ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.16 Справа № 904/7914/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейд", м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національний Банк України, м. Київ

про стягнення 595 223,35 грн.

Головуючий колегії, суддя: ЄвстигнеєваН.М.

Суддя: Загинайко Т.В.

Суддя: Мілєва І.В.

Представники:

Від позивача: Фролов В.В., довіреність від 22 грудня 2015 року , представник

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи-1: не з'явився

Від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007 в розмірі 428 839,35 грн. та заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейд" за договором застави №82/Zкв-07 від 12.12.2007 в розмірі 166 384,00 грн., а разом 595 223,35 грн., звернути стягнення предмет застави за договором застави транспортних засобів №82/Zкв-07 від 12.12.2007 посвідчений Мошковською Н.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим №9584, а саме на:

- автомобіль IVECO EvroStar, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_4, ідентифікатор НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ТОВ "Автотрейд" на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 13.04.2007;

- автомобіль IVECO EvroTech MPL, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_6, ідентифікатор НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ТОВ "Автотрейд" на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 12.05.2007,

шляхом продажу предмету застави на публічних торгах у межах виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 умов кредитного договору №82/КВ-07 від 12.12.2007 в частині повного та своєчасного повернення наданих кредитних коштів. Позивач зазначає, що згідно умов кредитного договору позичальнику відкрито відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі еквівалентному 40 000,00 доларів США на строк з 12.12.2007 по 11.12.2010 включно. Процентна ставка за користування кредитом становить 17% річних у гривні, 12,5% річних у Євро, 15% річних у доларах США. Договором про внесення змін №3 від 15.10.2008 додатково додана щомісячна комісія з управління кредитом із розрахунку 5% річних від фактичної суми заборгованості, а договором про внесення змін №4 від 13.11.2009 внесені зміни до графіку зменшення ліміту, викладеного в Додатку №1 до кредитного договору. Позивач зазначає, що в якості забезпечення належного виконання умов кредитного договору між товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю" Автотрейд" було укладено договір застави транспортних засобів №82Zкв-07 від 12.12.2007, за умовами якого в забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором перед Банком було передано в заставу наступне майно: - автомобіль IVECO EvroStar, 2000 р.в., автомобіль IVECO EvroTech MPL, 2000 р.в.

30.06.2010 між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань товариству з обмеженою відповідальністю Укрпромбанку на користь позивача (договір про відступлення). Відповідно до п.4.1. договору про відступлення ТОВ "Укрпромбанк" відступає публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" права вимоги за кредитними договорами та договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань. До складу вимог було включено і право вимоги виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Автотрейд" зобов'язань за кредитним договором №82Zкв-07 від 12.12.2007. Таким чином відбулася заміна кредитора у зобов'язанні.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю "Автотрейд", у судове засідання, призначення для розгляду справи не з'явився, відзиву на позов не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації - за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, про день, час, місце розгляду справ повідомлений належним чином.

Направлені судом на адресу відповідача та третьої особи-1 ухвали суду повернуто підприємством зв'язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених в інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року призначено розгляд справи № 904/7914/15 колегією у складі трьох суддів.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 18 листопада 2015 року визначено склад колегії у складі трьох суддів: головуючий суддя Євстигнеєва Н.М., судді - Забарющий М.І., Загинайко Т.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року прийнято справу № 904/7914/15 до провадження в колегіальному складі, справу призначено до розгляду в засіданні на 08 грудня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національний Банк України (01601, м. Київ, вул. Інституцька, буд. 9, ідентифікаційний код 00032106).

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Національний Банк України позовні вимоги визнає у повному обсязі та зазначає, що оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом, у відповідача, як заставодавця, виникла заборгованість у сумі 595 223,35грн. Третя особа зазначає, що між Національним банком України та позивачем було укладено кредитні договори, в забезпечення за якими позивачем передано в заставу майно, зокрема, майнові права за кредитними договорами, укладеними між позивачем та його боржниками, про що укладені окремі договори застави майнових прав. Майнові права за кредитним договором від 12.12.2007 №82/КВ-07 перебувають у заставі Національного Банку України на підставі вищезазначених договорів застави майнових прав.

Розгляд справи був відкладений з 08.12.2015 на 12.01.2016, з 12.01.2016 на 03.02.2016.

У судовому засіданні 03.02.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами (ст.75 Господарського процесуального кодексу України)

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (далі - Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №82/Кв-07 про відкриття мультивалютної кредитної лінії, за умовами якого (п.1.1.) Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах: з лімітом кредитування в розмірі еквівалентному 40 000,00 доларів США на строк з 12.12.2007 по 11.12.2010 включно. Процентна ставка за користування кредитом становить 17% річних у гривні, 12,5% річних у Євро, 15% річних у доларах США.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє по дату повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором (п.10.1 кредитного договору).

Згідно договору про внесення змін та доповнень №3 від 15.10.2008 до кредитного договору №82/Кв-07 про відкриття мультивалютної кредитної лінії додатково додана щомісячна комісія за управління кредитом із розрахунку 5% річних від фактичної суми заборгованості.

Договором про внесення змін та доповнень №3 від 13.11.2009 до кредитного договору №82/Кв-07 про відкриття мультивалютної кредитної лінії внесені зміни до графіку зменшення ліміту, викладеного в Додатку №1 до кредитного договору.

Видача кредиту здійснюється окремими траншами в межах кредитного ліміту у будь-якій валюті, передбаченій у п.1.1. кредитного договору. Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника (п.2.1. кредитного договору).

Відповідно до п.4.1. договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом, згідно з графіком зменшення ліміту кредитування. У випадку, якщо цей день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата здійснюється в перший за ним робочий день.

Пунктом 4.2., 4.3. кредитного договору сторони визначили порядок нарахування та сплати процентів.

Так, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту. Нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається. Сплата процентів здійснюється щомісячно в строк з 28 числа по останній робочий день поточного місяця.

Відповідно до п.4.6. кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень №3 від 15.10.2008) у випадку несвоєчасного повернення позичальником заборгованості по кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом збільшується до 29% річних у гривні, 17,5% річних у Євро, 20% річних у доларах США.

Отже, з наведеного вбачається, що позичальник зобов'язаний сплачувати кредитодавцю проценти на умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконало у повному обсягу, надало фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 139 114,75грн.

Сума заборгованості частково сплачена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у сумі 3 000,00грн., залишок несплаченої суми становить 136 114,75грн.

Умови забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором визначені пунктом 3.1. кредитного договору №82/КВ-07 від 20.12.2007.

Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника перед кредитором (сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим договором) є, зокрема, але не виключно, застава транспортних засобів.

12 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (заставодержатель) та відповідачем (товариством з обмеженою відповідальністю "Автотрейд") було укладено договір застави транспортних засобів №82Zкв-07 (а.с.37-40).

Відповідно до п.1.1. договору застави, застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії №82/КВ-07 від 12.12.2007 (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладеним між заставодержателем і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник), за умовами якого останній зобов'язаний заставодержателю по 11.12.2010 включно в порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі еквівалентному 40 000,00доларів США, сплатити проценти за користування ним у розмірі 15,00% процентів річних в доларах США, 17,00% процентів річних в гривні, 12,5% процентів річних в Євро, комісії та штрафні санкції у розмірі та випадках, передбачених кредитним договором.

Заставою за цим договором також забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування штрафних санкцій, передбачених цим договором; витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет застави; витрат на утримання і збереження предмета застави; витрат на страхування предмета застави; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору.

Згідно п.п.1.2.,1.3. договору застави предметом застави є транспортні засоби:

- автомобіль марки IVECO EvroStar, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_4, ідентифікатор НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ТОВ "Автотрейд" на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 13.04.2007;

- автомобіль марки IVECO EvroTech MPL, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_6, ідентифікатор НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ТОВ "Автотрейд" на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 12.05.2007.

Предмет застави оцінено сторонами цього договору у сумі 332 768,00грн. На строк дії цього договору предмет застави буде знаходитись за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 (п.п.1.4.,1.5. договору застави).

Порядок звернення стягнення на предмет застави та його реалізації врегульовано статтею 4 договору застави.

Так, відповідно до п.4.1.1. ст.4 договору застави, якщо у момент настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу по сплаті кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або несплаті або частковій несплаті комісій та штрафних санкцій у строки, встановлені кредитним договором, заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет застави.

Одним із способів задоволення вимог заставодержателя, передбачених іпотечним договором, є звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду (п.4.2 договору застави).

Позичальник (третя особа-1) свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів в строки встановлені договором не виконав.

30 червня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта-Банк".

Договір про передачу активів посвідчений 30 червня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстровано в реєстрі за №2258.

Відповідно до п.4.1. договору про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" відступає ПАТ "Дельта-Банк" права вимоги за кредитними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань. Перелік кредитних та забезпечувальних договорів, права вимоги за якими було передано ПАТ "Дельта - Банк" зазначені в додатку №2 до цього договору про передачу активів.

До складу цих вимог включено і право вимоги виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007, укладеним між ТОВ "Укрпромбанк" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

Підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) визначено статтею 512 ЦК України.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

З огляду на презумпцію правомірності правочину, передбачену статтею 204 Цивільного кодексу України, договір про відступлення права вимоги є чинним. Презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 24 червня 2015 року у справі №3-231гс15.

Таким чином, заміна кредитора в зобов'язанні позичальника за кредитним договором відбулася правомірно, новим кредитором у зобов'язанні є публічне акціонерне товариство "ПАТ "Дельта-Банк".

Позивач посилається на порушення позичальником (фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1) зобов'язань за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007 в частині дотримання строків повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, що є підставою для задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом застави за договором №82/Zкв-07 від 12.12.2007, що і є причиною виникнення спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007, а саме, надав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 139 114,75грн., що підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, виписками по рахунку.

Заборгованість частково сплачена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у сумі 3 000,00грн., залишок несплаченої суми становить 136 114,75грн.

Кредитним договором одностороння відмова або одностороння зміна позичальником своїх зобов'язань, не передбачена, вони мають бути виконані у встановлений строк. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник допустив порушення зобов'язань перед позивачем за Кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки.

Однак, позичальник не погасив прострочену заборгованість за Кредитним договором. Строк виконання зобов'язання щодо повернення кредитних коштів є таким, що настав 11.12.2010.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості та первинної бухгалтерської документації, сума заборгованості за простроченим кредитом складає 136 114,75грн., сума заборгованості по простроченим процентам - 194 664,52грн. за період з 01.07.2010 по 18.08.2015.

Отже, у позивача виникло право вимагати повернення кредитних коштів у сумі 136 114,75грн. та заборгованості по простроченим процентам у сумі 194 664,52грн. за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007.

Доказів повернення кредиту у сумі 136 114,75грн., процентів за користування кредитними коштами у сумі 194 664,52грн., нарахованих за період користування кредитними коштами, відповідач та третя особа (фізична особа-підприємець ОСОБА_1) (позичальник) не надали, доводи позивача щодо наявності заборгованості у зазначених сумах не спростували.

З огляду на наведені вище умови договору щодо строку повернення кредитних ресурсів та нарахованих процентів, строк оплати кредитної заборгованості та процентів є таким, що настав.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.1. кредитного договору передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту, процентів за користування кредитом, та/або комісій позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем за прострочення повернення кредитних коштів нарахована пеня у сумі 39 771,61грн., за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 53 491,75грн. за період з 17.02.2015 по 18.08.2015.

Розрахунок пені за прострочення повернення кредитних коштів відповідає умовам кредитного договору та вимогам частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

Заявлена позивачем пеня у сумі 53 491,75грн. за несвоєчасне погашення процентів за загальний період з 17.02.2015 по 18.08.2015 розрахована невірно.

Перевіркою здійсненого позивачем вказаного розрахунку судом встановлено, що нарахування здійснювалося на заборгованість із процентів, яка визначалася із застосуванням методу арифметичної прогресії.

Відповідно до п.4.3. договору нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів часовий інтервал при розрахунку процентів не включається. Якщо 28 число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування здійснюється напередодні.

Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 28 числа по останній робочий день поточного місяця включно на рахунки банку. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів (п.4.4. договору).

Проценти за прострочку повернення кредитних коштів за кожний місяць у заявленому позивачем періоді нарахування пені складають:

за період з 28.11.2014 по 27.12.2014 - у сумі 3 244,38грн., строк оплати - 31.12.2014,

за період з 28.12.2014 по 27.01.2015 - у сумі 3 352,52грн., строк оплати - 31.01.2015,

за період з 28.01.2015 по 27.02.2015 - у сумі 3 352,52грн., строк оплати - 28.02.2015,

за період з 28.02.2015 по 27.03.2015 - у сумі 3 028,09грн., строк оплати - 31.03.2015;

за період з 28.03.2015 по 27.04.2015 - у сумі 3 352,52грн., строк оплати - 30.04.2015;

за період з 28.04.2015 по 27.05.2015 - у сумі 3 244,38грн., строк оплати - 31.05.2015;

за період з 28.05.2015 по 27.06.2015 - у сумі 3 352,52грн., строк оплати - 30.06.2015;

за період з 28.06.2015 по 27.07.2015 - у сумі 3 244,38грн., строк оплати - 31.07.2015;

за період з 28.07.2015 по 18.08.2015 (22 дн) - у сумі 2 379,21грн., строк оплати - 31.08.2015.

Розрахунок процентів за кожний місяць окремо міститься в матеріалах справи, а.с.82-83, т.1.

Таким чином, судом встановлено, що нарахування пені, відповідно до умов кредитного договору, необхідно здійснювати не на загальну суму заборгованості по процентах, а окремо по кожній сумі нарахованих процентів, від дня виникнення прострочення сплати процентів.

Строк погашення процентів встановлений договором. Сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 28 числа по останній робочий день поточного місяця включно на рахунки банку.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перераховано наданий позивачем розрахунок, окремо по кожній сумі простроченого платежу по процентам, за кожен день прострочки виконання зобов'язань від дня виникнення такої прострочки, а саме:

на суму 3 244,38грн. (проценти з 28.11.2014 по 27.12.2014), строк оплати 31.12.2014, пеня нарахована у сумі 686,65грн. за період з 17.02.2015 по 30.06.2015;

на суму 3 352,52грн. (проценти з 28.12.2014 по 27.01.2015), строк оплати 31.01.2015, пеня нарахована у сумі 891,4грн. за період з 17.02.2015 по 02.08.2015;

на суму 3 352,52грн. (проценти за період з 28.01.2015 по 27.02.2015), строк оплати 28.02.2015 пеня нарахована у сумі 936,59грн. за період з 01.03.2015 по 18.08.2015;

на суму 3 028,09грн. (проценти з 28.02.2015 по 27.03.2015), строк оплати 31.03.2015, пеня нарахована у сумі 696,88грн. за період з 01.04.2015 по 18.08.2015;

на суму 3 352,52грн. (проценти за період з 28.03.2015 по 27.04.2015), строк оплати 30.04.2015, пеня нарахована у сумі 606,21грн. за період з 01.05.2015 по 18.08.2015;

на суму 3 244,38грн. (проценти з 28.04.2015 по 27.05.2015), строк оплати 31.05.2015, пеня нарахована у сумі 421,32грн. за період з 01.06.2015 по 18.08.2015,

на суму 3 352,52грн. (проценти за період з 28.05.2015 по 27.06.2015), строк оплати 30.06.2015, пеня нарахована у сумі 270,04грн., за період з 01.07.2915 по 18.08.2015,

на суму 3 244,38грн. (проценти за період з 28.06.2015 по 27.07.2015), строк оплати 31.07.2015, пеня нарахована у сумі 96,00грн. за період з 01.08.2015 по 18.08.2015.

Пеня на проценти, нараховані за період з 28.07.2015 по 18.08.2015 (22 дн) - у сумі 2 379,21грн. не нараховується, оскільки строк оплати процентів за зазначений період - 31.08.2015, тобто за межами заявленого позивачем періоду.

Таким чином, пеня за прострочку оплати процентів за період з 17.02.2015 по 18.08.2015 складає 4 605,09грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Оскільки прострочення виконання грошового зобов'язання має місце, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних за несвоєчасне повернення кредитних коштів у сумі 2 047,32грн. та несвоєчасно повернутих процентів у сумі 2 749,4грн. за загальний період з 17.02.2015 по 18.08.2015 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, загальна сума заборгованості фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за кредитним договором в рахунок погашення якої слід звернути стягнення на заставне майно складається з суми - 379 952,69грн. (136 114,75- борг за кредитом + 39 771,61грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту + 194 664,52грн.- заборгованість по процентам + 4 605,09грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів + 2 749,4грн. три проценти річних від суми прострочених процентів +2 047,32грн. - три проценти річних від суми непогашених кредитних коштів).

Вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейд" в сумі 166 384,00грн. (штрафу за порушення п.5.3, п.3.1.1.2 договору застави (страхування застави)) задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.1.1.2 договору застави, якщо строк дії кожного з договорів страхування предмету застави за цим договором закінчиться раніше строку дії цього договору, заставодавець зобов'язаний не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення строку кожного з укладених договорів страхування предмету застави за цим договором забезпечити подальше страхування цього предмету застави на період до закінчення строку дії цього договору на умовах, погоджених з заставодержателем, та надати заставодержателю протягом п'яти робочих днів з дати укладення відповідних договорів, копії такого договору страхування та /або страхового полісу або інший документ, що підтверджує факт страхування предмету застави за цим договором, копію платіжного документу, що підтверджує сплату платежу відповідно до умов страхування з відмуткою банку про проведення платежу.

Відповідальність заставодавця у вигляді штрафу у розмірі 10% передбачена п.5.3. договору застави, за умовами якого у випадку невиконання зобов'язань, передбачених п.п.3.1.3, 3.1.4.,3.1.7.,6.4 цього договору, заставодержатель має право вимагати, а заставодавець зобов'язаний сплатити заставодержателю штраф у розмірі 10% (десяти) процентів від погодженої сторонами вартості предмета застави за кожний з випадків, передбачена пунктом 5.3. договору застави.

З наведеного вбачається, що відповідальність у розмірі 10% (десяти) процентів від погодженої сторонами вартості предмета застави за порушення п.3.1.1.2. договору застави пунктом 5.3. договору не передбачена.

Частина 1 ст. 546 ЦК України також передбачає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 Цивільного кодексу України). Положеннями ч.2. ст.590 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з тим, що предметом позову з звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перед ПАТ "Дельта-Банк" за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007, заборгованість по кредитному договору станом на час розгляду справи не погашена ані відповідачем, ані третьою особою-1, вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави є правомірною.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, наведених вище положень законодавства, заявлені позивачем вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню частково: в рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007 в сумі 379 952,69грн. слід звернути стягнення на предмет застави за договором застави транспортних засобів від 12.12.2007. В решті позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судового збору господарський суд виходить з наступного.

02 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта-Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта-Банк". Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком з 03.03.2015 по 02.10.2015.

Згідно п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору.

У випадках, коли позивач звільнений від сплати судового збору:

якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується;

у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору (п.4.5 постанови пленуму Вищого Господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1 218 грн.; у погодинному розмірі - 7,29 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи розмір позовних вимог у загальній сумі 379 952,69грн., в межах яких позов підлягає задоволенню, судовий збір складає 5 699,29 грн. (379 952,69грн. х 1,5%).

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України у сумі 5 699,29грн.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3) перед публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (01014, м. Київ, вул. Дружби народів,38, ) за кредитним договором №82/КВ-07 від 12.12.2007 в розмірі 379 952,69 грн., звернути стягнення предмет застави за договором застави транспортних засобів №82/Zкв-07 від 12.12.2007 посвідчений Мошковською Н.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим №9584, а саме на:

- автомобіль IVECO EvroStar, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_4, ідентифікатор НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ТОВ "Автотрейд" (49000, АДРЕСА_2, ) на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 13.04.2007;

- автомобіль IVECO EvroTech MPL, 2000 р.в., шасі/кузов НОМЕР_6, ідентифікатор НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ТОВ "Автотрейд" (49000, АДРЕСА_2, ) на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8, виданого Дніпропетровським МРЕВ1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 12.05.2007,

шляхом продажу предмету застави на публічних торгах у межах виконавчого провадження, про що видати наказ.

В частині звернення стягнення на предмет застави за договором застави №82/Zкв-07 від 12.12.2007 в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейд" в розмірі 166 384,00 грн. - відмовити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрейд" (49000, АДРЕСА_2, ) в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, ідентифікаційний код 37989269, рахунок 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за ), МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, КБКД 22030001) судовий збір у сумі 5 699,29грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Головуючий колегії, суддя Н.М.Євстигнеєва

Суддя Т.В.Загинайко

Суддя І.В.Мілєва

Повне рішення складено, - 05.02.2016