КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" лютого 2016 р. Справа №925/249/13-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.01.2016 р.

у справі № 925/249/13-г (Суддя: Довгань К. І.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

про стягнення 11 941 974, 93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" звернулось до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у якій просило визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.09.2014 року неправомірною та зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути порушення та скасувати Постанову від 18.09.2014 року про арешт коштів боржника.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.02.2015 було замінено відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби України на його правонаступника - державну виконавчу службу України.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 12.01.2016 року задоволено скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" частково.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні скарги повністю. При цьому, просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.01.2016 року.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не може бути прийнята до розгляду, а відтак підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Судовою колегією було встановлено наступне.

Частиною 3 ст. 94 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Недотримання цих вимог відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду і повернення її апеляційним господарським судом.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», де визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

01.09.2015 року набрали чинності зміни до Закону України «Про судовий збір», згідно яких пільги щодо сплати судового збору уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації скасовано.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, частиною першою ст.4 названого Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 р. становив 1 378,00 грн.

Беручи до уваги вищезазначене, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі апелянтом не надано.

Проте, до апеляційної скарги не додано жодних доказів сплати судового збору, натомість скаржником додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, право суду зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору або звільнити сторону від його сплати.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Скаржником не було подано до апеляційної скарги, жодних доказів, які б свідчили про неможливість вчасно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги, або докази того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Наведені апелянтом підстави для розстрочення виконання судового рішення, зокрема, стислі строки для подачі апеляційної скарги, не є тими виключними обставинами, які давали підстави для розстрочення виконання судового рішення.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 97, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.01.2016 року у справі № 925/249/13-г повернути скаржнику.

2. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко