РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

04 лютого 2016 року Справа № 924/1672/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Вощук О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нетішинської міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.01.15 р. у справі № 924/1672/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (Хмельницька область, м.Нетішин)

до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради (Хмельницька область, м.Нетішин)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби у місті Нетішин (Хмельницька область, м.Нетішин)

про стягнення 587345,31 грн., з яких 379066 грн. 58 коп. - інфляційних втрат, 50629 грн. 14 коп. - 3% річних та 157649 грн. 59 коп. - пені

За участю представників :

позивача - ОСОБА_1 директор;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 (суддя Кочергіна В.О.) частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" до виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби у місті Нетішин про стягнення 587345,31 грн., з яких 379066 грн. 58 коп. - інфляційних втрат, 50629 грн. 14 коп. - 3% річних та 157649 грн. 59 коп. - пені.

Стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко": 50629 грн. 14 коп. - 3% річних, 345168 грн. 18 коп. - інфляційних втрат, 151056 грн. 65 коп. - пені, 10937 грн. 08 коп. - витрат по оплаті судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - виконавчий комітет Нетішинської міської ради подав через господарський суд Хмельницької області апеляційну скаргу (т.2, арк.справи 175-179).

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, ТОВ «Дамас і Ко» не звертався до виконавчого комітету Нетішенської міської ради із вимогами (в порядку статей 5, 6 Господарського процесуального кодексу України) про сплату інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за невиконання умов договору підряду, а отже не набув права звернення до господарського суду із позовом про стягнення 587 345, 31 грн. та на момент подачі позову та розгляді його у суді між сторонами відсутній предмет спору.

Зазначає, що суд у своєму рішенні визнає виконавчий комітет Нетішенської міської ради бюджетною установою, однак не приймає до уваги те, що відповідно до пункту 2.6 договору підряду замовник забезпечує фінансування робіт згідно з графіком фінансування робіт, який є невідємною частиною до договору, за наявності бюджетних призначень.

Відповідно до додатку до договору підряду «План фінансування робіт з реконструкції центру надання адміністративних послуг по проспекту Курчатова, 1 в м.Нетішин Хмельницької області, фінансування робіт за договором підряду здійснюється у IV кварталі 2013 року у сумі 435,6 тис. грн., у І кварталі 2014 року у сумі 1887,10 тис. грн.

Як вбачається із зазначеного додатку до договору підряду роботи повинні були бути профінансовані до 31 березня 2014 року, а отже право нарахування інфляційних втрат, відсотків та пені у позивача виникло 01 квітня 2014 року, а не 04 січня 2014 року, як зазначено у позові та рішенні суду.

Вважає, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2014 року № 65 «Про економію держаних коштів та недопущення втрат до бюджету» (в редакції від 01 березня 2014 року) право нарахування інфляційних втрат, відсотків та пені у ТОВ «Дамас і Ко» виникло 28 квітня 2014 року (з моменту складання Акта ревізії Шепетівською обєднаною державною фінансовою інспекцією).

Судом також не враховано, що 29 листопада 2013 року виконавчим комітетом Нетішенської міської ради у Управлінні Державної казначейської служби України у місті Нетішин (далі - УДКСУ у м.Нетішин) було зареєстровано заборгованість у сумі 435 тисяч 583 гривні.

Здійснення платежів згідно платіжних доручень виконавчого комітету Нетішенської міської ради до Договору підряду було здійснено частково з 09 грудня 2013 року по 30 грудня 2013 року на загальну суму 66 314, 41 грн.

Станом на 01 січня 2014 року в УДКСУ у м.Нетішин зареєстрована заборгованість перед ТОВ «Дамас і Ко» у сумі 369 268,59 грн.

27 травня 2014 року УДКСУ у м. Нетішин здійснило проведення платежів на суму 369268,59 грн. Зазначає, що суд зважаючи на встановленні під час розгляду справи граничні строки оплати виконаних робіт на суму 438 583 гривні - 25 грудня 2013 року, на суму 1 797 522 гривні - 04 грудня 2013 року, дати та розміри проведеній виконавчим комітетом Нетішенської міської ради оплат, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування та приписи частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, суд вважає правомірним нарахування пені у розмірі 151 тисяча 56 гривень 65 копійок. З даною позицією суду скаржник не погоджується, оскільки заборгованість згідно акта виконаних робіт за листопад 2013 року Виконавчим комітетом була погашена 27 травня 2014 року в повному обсязі

Також, апелянт зазначає, що пеня за період з 4 січня 2014 року по 26 травня 2014 року на суму боргу 337521,16 грн. не повинна нараховуватися, оскільки, суд нараховує пеню на заборгованість у сумі 1797522 грн. (борг по актах виконаних робіт за грудень 2013 року) - з 04 січня 2014 року по 26 травня 2014 року, на заборгованість у сумі 1 765 774, 67 грн. з 27 травня 2014 року по 25 червня 2014 року, однак в даному випадку пеня повинна нараховуватися на заборгованість у сумі 1 765 774, 67 грн. (з врахуванням Акта ревізії) за весь період, визначений судом.

На підставі викладеного скаржник просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року у справі №924/1672/14 скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача 50 629,14 грн. - три відсотка річних, 345168, 18 грн. - інфляційних втрат, 151056,65 грн. - пені, 10937,08 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.03.2015 р.

Ухвалою суду від 11.03.2015р. зупинено провадження у справі №924/1672/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" до виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Державної казначейської служби у місті Нетішин про стягнення 587345,31грн., з яких 379066,58грн. - інфляційних втрат, 50629,14грн. - 3% річних та 157649,59грн. - пені до набрання законної сили постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/792/14.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.14р. у справі №924/792/14 про задоволення позову та стягнення 1765774,67 грн. скасовано частково. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885 грн. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" задовольнити частково. Стягнути з Виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а код ЄДРПОУ 37596,67 грн. основного боргу. В частині стягнення 20885 грн. основного боргу відмовити".

Ухвалою суду від 11.01.2016р. відновлено провадження у справі у звязку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження, та призначено розгляд справи на 27.01.2016р.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 27.01.2016р. виникла необхідність витребувати у сторін уточнений розрахунок пені, інфляційних втрат, 3% річних з урахуванням постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі 924/792/14. У звязку з цим колегія суддів відклала розгляд справи на 04.02.2016р. та витребувала у сторін уточнені розрахунки.

03.02.2016р. від виконавчого комітету Нетішинської міської ради до Рівненського апеляційного господарського суду засобами факсимільного зв'язку надійшли клопотання та уточнений розрахунок штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних з врахуванням проведеної судової будівельно-технічної експертизи (вх.№3293/16). Відповідно до зазначеного розрахунку, скаржник вважає обґрунтованим нарахування пені у розмірі 128195,37 грн., 3% річних 50196,71 грн. та інфляційних втрат 344820,18 грн.

Представник позивача перед судовим засіданням через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду подав уточнений розрахунок пені, інфляційних втрат, 3% річних з урахуванням постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі №924/1672/14 (вх.№3302/16), відповідно до якого вважає обґрунтованим нарахування пені у розмірі 149522,61 грн., 3% річних 50160,41 грн. та інфляційних втрат 341086,55 грн.

У судових засіданнях 27.01.2016р., 04.02.2016р. представник позивача заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить суд рішення господарського суду Хмельницької області від 15.01.15 р. у справі №924/1672/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи в судові засідання не зявлялися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням на стаціонарному лікуванні в ДЗ «СМСЧ №4 МОЗ України» представника по справі ОСОБА_2 (вх.№3293/16 від 03.02.2016р.).

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18, від 26.12.2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представництво в господарському процесі не обмежується певним колом осіб, тому відповідач зобовязаний добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та забезпечити явку свого представника в судове засідання, таким представником може бути сам керівник, головний бухгалтер, бухгалтер, інші працівники підприємства або представники на підставі доручення, які не перебувають з ним у трудових відносинах. Відповідачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без участі його представника, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

26.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (підрядник) та виконавчим комітетом Нетішинської міської Ради (замовник) укладено договір підряду №211, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, виконати роботи "Центр надання адміністративних послуг по пр-т Курчатова,1 в м.Нетішин Хмельницької області - реконструкція". Роботи виконувати із залученням власних людських та матеріально-технічних ресурсів.

Згідно п.п.1.2, 1.3 договору підряду №211, замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи у строки та на умовах цього договору, згідно з актом - приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3. Зазначені у п. 1.1. види робіт проводяться у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації. Проектно-кошторисна документація є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору підряду №211, договірна ціна робіт по договору визначена за результатами проведення процедури у одного учасника за державні кошти (протокол № 2 від 12.11.2013 року) та розрахована відповідно до державних будівельних норм. Договірна ціна є невід'ємною частиною договору (додаток №1). Договірна ціна на момент підписання договору складає 2322700,00грн. Вартість робіт за погодженням сторін може уточнюватись шляхом укладання додаткових угод в разі: зміни об'ємів та складу робіт; прийняття нових законодавчих та нормативних актів, що впливають на вартість робіт; зупинки робіт по рішенню замовника та з форс-мажорних обставин.

Як встановлено пунктом 2.3 договору підряду №211, оплата вартості виконаних робіт, що передбачені пунктом 1.1 договору, проводиться на підставі підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3, протягом 5-ти календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Пунктом 2.4 договору підряду №211 визначено, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною.

Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та закриття декларації про готовність об'єкта до експлуатації та здачі технічної документації в установленому порядку. 3амовник забезпечує фінансування робіт, згідно з графіком фінансування робіт, який є невід'ємною частиною договору, за наявності бюджетних призначень (п.2.5 договору).

Відповідно до п.4 договору підряду №211, здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в. Замовник повертає підряднику підписані акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 в протягом п'яти календарних днів з моменту подачі актів замовнику.

Як встановлено п.5.1.1 договору підряду №211 замовник зобовязався оплатити виконані роботи, згідно з кошторисною документацією та акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в протягом 5 днів з дня прийняття замовником виконаних робіт.

Пунктом 5.1.4 передбачено обовязок замовника сплатити неустойку, відшкодувати збитки та моральну шкоду в разі невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань за цим договором, якщо він не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 8.1 договору).

Договір та додаток підписані та скріплені відтисками печаток сторін.

28.11.2013р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору підряду №211 від 26.11.2013р.

Згідно з п.2 додаткової угоди, вартість (договірна ціна) доручених підряднику на 2013 рік робіт, на момент підписання даної угоди складає 2322700грн., в т.ч. ПДВ 387116,67грн.

Додаткова угода підписана та скріплена відтисками печаток сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 2233105,00грн., що підтверджується підписаними між сторонами без зауважень та заперечень актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та довідками про вартість робіт за листопад 2013р. на суму 435583грн. (дата підписання - 29.11.2013р.), за грудень 2013р. на загальну суму 1797522грн. (дата підписання - 20.12.2013р.), зокрема № 1 за листопад 2013 року на суму 151534,80грн.; № 2 за листопад 2013 року на суму 284048,20грн.; № 3 за грудень 2013 року на суму 1242890,40грн.; № 4 за грудень 2013 року на суму 31578,00грн.; № 5 за грудень 2013 року на суму 31813,20грн.; № 6 за грудень 2013 року на суму 79970,40грн.; № 7 за грудень 2013 року на суму 161391,60грн.; № 8 за грудень 2013 року на суму 31746,00грн.; № 9 за грудень 2013року на суму 76254,00грн.; № 10 за грудень 2013року на суму 107630,40грн.; № 11 за грудень 2013року на суму 16551,60грн.; № 12 за грудень 2013року на суму 17696,40грн.

Згідно платіжних доручень відповідачем на виконання умов договору щодо оплати виконаних робіт перераховано та, згідно відміток банку про проведення, зараховано на рахунок позивача: 10000грн. - 09.12.2013р., 10000грн. - 11.12.2013р., 40000грн. 27.12.2013р., 284048,20грн. 27.05.2014р., 85220,39грн. 27.05.2014р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" та стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради 1765774,67грн. боргу по договору підряду №211 від 26.11.2013р., 35315,49грн. витрат по оплаті судового збору. 30.07.2014р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

У рішенні господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 встановлено, що на виконання умов договору позивач ТОВ "ДАМАС і КО" свої зобов'язання виконав в повному обсязі будівельні роботи з реконструкції Центру надання адміністративних послуг по пр-т. Курчатова, 1 в м. Нетішин, Хмельницької області на загальну суму 2233105,00грн. в період з 26.11.2013 по 20.12.2013 року. Об'єм та вартість робіт підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КТ-2в, зокрема: № 1 за листопад 2013 року на суму 151534,80грн.; № 2 за листопад 2013 року на суму 284048,20грн.; № 3 за грудень 2013 року на суму 1242890,40грн.; № 4 за грудень 2013 року на суму 31578,00грн.; № 5 за грудень 2013 року на суму 31813,20грн.; № 6 за грудень 2013 року на суму 79970,40грн.; № 7 за грудень 2013 року на суму 161391,60грн.; № 8 за грудень 2013 року на суму 31746,00грн.; № 9 за грудень 2013року на суму 76254,00грн.; № 10 за грудень 2013року на суму 107630,40грн.; № 11 за грудень 2013року на суму 16551,60грн.; № 12 за грудень 2013року на суму 17696,40грн.

Однак, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.14р. у справі №924/792/14 про задоволення позову та стягнення 1765774, 67 грн. скасовано частково. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20 885 грн. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" задовольнити частково. Стягнути з Виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а ) 1 744 889,67 грн. основного боргу. В частині стягнення 20 885 грн. основного боргу відмовити".

При цьому, відмовляючи у позові про стягнення 20 885 грн., суд апеляційної інстанції посилається на висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015 р. з якого вбачається, що обсяг виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) відповідає обсягам робіт визначеним кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) не відповідає в повному обсязі кошторисній вартості та перевищує її в розмірі 20 885 грн. в прямих витратах. Встановлена невідповідність кошторисної вартості, виникла внаслідок застосування підрядником завищених розцінок вартості одиничних показників.

Шепетівською обєднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію обсягів кредиторської заборгованості за капітальними видатками виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за результатами якої складено акт № 3-35/22 від 28.04.2014 року. За результатами в ході контрольних обмірів робіт виконаних згідно актів приймання виконаних будівельних робіт №3-№12 за грудень 2013 року наданих підрядником встановлено завищення робіт на суму 31746грн.

Відповідно до інформації Управління Державної казначейської служби України у м. Нетішин на виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 30.07.2014р. по справі №924/792/14 меморіальними ордерами з призначенням платежу "стягнення заборгованості згідно наказу господарського суду №924/792/14" перераховано на рахунок позивача 650860,13грн., а саме: 26.09.2014р. - 10000грн., 29.09.2014р. - 7698грн., 06.10.2014р. - 2302грн., 08.10.2014р. - 23210грн., 09.10.2014р. - 6789,33грн., 21.10.2014р. - 52898,86грн., 23.10.2014р. - 100000грн., 27.10.2014р. - 92000грн., 30.10.2014р. - 150000грн., 04.11.2014р. - 51631,58грн., 10.11.2014р. - 81373,49грн., 02.12.2014р. - 22958,40грн., 08.12.2014р. - 50000грн.

Згідно меморіальних ордерів з призначенням платежу "стягнення судового збору згідно наказу господарського суду №924/792/14" Управлінням Державної казначейської служби України у м. Нетішин перераховано на рахунок позивача 35315,49грн., а саме: 26.08.2014р. - 110,22грн., 28.08.2014р. - 15000грн., 11.11.2014р. - 12859,70грн., 17.11.2014р. - 7345,48грн., 24.11.2014р. - 0,09грн.

Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 379066,58грн. інфляційних втрат, нарахованих: за період з січня по травень 2014р. на суму боргу 2135043,26грн. в розмірі 223375,67грн.; за період з червня по вересень 2014р. на суму боргу 1765774,67грн. в розмірі 91457,84грн.; за жовтень 2014р. на суму боргу 1777643,45грн. в розмірі 41663,52грн., за листопад 2014р. на суму боргу 1210440,37грн. в розмірі 22569,55грн.; 50629,14грн. 3%річних, з яких: за період з 04.01.2014р. по 26.05.2014р. на суму боргу 2135043,26грн. в розмірі 24918,59грн., за період з 27.05.2014р. по 07.10.2014р. на суму боргу 1765774,67грн. в розмірі 19447,71грн., за період з 08.10.2014р. по 08.10.2014р. на суму боргу 1742769,26грн. в розмірі 143,24грн., за період з 09.10.2014р. по 20.10.2014р. на суму боргу 1735979,93грн. в розмірі 1712,20грн., за період з 21.10.2014р. по 22.10.2014р. на суму боргу 1683081,07грн. в розмірі 276,67грн., за період з 23.10.2014р. по 26.10.2014р. на суму боргу 1583081,07грн. в розмірі 520,47грн., за період з 27.10.2014р. по 29.10.2014р. на суму боргу 1491081,07грн. в розмірі 367,66грн., за період з 30.10.2014р. по 03.11.2014р. на суму боргу 1341081,07грн. в розмірі 551,13грн., за період з 04.11.2014р. по 09.11.2014р. на суму боргу 1289449,49грн. в розмірі 635,89грн., за період з 10.11.2014р. по 10.11.2014р. на суму боргу 1208076грн. в розмірі 99,29грн., за період з 11.11.2014р. по 16.11.2014р. на суму боргу 1195216,30грн. в розмірі 589,42грн., за період з 17.11.2014р. по 30.11.2014р. на суму боргу 1187870,82грн. в розмірі 1366,87грн.; та 157649,59грн. пені, нарахованої: за період з 04.01.2014р. по 14.04.2014р. на суму боргу 2135043,26грн. в розмірі 76042,64грн., за період з 15.04.2014р. по 26.05.2014р. на суму боргу 2135043,26грн. в розмірі 46678,48грн., за період з 27.05.2014р. по 03.07.2014р. на суму боргу 1765774,67грн. в розмірі 34928,47грн.

Суд першої інстанції, зважаючи на дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень, а також дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно меморіальних ордерів в ході виконання наказу господарського суду з призначенням платежу "стягнення заборгованості згідно наказу господарського суду №924/792/14", дійшов до висновку, що правомірними є нарахування 3% річних: за період з 04.01.2014р. по 26.05.2014р. на суму боргу 2135043,26грн. в розмірі 25094,07грн., за період з 27.05.2014р. по 07.10.2014р. на суму боргу 1765774,67грн. в розмірі 17706,12грн., за період з 26.09.2014р. по 28.09.2014р. на суму боргу 1755774,67грн. в розмірі 432,93грн., за період з 29.09.2014р. по 05.10.2014р. на суму боргу 1748076,67грн. в розмірі 1005,74грн., за період з 06.10.2014р. по 07.10.2014р. на суму боргу 1745774,67грн. в розмірі 286,98грн., за період з 08.10.2014р. по 08.10.2014р. на суму боргу 1722564грн. в розмірі 141,58грн., за період з 09.10.2014р. по 20.10.2014р. на суму боргу 1715774,67грн. в розмірі 1692,27грн., за період з 21.10.2014р. по 22.10.2014р. на суму боргу 1662875,81грн. в розмірі 273,35грн., за період з 23.10.2014р. по 26.10.2014р. на суму боргу 1562875,81грн. в розмірі 513,82грн., за період з 27.10.2014р. по 29.10.2014р. на суму боргу 1470875,81грн. в розмірі 362,68грн., за період з 30.10.2014р. по 03.11.2014р. на суму боргу 1320875,81грн. в розмірі 542,83грн., за період з 04.11.2014р. по 09.11.2014р. на суму боргу 1269244,23грн. в розмірі 625,93грн., за період з 10.11.2014р. по 30.11.2014р. на суму боргу 1187870,74грн. в розмірі 2050,30грн. Всього 50728грн. 60коп.

Нарахування інфляційних втрат суд першої інстанції обрахував згідно наступного розрахунку: за лютий - квітень 2014р. на заборгованість в розмірі 2135043,26грн. - 132501,55грн., за травень - серпень 2014р. на заборгованість в розмірі 1765774,67грн. - 107701,85грн., за вересень 2014р. на заборгованість в розмірі 1748076,67грн. - 50694,22грн., за жовтень 2014р. на заборгованість в розмірі 1320875,81грн. - 31701,02грн., за вересень 2014р. на заборгованість в розмірі 1187870,74грн. - 22569,54грн. Всього 345168грн. 18коп.

Господарський суд Хмельницької області дійшов висновку про нарахування пені у розмірі 151056грн. 65коп. наступним чином: на заборгованість в сумі 337521,26грн. (борг по актах за листопад 2013р.) з 04.01.2014р. по 26.05.2014р. пеня в розмірі 19520грн. 75коп.; на заборгованість в сумі 1797522грн. (борг по актах за грудень 2013р.) з 04.01.2014р. по 26.05.2014р. пеня в розмірі 103960грн. 79коп.; на заборгованість в сумі 1765774грн. 67коп. (борг по актах за грудень 2013р.) з 27.05.2014р. по 25.06.2014р. пеня в розмірі 27575грн. 11коп. Всього: 151056грн. 65коп.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін виникли з договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як встановлено ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З наявних у матеріалах справи актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та довідок про вартість робіт за листопад 2013р. на суму 435583грн. (дата підписання - 29.11.2013р.), за грудень 2013р. на загальну суму 1797522грн. (дата підписання - 20.12.2013р.), підписаних між сторонами без зауважень та заперечень, вбачається, позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 2233105,00грн.,

Як вбачається з висновку будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015р. Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, наданого під час перегляду Рівненським апеляційним господарським судом рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у справі №924/792/14, вартість виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) не відповідає в повному обсязі кошторисній вартості та перевищує її в розмірі 20 885 грн. в прямих витратах. Встановлена невідповідність кошторисної вартості, виникла внаслідок застосування підрядником завищених розцінок вартості одиничних показників.

За умовами п.2.3 та п.5.1.1. договору, оплата вартості виконаних робіт, проводиться на підставі підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3, протягом 5-ти календарних днів з дня прийняття Замовником виконаних робіт.

Зважаючи на визначений у договорі строк оплати виконаних робіт, дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за листопад 2013р. - 29.11.2013р., за грудень 2013р. - 20.12.2013р., суд першої інстанції вірно зазначив, що граничним строком оплати виконаних робіт по акту за листопад 2013р. є 25.12.2013р., по акту грудень 2013р. 04.12.2013р.

Доводи скаржника спростовуються положеннями п.2.5 договору, відповідно до яких, кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та закриття декларації про готовність об'єкта до експлуатації та здачі технічної документації в установленому порядку, оскільки предметом спору є нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені на суму боргу по оплаті виконаних робіт згідно підписаних між сторонами актів приймання - передачі виконаних робіт, строк оплати яких чітко визначено у п.2.3 та п.5.1.1. договору.

Наявними в матеріалах справи платіжними документами підтверджено проведення оплати виконаних робіт з порушенням визначених договором строків, що є простроченням виконання грошових зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно акту ревізії №3-35/22 від 28.04.2014 року, позивачем зменшено вартість виконаних робіт на суму 31746грн., що відображено у нарахуванні заявлених до стягнення сум на борг 2201357,67грн.

Відповідно частини 2 статті 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення у справі №924/1672/14, посилався на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.14р. у справі №924/792/14 про задоволення позову та стягнення 1765774, 67 грн.

Колегією суддів враховується постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., якою було частково скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.14р. у справі №924/792/14, та прийнято у частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20 885 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленій у постановах від 08.11.2010 у справі № 4/719, від 15.11.2010 у справі № 4/720, від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11.

Колегія суддів, приймаючи до уваги постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі №924/792/14 (висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015), уточнені розрахунки сторін, а також, зважаючи на дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень, а також дати зарахування коштів на рахунок позивача, вважає, що нарахування 3% річних слід здійснити наступним чином:

за період з 04.01.2014р. по 26.05.2014р. на суму боргу 2114158,26грн. в розмірі 24848,67грн.,

за період з 27.05.2014р. по 25.09.2014р. на суму боргу 1744889,67грн. в розмірі 17496,70грн.,

за період з 26.09.2014р. по 28.09.2014р. на суму боргу 1734889,67грн. в розмірі 427,78грн.,

за період з 29.09.2014р. по 05.10.2014р. на суму боргу 1727191,67грн. в розмірі 993,73грн.,

за період з 06.10.2014р. по 07.10.2014р. на суму боргу 1724889,67грн. в розмірі 283,54грн.,

за період з 08.10.2014р. по 08.10.2014р. на суму боргу 1701679 грн. в розмірі 139,86грн.,

за період з 09.10.2014р. по 20.10.2014р. на суму боргу 1694889,67грн. в розмірі 1671,67грн.,

за період з 21.10.2014р. по 22.10.2014р. на суму боргу 1641990,81грн. в розмірі 269,92грн.,

за період з 23.10.2014р. по 26.10.2014р. на суму боргу 1541990,81грн. в розмірі 506,96грн.,

за період з 27.10.2014р. по 29.10.2014р. на суму боргу 1449990,81грн. в розмірі 357,53грн.,

за період з 30.10.2014р. по 03.11.2014р. на суму боргу 1299990,81грн. в розмірі 534,24грн.,

за період з 04.11.2014р. по 09.11.2014р. на суму боргу 1248359,23грн. в розмірі 615,63грн.,

за період з 10.11.2014р. по 30.11.2014р. на суму боргу 1166985,74грн. в розмірі 2014,25грн. Всього: 50160грн. 41коп.

Нарахування інфляційних втрат колегія суддів вважає правомірним згідно наступного розрахунку:

за лютий - квітень 2014р. на заборгованість в розмірі 2114158,26грн. - 131205,41грн.,

за травень - серпень 2014р. на заборгованість в розмірі 1744889,67грн. - 106427,99грн.,

за вересень 2014р. на заборгованість в розмірі 1727191,67грн. 50088,56грн.,

за жовтень 2014р. на заборгованість в розмірі 1299990,81грн. - 31199,78грн.,

за вересень 2014р. на заборгованість в розмірі 1166985,74грн. 22172,73грн.

Всього: 341094 грн. 47коп.

Доводи скаржника стосовно черговості погашення заборгованості в порядку ст.534 Цивільного кодексу України судом до уваги не приймаються, оскільки боржник є бюджетною установою, стягнення заборгованості з якої відбувається відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845.

Згідно п.26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань. Судові витрати безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету або, у разі відсутності таких кодів, відкритих асигнувань - за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів.

На підставі наведеного суд першої інстанції вірно зазначив, що погашення заборгованості по виконанню наказу господарського суду №924/792/14 відбувалось саме відповідно до визначених у платіжних документах призначень платежів, а саме безспірне списання коштів згідно судового наказу в частині стягнення основної суми заборгованості здійснювалось управлінням Казначейства за КЕКВ 3142 Реконструкція та реставрація інших об'єктів, а безспірне списання коштів згідно судового наказу в частині стягнення судового збору здійснювалося управлінням Казначейства за КЕКВ 2800 Інші видатки відповідно до виділених асигнувань.

Також, позивачем було заявлено вимоги про стягнення пені в розмірі 157649грн. 59коп.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як встановлено статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Пунктом 5.1.4 договору передбачено обовязок Замовника сплатити неустойку у разі невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань за договором.

Зважаючи на встановлені під час розгляду справи граничні строки оплати виконаних робіт, дати та розміри проведених відповідачем оплат, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування та приписи ч.6 ст.232 ГК України, та перевіривши уточнені розрахунки позивача та відповідача, колегія суддів вважає правомірним нарахування пені у розмірі 149522,61 грн.

Враховуючи вищевикладене, межі заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягали задоволенню в частині стягнення 149522,61 грн. пені, 341094 грн. 47коп. інфляційних втрат, 50160грн. 41коп. 3% річних. У решті заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат у позові необхідно відмовити.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Частиною 1 статті 104 ГПК України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 15.01.15р. у справі №924/1672/14 в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового суду.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Нетішинської міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.01.15 р. у справі №924/1672/14 задоволити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 15.01.15 р. у справі №924/1672/14 змінити в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового суду.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (м.Нетішин, вул. Шевченка, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (м.Нетішин, пр-т. Незалежності, 2а, код 37596635) 50160 грн. 41 коп. (п'ятдесят тисяч шістсот сто шістдесят гривень 41 коп.) 3% річних, 341094грн. 47коп. (триста сорок одно тисяча девяносто чотири гривні 47 коп.) інфляційних втрат, 149522грн. 61коп. (сто сорок девять тисяч пятсот двадцять дві гривні 61коп.) - пені, 10815 грн. 55коп. (десять тисяч вісімсот пятнадцять гривень 55коп.) витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви."

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (м. Нетішин, пр-т. Незалежності, 2а, код 37596635) на користь виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (м.Нетішин, вул. Шевченка, 1, ) 60 грн.79 коп. (шістдесят гривень 79 коп.) витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.