ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа № 914/2972/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кузь В.Л., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на ухвалу господарського суду Львівської області від 16 листопада 2015 року у справі №914/2972/15 за позовом спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Етрус» до публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

УХВАЛИВ:

Господарський суд Львівської області (суддя Петрашко М.М.) 16 листопада 2015 року у справі №914/2972/15 ухвалив вжити заходів до забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 16.02.2015р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 296, про стягнення з Спільного Українсько-Польського товариства з обмеженою відповідальністю «Етрус» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» заборгованості за договором банківського кредиту № 23-КЛ/13-3РВ від 19.07.2013р. та додатків до нього на загальну суму 990 484,37 дол. США.

Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 16 листопада 2015 року у справі №914/2972/15, як таку, що прийнята з порушенням вимог ст.ст. 66, 67 ГПК України, розяснень постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», є необґрунтованою і безпідставною. Вважає, що метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення. Оскільки предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру, то незалежно від результатів вирішення спору, рішення суду не потребуватиме вчинення жодних дій щодо його виконання. Отже зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса ніяким чином не може вплинути на виконання рішення суду у цій справі.

До апеляційної скарги додано копію рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 вересня 2015 року за №168, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2014 року, призначено уповноважену особу ОСОБА_4, який і підписав апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, просить задовольнити. Представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржену ухвалу вважає законною і обґрунтованою.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників і вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 16 листопада 2015 року у справі №914/2972/15 слід залишити без змін враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що у серпні 2015 року спільне українсько-польське підприємство товариства з обмеженою відповідальністю «Етрус» звернулося із позовом до публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк». Позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 лютого 2015 року, зареєстрований за №296.

Також позивач подав клопотання, просив постановити ухвалу про забезпечення позову, якою зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 лютого 2015 року, зареєстрований за № 296 про стягнення з українсько-польського ТзОВ «Етрус» заборгованості в користь ПАТ «Укргазпромбанк».

Господарський суд Львівської області 31 серпня 2015 року у справі №914/2972/15 ухвалив, зокрема, прийняти позовну заяву до розгляду і порушити провадження у справі; допустити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; заяву про забезпечення позову розглянути в судовому засіданні.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений 16 лютого 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 296, про стягнення з Спільного Українсько-Польського товариства з обмеженою відповідальністю Етрус на користь Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк заборгованості за договором банківського кредиту № 23-КЛ/13-3РВ від 19 липня 2013 року та додатків до нього на загальну суму 990484,37 дол. США.

Постановою від 25 травня 2015 року відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження ВП №47640627 з примусового виконання названого виконавчого напису нотаріуса №296 виданого 16 лютого 2015 року.

16 листопада 2015 року господарський суд Львівської області розглянув клопотання позивача про забезпечення позову і задовольнив його. Суд ухвалив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчиненого 16 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 296, який є предметом спору між сторонами.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову господарський суд Львівської області дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позовних вимог. Також суд зазначив, що обраний спосіб забезпечення позову безпосередньо співвідноситься із предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті судом заходи по забезпеченню позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Львівський апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із наступними змінами і доповненнями заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається (п.3).

Як зазначено вище, предметом спору є виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 лютого 2015 року, зареєстрований за №296, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» серед виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою визначено й виконавчі написи нотаріусів (пункт 5 частини другої статті 17).

Виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом і уже перебуває на примусовому виконанні - постановою від 25 травня 2015 року відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження ВП №47640627 з примусового виконання названого виконавчого напису нотаріуса №296 виданого 16 лютого 2015 року про стягнення з спільного українсько-польського товариства з обмеженою відповідальністю Етрус на користь публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк заборгованості на загальну суму 990484,37 дол. США. Вчиняються заходи виконавчого провадження накладено арешт на кошти і нерухоме майно позивача, що має своїм наслідком продаж майна, стягнення коштів.

Отже у разі задоволення позову і визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню й набрання законної сили таким судовим рішенням, виконавчий напис нотаріуса уже може бути виконаний державною виконавчою службою. Відтак є ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, тому зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Вжиті судом заходи до забезпечення позову безпосередньо співвідносяться із предметом позову, проте не є тотожними задоволенню позовних вимог. Більш того, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, як один із заходів до забезпечення позову прямо передбачено частиною першою статті 67 ГПК України.

Слід зазначити й те, що за рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 вересня 2015 року за №168 розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2014 року.

Згідно з частиною 6 статті 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб шляхом: накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Такі заходи до забезпечення позову суд не застосовував.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвала господарського суду Львівської області від 16 листопада 2015 року прийнята з дотриманням норм закону та з урахуванням фактичних обставин справи. Доводи ж апеляційної скарги не спростовують викладених в ухвалі висновків суду першої інстанції щодо забезпечення позову, а тому законних підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 16 листопада 2015 року у справі №914/2972/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кузь В.Л.

суддя Хабіб М.І.