ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" лютого 2016 р.Справа № 924/1894/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО", м. Волочиськ Хмельницької області

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка", с. Радулин Баранівського району Житомирської області

2. Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці", с. Шпичинці Хмельницької області

про стягнення з відповідачів солідарно 133293,12 грн. основного боргу, 6652,24 грн. пені, 33323,28 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.11.2015р.;

відповідачів: не зявились.

У судовому засіданні 02.02.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно 133293,12 грн. основного боргу, 6652,24 грн. пені (за період з 01.10.2015р. по 27.11.2015р.), 33323,28 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних (за період з 01.10.2015р. по 27.11.2015р.), 26148,38 грн. курсової різниці відповідно до договору поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. та договору поруки № 89-05/15 ЖТ від 19.05.2015р. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, відзначив, що 18.05.2015р. між ТОВ „Агрохімічна компанія „ВІТАГРО (постачальником) та ТОВ "Біріт Імені Шевченка" (покупцем) був укладений договір поставки № 89-05/15ЖТ. На виконання умов договору ТОВ "Біріт Імені Шевченка" отримало від постачальника засоби захисту рослин на загальну суму 133293,12 грн. Однак, за отриманий згідно з договором № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. товар відповідач 1 не розрахувався в повному обсязі. Зазначається, що відповідно до укладеного між ТОВ „Агрохімічна компанія „ВІТАГРО (кредитором) та виробничим сільськогосподарським кооперативом „Шпичинці (поручителем) договору поруки № 89-05/15ЖТ відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" у відзиві на позов від 26.01.2016р. зазначив про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти солідарного стягнення грошових коштів з ТОВ „Біріт імені Шевченка та ВСК „Шпичинці. Крім того, представник виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" просить розгляд справи проводити без участі його представника.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. розгляд справи № 924/1894/15 було відкладено на 11:00 год. 02 лютого 2016 року. Однак, оскільки згідно з даними WEB-програми „Бронювання системи відеоконференцзв'язку на дату 02.02.2016р., на період з 11:00 год. до 12:00 год. у господарському суді Хмельницької області вже була створена заявка на проведення відеоконференцзв'язку по іншій справі, у господарського суду Хмельницької області відсутня технічна можливість для забезпечення участі представника товариства з обмеженою відповідальністю „Біріт імені Шевченка у судовому засіданні 02.02.2016р. у режимі відеоконференції. За таких обставин, у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю „Біріт імені Шевченка про участь представника товариства з обмеженою відповідальністю „Біріт імені Шевченка у судовому засіданні 02.02.2016р. у режимі відеоконференції ухвалою суду в даній справі від 26.01.2016р. було відмовлено. При цьому судом відзначається, що чинним Господарським процесуальним кодексом України надання повноважень на представництво сторін в процесі не обмежено певним колом осіб і відповідач не був позбавлений можливості направити в судове засідання 02.02.2016р. (як і в попереднє судове засідання) будь-якого свого представника.

Незважаючи на те, що товариством з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка", повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подано, позовні вимоги за суттю та розміром не оспорено, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направлено, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України. При цьому судом також враховано, що представник позивача у судовому засіданні 02.02.2016р. наполягає на вирішенні спору по суті в даному судовому засіданні, посилаючись на те, що передбачений ст.69 ГПК України строк вирішення спору в даній справі закінчується 04.02.2016р.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (покупцем) укладено договір поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р., відповідно до умов якого в строки, визначені договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця засоби захисту рос лин, інокулянт, регулятори росту рослин та/або мікродобрива (товар), а покупець зобов'язується прийн яти товар і оплатити його вартість (п. 1.1.).

Згідно з п. 1.2. договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, вартість товару загальна, термін оплати, а також інші умови будуть визначені в специфікаціях - додатках до договору, які є від'ємними частинами договору.

Як передбачено п. 1.4. договору, покупець заявляє та стверджує, що він є сільськогосподарським товаровиробником і купує товар для викорис тання його в технологічних процесах виробництва сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна товару вираховується, як сума вартостей усіх партій товару (згідно з відповідними специфікаціями), переданих постачальником у власність покупцю.

Згідно з п. 2.2. договору покупець проводить оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у банків ській установі. Термін та схема оплати кожної партії товару будуть обговорюватись сторонами в кожному конкрет ному випадку окремо, та відображатись у відповідних специфікаціях-додатках, які є додатками до цього договору. Як передбачено пп. 2.3.1. договору, сторони встановлюють, що протягом строку дії договору, грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті у гривнях.

Як передбачено пп. 2.3.2. договору, сторони встановлюють, що постачальник визначає у видатковій накладній вартість товару із розрахунку множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті вказаній в додатках до договору (специфікація), на курс продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ „ОСОБА_2 Аваль на дату формування видаткової накладної. Однак, сторони погоджуються, що ця умова не застосовується, якщо курс продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ „ОСОБА_2 Аваль на дату формування видаткової накладної, менший (нижчий) або рівний курсу, який був встановлений на день підписання специфікації, в цьому випадку вар тість товару визначається за ціною, яка була встановлена на момент підписання відповідної специфікації. Відповідно до пп. 2.3.3.договору, сума у гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплата вартості товару, визначається шля хом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній в додатках до договору (специфікація) на курс продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ „ОСОБА_2 Аваль на банківський день фактичної оплати покупцем ціни товару (її неоплаченої частини). Однак, сторони погоджуються, що ця умова не застосовується, якщо курс продажу іноземної валюти, встановленого ПАТ „ОСОБА_2 Аваль на банківський день фактичної оплати покупцем ціни товару (її неоплаченої частини), менший (нижчий) або рівний курсу, який був визначений у видатковій накладній на товар, який оплачу ється, в цьому випадку оплата здійснюється за ціною, яка була встановлена на момент формування видаткової на кладної.

Згідно з пп. 2.3.4. договору, сторони погодили, що уразі відсутності відомостей, щодо курсу продажу іноземних валют встановленого ПАТ „ОСОБА_2 Аваль чи в силу будь-яких інших обставин, курс продажу іноземних валют не може бути доступним сторонам, в такому разі застосовується до п.2.3.2. та 2.3.3. цього договору офіційний курс продажу іно земної валюти встановленого ПАТ "Державний ощадний банк України" (МФО 300465).

Як передбачено п. 2.8. договору, у випадку порушення покупцем більше 30 календарних днів строку оплати за товар, вказаного в відповідній специфікації-додатку, постачальник має право відмовити у подальшій поставці товару та вважається, що строк опла ти за товар, поставлений раніше, відповідно до умов даного договору настав. При цьому, покупець зобов'язаний оплатити в повному розмірі за поставлений товар протягом 3 банківських днів з моменту отримання вимоги постачальника.

Розділом 3 договору визначені права та обовязки сторін, де в п. 3.2. вказано, що покупець зобовязаний, зокрема: прийняти товар в строки, які вказані в специфікаціях; оплатити вартість товару в термін(и), вказані в додатках (специфікаціях), враховуючи при цьому умови п. 2.3. та п.2.8 цього договору. При перерахуванні коштів обов'язково вказувати в платіжному документі номер і дату укла дення цього договору. У випадку відсутності в платіжному документі цих реквізитів, постачальник самостійно ви значає порядок та напрями зарахування отриманих сум в погашення будь-яких існуючих зобов'язань покупця перед постачальником. Виконання обов'язку покупця з оплати товару може забезпечуватись договорами застави, договорами поруки, іншими видами забезпечення виконання зобов'язань.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та припиняється належним виконанням всіх умов даного договору сторонами (п. 5.1. договору).

Розділом 7 договору встановлена відповідальність сторін, де в п.п. 7.2. вказано, що покупець несе відповідальність: за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, сплачуючи штраф в розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу, а також сплачує пеню в розмірі подвійної обліко вої ставки НБУ, що діяла в період прострочення від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати; за відмову від приймання товару, зазначеного у додатках до даного договору, від постачальника, якщо це не пов'язано з умовами зазначеними в п. 4.1., п. 4.3. даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі двадцять п'ять відсотків вартості даного товару, зазначеної у відповідній графі додатків до даного договору; відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов'язання, покупець зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три дцять шість відсотків річних від простроченої (неоплачуваної) суми; у разі повернення покупцем належним чином прийнятого товару постачальнику, постачальник може прийня ти такий товар за вирахуванням тридцяти відсотків від початкової вартості поставленого товару, який підлягає пове рненню.

Відповідно до п. 7.3. договору сплата неустойки, встановленої на випадок прострочення або іншого неналежного виконання обов'язків, та від шкодування збитків, спричинених неналежним виконанням умов даного договору, не звільняє винну сторону від виконання своїх обов'язків заданим договором.

Згідно з п. 7.4. договору строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим договором не обмежується строком, встановленим ч.6 ст. 232 ГК України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань за цим договором нараховуються до моменту належного виконання відповідного зобов'язання. До вимог про стягнення штрафних санкцій за цим догово ром не застосовується строк спеціальної позовної давності, передбачений п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Кредитор за зобов'язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за цим договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України. Сто рони дійшли згоди, що за прострочення виконання зобов'язання за даним договором строк позовної давності припиняється через три роки від дня, коли зобовязання повинно було бути виконане.

До договору доданий Додаток № 1 від 18.05.2015р., в якому вказаний курс продажу долара США, встановлений ПАТ „ОСОБА_2 Аваль станом на 18.05.2015р., визначено найменування, кількість, ціну, вартість та термін поставки товару, еквівалент в доларах США, а також календарний графік платежів з зазначенням кінцевих термінів оплати.

19.05.2015р. між виробничим сільськогосподарським кооперативом "Шпичинці" (поручителем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (кредитором) укладено договір поруки № 89-05/15 ЖТ, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ТОВ „Біріт Імені Шевченка (далі боржника), що виникли з договору поставки № 89-05/15 ЖТ від 18.05.2015р. (основний договір), який був укладений між кредитором та боржником (п. 1.1. договору).

Відповідно до вказаного основного договору, порукою забезпечуються, в тому числі, наступні зобов'язання боржника: здійснити оплату за поставлені засоби захисту рослин та/або мікродобрива тощо в обсязі та на умовах договору поставки № 89-05/15 ЖТ від 18.05.2015р.; відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором поставки № 89-05/15 ЖТ від 18.05.2015р.

Згідно з п. 2.2. договору строк виконання зобов'язання за договором поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. до належного виконання договору поставки № 89-05/15 ЖТ від 18.05.2015р.

Як передбачено п.п. 3.1., 3.2. договору, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов'язань за основним договором в обсязі грошових стягнень відповідно до розділу 2 та розділу 7 основного договору.

Розділом 4 договору визначені права та обовязки сторін, де в п. 4.4. вказано, що поручитель має право, зокрема: прийняти після виконання зобов'язання боржника за основним договором усі права кредитора за основними договорами по відношенню до боржника.

Відповідно до п. 4.4. договору кредитор має право: у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором протягом року звернутись до поручителя з вимогою про виконання таких зобов'язань.

Розділом 5 договору встановлена відповідальність сторін, де в п. 5.1. вказано, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення зобовязань за основним договором (п. 6.1. договору).

Як вбачається з копії видаткової накладної № 1050 від 21.05.2015р. та довіреності № 61 від від 21.05.2015р., на виконання умов договору поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. ТОВ "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (постачальник) поставило ТОВ "Біріт імені Шевченка" (покупцю) товар (гліфовіт), в обсязі 860 літрів, на загальну суму 133293,12 грн. Також, у видатковій накладній вказано, що розрахунковий курс долара США складає 20,900 грн./Долар США, розрахункова сума поставки складає 6377,66 доларів США, оплата за товар здійснюється з врахуванням курсової різниці у порядку, встановленому п. 2.3. договору поставки № 89-05/15 ЖТ від 18.05.2015р.

Дана видаткова накладна скріплена підписами та печатками постачальника та покупця.

В матеріалах справи також наявні копії: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 05.10.2015р., довідки Волочиського відділення АТ „ОСОБА_2 Аваль про курси валют тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як передбачено ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи (зокрема, зі змісту копії видаткової накладної № 1050 від 21.05.2015р. та довіреності № 61 від від 21.05.2015р.), на виконання умов договору поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. ТОВ "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (постачальник) поставило ТОВ "Біріт імені Шевченка" (покупцю) товар на загальну суму 133293,12 грн. Однак, відповідач 1, всупереч вимогам договору поставки, свої зобов'язання щодо оплати за отриманий товар не виконав.

Положеннями ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках та на умовах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

У зв'язку з цим, сторонам надано право визначати, зокрема, у договорі, грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Розділом 2 договору поставки між позивачем та відповідачем 1 встановлено порядок обчислення суми коштів, яка підлягає сплаті за поставлений товар. При цьому, складовою розрахунку є курс продажу іноземної валюти, встановлений ПАТ "ОСОБА_2 банк Аваль".

Беручи до уваги наведені вище норми закону, враховуючи встановлені судом факти, зміст позовних вимог та наданого суду розрахунку заборгованості, а також зміст положень договору поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. (в тому числі розділів 2, 7) та договору поруки № 89-05/15 ЖТ від 19.05.2015р., з огляду на невиконання обовязку зі своєчасної оплати отриманого товару, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, існуючої станом на час вирішення спору, у вигляді 133293,12 грн. основного боргу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці. Відповідачами доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості не подано. Отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню (при цьому, судом констатується дійсність договору поставки № 89-05/15ЖТ від 18.05.2015р. та договору поруки № 89-05/15 ЖТ від 19.05.2015р. з огляду на зміст ст. 204 Цивільного кодексу України „Презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним).

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги про стягнення з відповідача 6652,24 грн. пені та 33323,28 грн. штрафу підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, встановлений за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом береться до уваги, що на підставі договірних положень позивачем заявлено до стягнення 6652,24 грн. пені та 33323,28 грн. штрафу.

Проте, при вирішенні питання про стягнення неустойки судом враховується, що згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Аналогічна за змістом і норма ст.233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Також, згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Крім того, відповідно до п.3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, зважаючи на невідповідність розміру стягуваної неустойки наслідкам порушення зобов'язання, враховуючи також розмір 36% річних та курсової різниці, що підлягають стягненню з відповідачів, суд вважає за необхідне зменшити розмір нарахованих сум пені та штрафу на 50%. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно 3326,12 грн. пені, 16661,64 грн. штрафу пені підлягають задоволенню, а у решті сум пені та штрафу відмові.

Крім того, судом при викладенні резолютивної частини рішення, враховуючи наявність солідарного обовязку відповідачів, також беруться до уваги положення частин 1, 2 ст.18 Закону України „Про виконавче провадження.

Судові витрати (у вигляді стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача 1536,45 грн. відшкодування судового збору) згідно зі ст. 49 ГПК України підлягають покладенню на відповідачів у рівних частинах пропорційно правомірно заявленим при поданні позову вимогам. При цьому судом враховується, що, незважаючи на зменшення судом розміру пені та штрафу на 50%, згідно з пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 року, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідачів без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО", м. Волочиськ Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка", с. Радулин Баранівського району Житомирської області, виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці", с. Шпичинці Хмельницької області про стягнення з відповідачів солідарно 133293,12 грн. основного боргу, 6652,24 грн. пені, 33323,28 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (с. Радулин Баранівського району Житомирської області, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 38107051) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (м. Волочиськ Хмельницької області, вул. Косовського, буд. 7, ідентифікаційний код 37993500) 133293,12 грн. основного боргу, 3326,12 грн. пені, 16661,64 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці. Обовязок товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" зі сплати 133293,12 грн. основного боргу, 3326,12 грн. пені, 16661,64 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці є солідарним (інший солідарний боржник виробничий сільськогосподарський кооператив "Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького району Хмельницької області, ідентифікаційний код 03788721)).

Видати наказ.

Стягнути з виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького району Хмельницької області, ідентифікаційний код 03788721) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (м. Волочиськ Хмельницької області, вул. Косовського, буд. 7, ідентифікаційний код 37993500) 133293,12 грн. основного боргу, 3326,12 грн. пені, 16661,64 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці. Обовязок виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" зі сплати 133293,12 грн. основного боргу, 3326,12 грн. пені, 16661,64 грн. штрафу, 5442,74 грн. 36% річних, 26148,38 грн. курсової різниці є солідарним (інший солідарний боржник товариство з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (с. Радулин Баранівського району Житомирської області, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 38107051)).

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Біріт імені Шевченка" (с. Радулин Баранівського району Житомирської області, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 38107051) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (м. Волочиськ Хмельницької області, вул. Косовського, буд. 7, ідентифікаційний код 37993500) 1536,45 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з виробничого сільськогосподарського кооперативу "Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького району Хмельницької області, ідентифікаційний код 03788721) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "ВІТАГРО" (м. Волочиськ Хмельницької області, вул. Косовського, буд. 7, ідентифікаційний код 37993500) 1536,45 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 08.02.2016р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - відповідачу 1 (12716, Житомирська обл., Баранівський р-н, с. Радулин, вул. Шевченка, буд. 2); 3 - відповідачу 2 (31322, Хмельницька обл., с. Шпичинці).