РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа № 924/1654/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Огороднік К.М.

судді Дужич С.П.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу позивача КП "Спецбудмеханізація" на рішення господарського суду Хмельницької області від 21.12.15 р. у справі № 924/1654/15

за позовом Колективне підприємство "Спецбудмеханізація"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (ТзОВ "Лайфселл")

про розірвання договору оренди №НМ 0024 від 23.11.2014р. та стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.12.2015 року по справі № 924/1654/15 (суддя Смаровоз М.В.) в позові відмовлено.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки всупереч вимогам ст.33 ГПК України, позивачем не доведено наявності фактів, що могли би слугувати підставою для розірвання договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 від 23.11.2014р., бепідставними є як вимога про розірвання договору оренди, так і вимога щодо зобовязання повернути обєкт оренди (з огляду на чинність договору оренди). Також зважаючи на те, що правові наслідки як відшкодування збитків настають лише у разі порушення зобов'язання, оскільки, як зясовано судом, позивачем не доведено фактів протиправної поведінки відповідача, що полягала б у невиконанні або неналежному виконанні зобов'язань за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 від 23.11.2014р., з огляду на те, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, який міг би слугувати підставою для стягнення з відповідача 51624,65 грн. збитків, суд вважає, що позовні вимоги в зазначеній частині також є безпідставними.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить останнє скасувати з підстав неправильного застостосування норм матеріального права та прийняти нове, яким позов задоволити в повному обсязі. В обгрунтування скарги зазначає, що звертаючись з відповідним позовом вказував на те, що відповідач всупереч договору оренди займає площу 27,71 кв.м., замість визначеної у договорі площі 10 кв.м. Вказує, що це є грубим порушенням домовленостей між сторонами та підставою для розірвання договору і стягнення збитків. В якості доказів суду були надані фотознімки обладнання відповідача, яке розміщене на даху будівлі, акт обстеження від 05.09.2015 року та розрахунок площі, яку займає останній. Ці докази підтверджують викладені в позові обставини, однак судом було прийнято до уваги акт відповідача, складений 25.11.2015 року, за яким визначено площу оренди в розмірі 6,5 кв.м. Поряд з цим звертає увагу, що суд першої інстанції обмежився констатуванням особистої думки щодо непослідовності та суперечливості дій позивача, чим порушив вимоги ст.ст. 4, 4-3, 32 та 24 ГПК України. Також зазначає, що обладнання відповідача розміщене на дев'яти частинах будівлі та складається з окремих елементів, які розміщені на відстані один від одного. В зв'язку з цим, для визначення займаної площі позивачем застосовано математичну формулу, однак судом такий спосіб визначення відхилено як безпідставний. Відтак, апелянт вважає, що суд невірно встановив фактичні обставини справи та ретельно не дослідив надані докази.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує. Зазначає, що ствердження позивача щодо самовільного захоплення не відповідають дійсності. Стверджує, що відповідно до умов чинного Договору оренди від 24.11.2014 року, акту приймання передачі від 24.11.2014 року та схеми розміщення обладнання діє без порушень домовленостей між сторонами. Надані позивачем фотографії обладання та складений без участі представників відповідача акт вважає неналежними доказами. Вказує, що апелянт безпідставно стверджує про необгрунтоване відхилення його доказів судом, оскільки суд оцінивши всі докази в їх сукупності надав вірну оцінку обставинам справи та прийняв обгрунтоване рішення. При цьому доводи позивача про перевищення орендованої площі вважає непереконливими, оскільки незрозуміло якими нормативно-правовими актами та якою методикою керується позивач при обрахунку площі об'єкта оренди шляхом креслення уявних геометричних фігур.

Відтак, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені у відзиві заперечення на апеляційну скаргу.

Також на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії установчих документів, що підтверджують зміну юридичної назви ТзОВ "Астеліт" на назву ТзОВ "Лайфселл".

Оскільки зміна назви сторони у справі не являється заміною особи в правовідносинах, дані докази не вимагають здійснення судом процесуального правонаступництва у справі відповідно до ст. 25 ГПК України, а тому долучаються до матеріалів справи в інформативному порядку.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду Хмельницької області від 21.12.2015 року по справі № 924/1654/15 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2014р. між колективним підприємством "Спецбудмеханізація" (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (орендарем) укладено договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), згідно з п. 1.2. цього договору, з метою його використання для розміщення телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору, об'єкт оренди, згідно з даним договором, складається з частини даху нежитлової будівлі (майстерня, літ. „Б-1), загальною площею 10 кв.м.

Як передбачено п. 1.3. договору, об'єкт оренди знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Хмельницька обл., вул. Геологів, буд. 7.

Відповідно до п. 1.4. договору, орендодавець є власником зазначеного в п. 1.2. майна на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.10.2005р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради на підставі Рішення Хмельницького міськвиконкому № 649-В від 22.09.2005р.

Згідно з п.1.7. договору сторони дійшли згоди, що орендар має невід'ємне право безкоштовної прокладки фідерів до телекомунікаційного обладнання за схемами, погодженими з орендодавцем та право безперешкодного і безкоштовного використання площ загального користування орендодавця.

На виконання п.1.7. договору схема прокладки фідерів до телекомунікаційного обладнання та встановлення самого обладнання була погоджена між сторонами, підписана та скріплена печатками сторін, на схемі, зокрема, зазначено місця закріплення відтяжок на даху об'єкту оренди.

Як передбачено п. 1.8. договору, до орендаря тимчасово переходить право володіння та право користування об'єктом оренди. Орендар, згідно з договором, не отримує права власності на об'єкт оренди та не має права на розпорядження ним.

Відповідно до п. 2.1. договору датою початку використання об'єкту оренди орендарем, згідно з даним договором, є дата підписання сторонами акту прийому-передачі об'єкту оренди (акт 1), що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною договору та є первинним документом, який підтверджує факт надання оренди до моменту підписання акту повернення об'єкту оренди. Обов'язок по складанню акту 1 лежить на орендареві.

Згідно з п. 2.3. договору передача майна орендареві здійснюється протягом десяти календарних днів з моменту направлення орендодавцеві акту 1.

Як передбачено п. 2.4. договору, повернення майна орендодавцеві, після закінчення строку дії даного договору, здійснюється за актом повернення об'єкту оренди (акт 2).

Відповідно до п. 2.5. договору акт 2 оформляється орендодавцем. Акт 2 підписується за результатами передачі майна орендодавцеві, з обов'язковим зазначенням стану майна, з урахуванням його нормального зносу та здійснених орендарем поліпшень. Акт 2 посвідчує факт припинення договору.

Розділом 3 договору визначені права та обовязки орендаря, де в п. 3.1. вказано, що орендар зобов'язаний, зокрема: вносити орендну плату та інші передбачені договором платежі у встановлений розмірах та у відповідні строки.

В свою чергу, орендар має право, зокрема: на безперешкодний цілодобовий доступ до обєкту, з урахуванням особливостей орендодавця, а також самостійно організовувати автоматичну охорону обєкта оренди та розташованого на ньому майні орендаря (п. 3.2. договору).

Розділом 4 договору визначені права та обовязки орендодавця, де в п. 4.1. вказано, що орендодавець зобовязаний, зокрема: передавати орендареві в оренду належне майно, відповідно до цього договору, за актом приймання-передачі обєкту оренди; не перешкоджати орендареві користуватися орендованим майном та не вчиняти будь-яких дій, спрямованих на порушення нормального функціонування обладнання орендаря.

Згідно з п. 4.2. договору орендодавець має право, зокрема: доступу до орендованого майна, з метою здійснення капітального ремонту, ремонту власних інженерних мереж, перевірки стану орендованого майна та мети його використання. Орендодавець здійснює перевірки орендованого майна лише в присутності представників орендаря в погоджений час.

Розділом 5 договору встановлена орендна плата, де в п.п. 5.1, 5.2. договору вказано, що за оренду майна, згідно з даним договором, орендар сплачує орендодавцеві орендну плату. Розмір орендної плати за 1 кв.м обєкту оренди за погодженням сторін, за місяць складає 265 грн., без ПДВ. Орендодавець не є платником ПДВ. Розмір орендної плати за погодження сторін, за місяць складає 2650 грн. без ПДВ.

Як передбачено п. 5.5. договору, у разі дострокового припинення дії договору орендодавець повинен повернути орендарю сплачену раніше орендну плату за термін, коли орендар не користувався обєктом оренди відповідно до акту повернення обєкту оренди.

Термін оренди та строк дії договору починається з моменту підписання акту 1, згідно з даним договором, а саме з 23.11.2014р. та діє по 31.10.2017р. включно (п. 8.1. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін (п. 8.5. договору).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

23.11.2014р. колективним підприємством "Спецбудмеханізація" (орендодавцем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (орендарем) складено акт приймання-передачі орендованого майна за договором оренди, відповідно до якого орендодавець, згідно з договором передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди за договором - нерухоме майно, що складається з частини даху нежитлової будівлі (майстерня літ. „Б-1) загальною площею 10 кв.м. Об'єкт оренди знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Геологів, 7. Розмір орендної плати за 1 кв.м обєкту оренди за погодженням сторін, за місяць складає 265 грн., без ПДВ. Орендодавець не є платником ПДВ. Розмір орендної плати за погодження сторін, за місяць складає 2650 грн. без ПДВ. Оплата здійснюється за кожен квартал користування об'єктом оренди на підставі даного договору. Орендна плата індексації не підлягає.

Також, у цьому акті зазначено, що термін дії оренди з 23.11.2014р. до 31.10.2017р. включно. Мета використання об'єкта оренди - розміщення телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації цього обладнання за місцем його розташування.

Цей акт скріплений підписами та печатками обох сторін.

Поряд з цим позивач вказує, що на підставі плану розташування технологічного обладання та АПФ, що є частиною робочого проекту, відповідачем було встановлено проектовану щоглу Н=18м та закріплено її трьома металевими відтяжками радіусом 8м. від щогли. Таким чином, встановлюючи відтяжки, ТОВ "Астеліт" значно перевищило площу надану відповідно до умов договору (10 кв.м.) та фактично зайняло площу 201,6 кв.м. Зазначений розмір обраховано позивачем за формулою для визначення площі круга. Позивач вважає, що встановлення відтяжок радіусом 8 метрів позбавляє його як власника можливості використовувати площу на якій вони встановлені для своїх цілей та використовувати корисні властивості майна чи передати його в оренду іншим особам.

В зв'язку з цим, позивачем було надіслано відповідачу вимогу від 06.08.2015 р. про приведення у відповідність умов договору шляхом внесення змін за взаємним погодженням сторін, до якої додано проект додаткової угоди.

Відповідач, листом від 13.08.2015 року № 3618 відмовив у внесенні змін до договору.

Оскільки на думку позивача, відповідач неправомірно користується займаною площею в розмірі 191,06 кв.м. (загальна площа використання 201,6 кв.м. за виключенням 10 кв.м. передбачених договором), останній звернувся в суд з позовом про розірвання договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 від 23.11.2014р., та зобовязання ТзОВ "Астеліт" повернути колективному підприємству "Спецбудмеханізація" обєкт оренди і стягнути 50630,90 грн. збитків (упущеної вигоди). Збитки розраховані у вигляді упущеної вигоди за серпень 2015 року, а саме: 191,06 кв.м. (самовільно зайнята площа) х 265 грн. (орендна плата по договору) = 50630,09 грн.

В процесі розгляду справи позивач подав заяву від 03.11.2015 року про уточнення позовних вимог. Згідно вказаної заяви, посилаючись на акт обстеження від 05.09.2015 року, позивач вказує на фактичне зайняття обладнанням відповідача площі в розмірі 27,71 кв.м. Відтак, розмір неправомірно зайнятої відповідачем площі становить 17,71 кв.м. (за виключенням 10 кв.м. передбачених договором). Визначення вказаного розміру мотивовано тим, що три парні відтяжки розташовані на відстані 8 метрів від щоглової антени та утворюють собою рівнобедрений трикутник. Металеві шафи відповідача як одна конструкція займають площу всередині трикутника 6х1,5м=9м. Поряд з цим надано розрахунок збитків, за яким розмір визначено в сумі 51624,65 грн. Збитки у вигляді упущеної вигоди розраховано позивачем наступним чином: 17,71 кв.м. (неправомірно зайнята площа) х 265 грн. (орендна плата по договору) х 11 (кількість місяців неправомірного користування з листопада 2014 р. по вересень 2015 р.) = 51624,65 грн.

Розгляд справи здійснено судом першої інстанції відповідно до заяви про уточнення позовних вимог.

Вирішуючи даний спір колегією суддів приймається до уваги наступне.

Правовідносини між сторонами випливають із договору оренди та регулюються ст. ст. 759-786, 793-797 ЦК України, ст.ст. 283-286 ГК України.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, зокрема, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Апелянт вказує, що з моменту зайняття площі розміром 27,71 кв.м., яке належить на праві власності позивачеві та по даний час, відповідач користується річчю всупереч умов договору. Відтак, апелянт вважає, що договір оренди від 23.11.2014 року № НМ 0024 має бути розірваний за наведеної підстави.

З даного приводу судом відзначається, що відповідно до ст. 773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до предмету договору оренди від 23.11.2014 р. орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування об'єкт оренди (орендоване майно), згідно п. 1.2 даного договору, з метою його використання для розміщення телекомунікаційного та іншого обладання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування (п. 1.1). Об'єкт оренди, згідно даного договору, складається з частини даху нежитлової будівлі (майстерня лі. "Б-1") загальною площею 10 кв.м. (п. 1.2). За умовами п. 1.7 договору сторони дійшли згоди, що орендар має невід'ємне право безкоштовної прокладки фідерів до телекомунікаційного обладанння за схемами, погодженими із орендодавцем та право безперешкодного і безкоштовного використання площ загального користування орендодавця.

Згідно акту приймання-передавання орендованого майна від 23.11.2014 р. орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди за договором - нерухоме майно, що складається з частини даху нежитлової будівлі (майстерня літ. "Б-1"), загальною площею 10 кв.м.

Відповідно до робочого проекту будівництва мережі стільникового радіотелефонного з'язку (базової станції за адресою Хмельницька обл. м. Хмельницький, вул. Геологів, 7) та схеми погоджених з орендодавцем, орендар розмістив антенно-щоглову споруду (щоглу), 4 контейнери та 3 групи відтяжок, що фіксують розміщення щогли на об'єкті оренди.

При цьому суд першої інстанції правомірно відзначив, що вважає безпідставним наявне у письмовій вимозі КП "Спецбудмеханізація" від 06.08.2015р. твердження позивача про те, що сторонами не погоджувалась схема прокладки фідерів до телекомунікаційного обладнання, оскільки, як вбачається з наявних матеріалів справи, на виконання п.1.7. договору схема прокладки фідерів до телекомунікаційного обладнання та встановлення самого обладнання була погоджена між сторонами, підписана та скріплена печатками сторін. Зокрема, з боку позивача відповідну схему підписано керівником КП "Спецбудмеханізація" ОСОБА_2

Водночас, зміст п.1.7. договору оренди 23.11.2014р., в якому вказано, що „сторони дійшли згоди, що орендар має невід'ємне право безкоштовної прокладки фідерів до телекомунікаційного обладнання за схемами, погодженими з орендодавцем, засвідчує факт наявності вже погоджених відповідних схем на час підписання договору оренди від 23.11.2014р.

Посилання апелянта на акт обстеження від 05.09.2015р., яким визначено, що антена, металеві шафи та розтяжки являють собою один конструктивний елемент та займають площу 27,71 кв.м. не може бути прийняте судом до уваги. Даний акт складено за відсутності представників відповідача (орендаря) та останній не містить жодних нормативних обгрунтувань стосовно методів визначення зайнятої площі.

Поряд з цим, оцінюючи надані позивачем докази, судом першої інстанції правомірно звернуто увагу на непослідовність та суперечливість доводів позивача. Вказане вбачається з того, що відповідно до акту обстеження від 05.09.2015р., на який посилається позивач (складеного за відсутності представників ТОВ „Астеліт) антена, металеві шафи та розтяжки являють собою один конструктивний елемент та займають площу 27,71 кв.м. Однак, в адресованій ТОВ „Астеліт вимозі КП „Спецбудмеханізація від 07.09.2015р. позивачем зазначено, що ТОВ „Астеліт фактично зайняло площу 201,06 кв.м. Надалі, у заяві позивача від 03.11.2015р., КП „Спецбудмеханізація знову виходить з того, що розмір самовільно зайнятої віповідачем площі становить 27,71 кв.м.

Враховуючи наявні в матеріалах справи робочий проект будівництва та схему розміщення телекомунікаційного обладнання (погоджених позивачем), положення п. 1.7 договору оренди, суперечливість наданих позивачем доказів, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про відсутність підстав для констатації факту самовільного зайняття ТОВ „Астеліт частини даху нежитлової будівлі, що належить КП „Спецбудмеханізація.

З огляду на вказане, колегія суддів відзначає, що позивачем (апелянтом) не підтверджено належними доказами факту використання відповідачем орендованої за договором площі (10 кв.м.) в інших цілях ніж для розміщення телекомунікаційного та іншого обладання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування.

Оскільки, всупереч вимогам ст.33 ГПК України, позивачем не доведено наявності фактів, що могли би слугувати підставою для розірвання договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 від 23.11.2014р., бепідставними є як вимога про розірвання договору оренди, так і вимога щодо зобовязання повернути обєкт оренди (з огляду на чинність договору оренди).

З приводу позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" на користь колективного підприємства "Спецбудмеханізація" 51624,65 грн. збитків судом відзначається таке.

В силу ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частинами 1, 2 ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства та додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів, тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Умовою застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

Беручи до уваги наведені вище положення закону (в тому числі ст.611 ЦК України), враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, зважаючи на те, що в силу вищенаведених норм такі правові наслідки як відшкодування збитків настають лише у разі порушення зобов'язання, оскільки, як зясовано судом, позивачем не доведено фактів протиправної поведінки відповідача, що полягала б у невиконанні або неналежному виконанні зобов'язань за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № НМ 0024 від 23.11.2014р., з огляду на те, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, який міг би слугувати підставою для стягнення з відповідача 51624,65 грн. збитків, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги в означеній частині також є безпідставними.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що позов є необгрунтованим та не підлягає задоволенню є правомірним.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 21.12.2015 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу КП "Спецбудмеханізація" від 29.12.2015 р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 21.12.2015 року по справі № 924/1654/15 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Дужич С.П.