ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа № 921/1099/15-г/4

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.

при секретарі судового засідання Гармата Т.

за участю сторін :

від позивача - не з'явився.

від відповідача - Стахів О. М.

розглянув апеляційну скаргу Бзовицької сільської ради № 641 від 30.12.2015

на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 (суддя Бурда Н. М.)

у справі № 921/1099/15-г/4

за позовом: Зборівського районного споживчого товариства, вул. Б. Хмельницького, 2, м. Зборів, Тернопільська область

до відповідача Бзовицької сільської ради, вул. Головна, 3, с. Бзовиця, Зборівський район, Тернопільська область

про визнання недійсним рішення Бзовицької сільської ради №199 від 08.05.2015,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 року в справі №921/1099/15-г/4 позов задоволено. Визнано недійсним рішення сорок першої сесії шостого скликання Бзовицької сільської ради №199 від 08.05.2015р. "Питання безхазяйного майна".

Підставою для задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014р. у справі №921/1192/14-г/4 за позовом Зборівського районного споживчого товариства до підприємства споживчої коопераціїї "ТЕКО" коопмаркет "ЗБОРІВ" Зборівського райСТ про визнання права власності на будівлю магазину по вул. Головна. 3, с. Бзовиця Зборівського району, площею 197,1 кв.м., яким позов задоволено та визнано за Зборівським районним споживчим товариством право власності на спірну будівлю. Отже Зборівське районне споживче товариство на момент прийняття оскаржуваного рішення було власником будівлі магазину по вул. Головна. 3, с. Бзовиця Зборівського району, площею 197,1 кв.м., а тому позовні вимоги про визнання недійсним рішення Бзовицької сільської ради №199 від 08.05.2015р. є обґрунтованими.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 року в справі №921/1099/15-г/4 скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нове, яким в позові відмовити.

При цьому апелянт вказує, що суд не надав належної оцінки тому факту, що 20 листопада 2014 року Тернопільський окружний адміністративний суд у справі № 819/2604/14-а скасував запис в реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на будівлю за Зборівським споживчим товариством. Окрім того, відповідач вказує, що йому не було відомо про рішення господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014 р. у справі №921/1192/14-г/4.

У запереченні на дану апеляційну скаргу, позивач вказує, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦК України, безхазяйною слід вважати річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Однак, як вказує позивач, рішенням господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014р. у справі №921/1192/14-г/4 визнано право власності на спірне приміщення за Зборівським районним споживчим товариством. Відтак, рішення №199 прийняте відповідачем без встановлення обставин наявності власника будівлі.

Позивач, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, а тому його неявку суд розцінює як без поважних причин, вважає за можливе розглянути спір за наявних в справі доказів про права і обов'язки сторін та відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи.

Представник відповідача, підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 року в справі №921/1099/15-г/4 скасувати та постановити нове, яким в позові відмовити.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, вважає, що рішення господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судами встановлено, що Бзовицька сільська рада, як орган місцевого самоврядування на території якої знаходиться спірна будівля, на підставі ст. 335 Цивільного кодексу України прийняла рішення за №199 від 08.05.2015р., яким визнала безхазяйним майно - нежитлову будівлю магазину в с. Бзовиця Зборівського району Тернопільської області, про що внесено відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за індексним номером 37425419.

Предметом спору є визнання недійсним цього рішення за позовом позивача, який вважає, що прийнятим рішенням порушене його право власності, яке виникло у нього на підставі рішення господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014р. у справі №921/1192/14-г/4 за позовом Зборівського районного споживчого товариства до підприємства споживчої коопераціїї "ТЕКО" коопмаркет "ЗБОРІВ" Зборівського райСТ про визнання права власності на будівлю магазину по вул. Головна. 3, с. Бзовиця Зборівського району, площею 197,1 кв.м., яким позов задоволено та визнано за Зборівським районним споживчим товариством право власності на спірну будівлю, з посиланням на норми статті 392 ЦК України, якою передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У липні 2015р. рішення від 16.12.2014р. у справі №921/1192/14-г/4 оскаржено в апеляційному порядку першим заступником прокурора Тернопільської області поданою в інтересах держави в особі Бзовицької сільської ради Зборівського району як особи, яка не брала участі у справі під час розгляду в суді першої інстанції. За результатами розгляду вказаної апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом від 19.10.2015р. винесено ухвалу про припинення провадження у справі № 921/1192/14-г/4 на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК в зв'язку з тим, що права Бзовицької сільської ради Зборівського району винесеним рішенням не порушені та відсутній правовий зв'язок між скаржником та сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт оскарження.

Отже, на час прийняття Бзовицькою сільською радою оспорюваного позивачем рішення, рішення господарського суду Тернопільської області від 16.12.2014р. у справі №921/1192/14-г/4 було чинним і ніким не скасоване.

У відповідності до ч. 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦК України безхазяйною слід вважати річ, яка не має власника або власник якої невідомий. З огляду на встановлені в процесі розгляду справи обставини, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що Зборівське районне споживче товариство на момент прийняття оскаржуваного рішення було власником будівлі магазину по вул. Головна. 3, с. Бзовиця Зборівського району, площею 197,1 кв.м., доказів зворотнього відповідачем не подано, а тому позовні вимоги про визнання недійсним рішення Бзовицької сільської ради №199 від 08.05.2015р. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підставно задоволені судом першої інстанції.

Обґрунтування апелянта на ті обставини, що на час прийняття оспорюваного рішення відповідачу невідомо було про наявне право власності позивача не знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Бзовицької сільської ради.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 17.12.2015 року в справі №921/1099/15-г/4 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 08.02.2016 р.

Головуючий -суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.