ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

26.01.2016р. Справа № 917/12/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп", вул. Кільцева, 3, м.Чернігів, 14003

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вул. Куйбишева, 22-а, м.Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 193 011,73 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан С.Т.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №01-11/02-1 від 06.01.2016р.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за Договором №01-0111/с7-23 від 04.07.2013р. в розмірі 193011,73 грн. з яких основна заборгованість 119 383,31 грн., пеня - 13 779,77 грн., 3% річних - 3738,49 грн. та інфляційні втрати в розмірі 56 110,16 грн.

Представник позивача в судове засідання не з"явився та до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд подане клопотання прийняв та залучив до матеріалів справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

04.07.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (далі - субпідрядник) та Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Генпідрядник) було укладено Договір субпідряду № 01-02-11/с7-3 (далі Договір).

За умовами Договору, Підрядник (ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") доручає, а Субпідрядник (ТОВ "ОСОБА_1 Груп") зобов'язується виконати роботи , а саме: влаштування горизонтальної дорожньої розмітки фарбою дорожньою" (п.1.1 Договору). Загальна вартість робіт за Договором визначається договірною ціною і складає 120 589,20 грн., в тому числі ПДВ (20%) 20098,20 грн. (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.7.1.- 7.2 Договору, фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. У разі затримки фінансування (фінансування Замовника) розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання Підрядником на свій рахунок коштів від Замовника.

За п.8.1 Договору, розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника.

Підрядник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи з субпідрядником до 5-го числа наступного місяця на підставі ОСОБА_3 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ - 2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-3) підписаних уповноваженими представниками Сторін (п. 8.3 Договору).

ОСОБА_3 від 30.12.2013р.Субпідрядником було здійснено поточний ремонт автомобільної дороги державного значення /М-03/ Київ-Харків-Довжанський, км 333+250-км 336+876 вартістю 120 589,20 грн.

Відповідно до 8.8 Договору, Субпідрядник відраховує Генпідряднику 1 % від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат останнього, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних Субпідрядником робіт та інші.

Приймання-передача виконаних робіт оформляється актом приймання робіт (форма № Б- 2в) (п. 9.1 Договору).

Факт виконання позивачем вказаного обсягу робіт на загальну суму 120589,20 грн. підтверджується підписаним 30.12.2013 р. представниками сторін та скріпленим печатками сторін актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. Вартість виконаних будівельних робіт у розмірі 120589,20грн. підтверджується також довідкою від 30.12.2013 р., яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

На підставі п.8.8 Договору, Субпідрядник відрахував Генпідряднику 1% від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат 1205,89 грн.

Відповідно до матеріалів справи на момент подання позову до суду відповідач зобов'язання за Договором щодо оплати отриманих результатів робіт не виконав, заборгованість останнього складає 119 383, 31 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

ОСОБА_3 із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, як що інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. ОСОБА_3 з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Відповідно до п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (п. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. ОСОБА_3 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем підрядних будівельних робіт за умовами Договору. В порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст.854, ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач результати отриманих підрядних робіт не оплатив, заборгованість останнього на момент прийняття даного рішення складає 119 383,31 грн.. Дана обставина відповідачем визнається.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 119 383,31 грн. заборгованості, є обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем не заперечуються, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ОСОБА_3 з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

ОСОБА_3 із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У п. 15.2 Договору сторони узгодили, що за порушення строків оплати виконаних робіт з вини Підрядника він сплачує Субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ України, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 13779,77 грн. пені за період з 09.12.2014 р. по 08.06.2015 р., суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а тому підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3738,49 грн. трьох процентів річних та 56110,16 грн. інфляційних втрат за період з за період з 09.12.2014 р. по 24.12.2015 р. (з урахуванням моменту виникнення зобовязань з оплати отриманих результатів робіт), суд визнає його правильним, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

ОСОБА_3 з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 119383,31 грн. основного боргу, 13779,77 грн. пені, 3738,49 грн. 3% річних та 56110,16грн. інфляційних втрат підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 49 ГПК України судові витрати з оплати судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, буд.22-а, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код юридичної особи 32017261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, 3, м. Чернігів, 14003, ідентифікаційний код юридичної особи 35884094, ідентифікаційний код юридичної особи 38194448, р/р 8726 в ПАТ "ОТП Банк", МФО 300528) заборгованість за Договором №01-0111/с7-23 від 04.07.2013р. в розмірі 193011,73 грн. з яких основна заборгованість 119 383,31 грн., пеня - 13 779,77 грн., 3% річних - 3738,49 грн. та інфляційні втрати в розмірі 56 110,16 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі та 2895,18 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 02.02.2016

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.