, понад строків передбачених пунктом 2.1 дійсного договору, продавець сплачує покупцеві штраф в розмірі 62% від суми договору, тобто 85 374,00 грн. При цьому продавець шляхом підписання договору підтверджує, що зазначений штраф не є надмірним або не порівнянним із сумою збитків, через тривалість термінів виготовлення, доставки і встановлення продукції, також нестабільної економічної ситуації. Оплата вказаного штрафу не звільняє продавця від виконання своїх зобов'язань перед покупцем в натурі.

Відповідно до п.2.6 договору покупець зобов'язаний своєчасно оплатити в розмірі, на умовах і в порядку, визначеним договором, вартість поставленої чаші композитного басейна і технологічного обладнання, згідно Додатку № 1.

Договір вступає в силу з моменту його підписання до виконання сторонами своїх зобов'язань, або його розірвання (пункт 4.1 договору).

На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачеві аванс у розмірі 77 700,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 05.10.2012 року, після чого на усне прохання відповідача до встановлення виробу 18.06.2015 року позивачем було сплачено відповідачеві додатково ще 12 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 112 від 18.06.2015 року.

Відповідач зобов'язання за договором № 05/10 від 05.10.2012 року не виконав, у зв'язку з чим позивач звернутися до суду з позовом про стягнення штрафу у сумі 85 374,00 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з пункту 2.1 договору строк виготовлення, доставка та встановлення продукції: до 20.10.2015 року.

Доказів виконання умов договору відповідачем не надано.

Виходячи з положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 2.5 договору у разі прострочення встановлення продукції, понад строків передбачених пунктом 2.1 дійсного договору, продавець сплачує покупцеві штраф в розмірі 62% від суми договору, тобто 85 374,00 грн.

На підставі вищевказаного, строк виконання відповідачем зобов'язань за договором настав, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 85 374,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 85 374,00 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуальному кодексу України судовий збір у сумі 1 280,61 грн. покласти на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51100, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) штрафу у розмірі 85 374,00 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 280,61 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.02.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв