ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р.Справа № 922/6572/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (м. Харків) в інтересах держави в особі третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" (м. Харків)
до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (м. Харків)
про стягнення 835 815,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність №12/01 від 12.01.2016);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (новий кредитор за договором про відступлення права вимоги №10-ВПВ від 08.12.2015), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (боржник) на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки №14-11-12-С, укладеним між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" (первісний кредитор за договором про відступлення права вимоги №10-ВПВ від 08.12.2015) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" 12.11.2014. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 835815,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором поставки №14-11-12-С від 12.11.2014 щодо своєчасної оплати за поставлений товар. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 грудня 2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18 січня 2016 р. об 11:50 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 січня 2016 р. розгляд справи відкладено на 25 січня 2016 р. о 10:50 год.

В судовому засіданні 25 січня 2016 р. оголошено перерву до 27 січня 2016 р. о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 січня 2016 р. розгляд справи відкладено на 01 лютого 2016 р. о 10:00 год., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком".

29.01.2016 року до канцелярії суду (вх.№2922) від третьої особи надійшли пояснення по суті справи, в яких представник 3-ї особи повністю підтверджує обставини, викладені ТОВ "Новаагро Україна".

29.01.2016 року до канцелярії суду (вх.№2921) від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме доказів вручення ТОВ "Велтон.Телеком", яка виступає у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача копії позовної заяви додатками.

Суд дослідивши заяву представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів, вирішив за можливе задовольнити її.

29.01.2016 року до канцелярії суду (вх. №2927) від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку з відрядженням.

Представник позивача в судовому засіданні 01.02.2015 проти заяви про відкладення розгляду справи представника відповідача заперечив, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.22 ГПК України участь у господарських справах визначена як право, а не обов"язок сторони по справі.

Нез"явлення представників в судове засідання не позбавляє відповідача виконання покладеного на нього ч.1 ст.33 ГПК України обов"язку доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Сторона по справі не позбавлена можливості на доведення обставин, якими обгрунтовує свої заперечення шляхом подання письмових пояснень та доказів через канцелярію господарського суду, але відповідач такою можливістю не с користався, жодних пояснень, документів чи доказів до господарського суду не надав.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов"язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об"єктивного дослідження всіх обставин справи.

Приймаючи до уваги те, що розгляд справи вже неодноразово відкладався у зв"язку з неявкою представника відповідача, за клопотанням представника відповідача оголошувалась перерва в судовому засіданні, такі діі відповідача по справі спрямовані на затягування судового процесу і є порушенням приписів ч.3 ст.22 ГПК України щодо обов"язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Тому, суд, дослідивши заяву про відкладення розгляду справи представника відповідача, відмовив у її задоволенні

Представник відповідача у призначене судове засідання 01.02.2015 не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник 3-ї особи у призначене судове засідання 01.02.2015 не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене судом до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовною заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08 грудня 2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА" (новий кредитор, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ" (первісний кредитор) укладено договір № 10-ВПВ про відступлення права вимоги (договір).

Відповідно до п.1.1. договору, первісний кредитор відступив право грошової вимоги та здійснює розрахунок на користь первісного кредитора у спосіб, в порядку, розмірі та строки визначені договором.

Відповідно до п.1.2. договору, предметом цього договору є право вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Агропромислової Асоціації "АГРОСВІТ" (, що має місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. «Б-3») (надалі боржник, відповідач), на підставі договору поставки №14-11-12-С від 12.11.2014р. (надалі основний договір), укладеного між первісним кредитором та боржником, щодо повернення суми передоплати у розмірі 835 815,00 грн.

Відповідно до п.1.3. договору, новий кредитор набуває право вимагати від боржника сплати грошових коштів, а саме повернення передоплати у розмірі, строки та в порядку, які визначені в основному договорі, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також сплати 3 процентів річних згідно ст.625 ЦК України. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору.

Відповідно до п.1.4. договору загальний розмір вимоги, який передається за цим договором, складаються з 835 815,00грн. (сума передоплати, що належить до повернення) та сум, які підлягають стягненню з боржника у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язання за основним договором відповідно до чинного законодавства України.

На виконання п. 4 договору первісний кредитор передав Новому кредитору документи, що підтверджують право вимоги до боржника за актом приймання-передачі документів від 08.12.2015р.

Відповідне до ст.516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Договором не було передбачене отримання згоди боржника на відступлення права вимоги.

Згідно з ч. 1. ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення.

З метою дотримання вимог ч. 1 ст. 517 ЦК України та на виконання п.3.2., п.4.1. договору первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують право вимоги до боржника за актом приймання-передачі документів від 08.12.2015р., а саме:

1. Оригінал договору поставки 14-11.-12-С від 12.11.2014 р.;

2. Оригінал додаткової угоди № 1 від 04.12.2014 р. до договору поставки № 14-11-12- С від 12.11.2014 р.;

Оригінал додаткової угоди № 2 від 0.5 12.2.014 р. до договору поставки № 14-11-12-С від 12.11 2014 р.;

3. Платіжне доручення № 11419 на суму 1 300 000,00 грн. від 20.11.2014 р.;

4. Платіжне доручення № 11424 на суму 1 300 000,00 грн. від 20.11.2014 р.;

5. Платіжна доручення № 11475 на суму 1 008 600,00 грн. від 21.11.2014 р.;

6. Платіжне доручення № 11466 на суму 1 300 000,00 грн. від 21.11.2014 р.;

7. Оригінал банківської виписки від 22.01.2015 р. (перерахування 500 000,00 грн.);

8. Оригінал банківської виписки від 23.01.2015 р. (перерахування 700 000,00 грн.);

9. Оригінал банківської виписки від 04.03.2015 р. (перерахування 150 000,00 грн., 150 000,00 грн., 150 000,00 грн.);

11. Оригінал банківської виписки від 05.03.2015 р. (перерахування 150 000,00 грн., 550 000,00 грн.);

12. Оригінал банківської виписки від 06.03.2015 р. (перерахування 150 000,00 грн.);

550 000,00 грн.);

13. Оригінал банківської виписки від 10.03.2015 р. (перерахування 500 000,00 грн.);

14. Оригінал банківської виписки від 11.03.2015 р. (перерахування 166 507,77 грн.);

15. Оригінал банківської виписки від 07.04.2015 р. (перерахування 56 277,23 грн., 100 000,00 грн., 100 000,00 грн.,100 000,00 грн.).

Згідно укладеного основного договору поставки № 14-11-12-С від 12.11.2014р., з урахування всіх додаткових угод до нього, які є його невід'ємною частиною, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком" покупець, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" були узгоджені наступні умови:

- Відповідач зобов'язався поставити олію соняшникову в кількості 900 метричних тон +/- 10 % на загальну суму 4 908 600,00 грн. +/- 10 % в залежності від кількості поставленого товару в термін до 06.12.20.14 р.

За основним договором поставки 14-11-12-С від 12.11.2014р., ТОВ "Велтон.Телеком" на рахунок ТОВ агропромислова асоціація "Агро світ" був перерахований у розмірі 4 908 600,00 грн. наступними платежами: 20.11.2014 АТ "ОТП БАНК" 1 300 000,00 грн.; 20.11.2014 АТ "ОТП БАНК" 1 300 000,00 грн.; 21.11.2014 АТ "ОТП БАНК" 1 300 000,00 грн.; 21.11.2014 АТ "ОТП БАНК" 1 008 600,00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 05.12.2014р. до договору поставки № 14-11-12-С від 12.11.2014р. договір доповнено пунктом 8.5. наступного змісту:

«8.5 У разі не поставки товару в строк, визначений п.4.3. договору, постачальник зобов'язаний повернути суму отриманої попередньої оплати протягом 3-х банківських днів з дня наступного за кінцевим строком поставки, визначеним договором.».

Пунктом 4.З. договору поставки N9 14-11-12-С від 12.11.2014р. строк поставки загальної кількості товару встановлений до 06.12.2014 року включно.

У встановлений договором поставки № 14-11-12-С від 12.11.2014р. строк товар не був поставлений відповідачем та відповідно до п. 8.5. зазначеного договору, з урахуванням додаткових угод до нього, які є його невід'ємною частиною, у відповідача виник обов'язок з повернення отриманої передплати в строк до 10.12.2014 року включно.

Однак зазначена передоплата була повернута у сумі 4 072 785,00 грн., тобто не у повному обсязі. Несплаченою залишилася сума у розмірі 835 815,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку ТОВ «ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ» за 22.01.2015р. (перераховано 500 000,00 грн., за 23.01.2015р. (перераховано 700 000,00 грн.), за 04.03.2015р. (перераховано 150 000,00 грн., 150 000,00 грн., 150 000,00 грн.), за 05.03.2015р. (перераховано 150 000,00 грн., 550 000,00 грн.) за 06.03.2015р. (перераховано 150 000,00 грн., 550 000,00 грн.), за 10.03.2015р. (перераховане 500 000,00 грн.), за 11.03.2015р. (перераховано 166 507,77 грн.), за 07.04.2015р. (перераховано 56 277,23 грн., 100 000,00 грн., 100 000,00 грн., 100 000,00 грн.)

Таким чином, розмір відступленого на користь ТОВ "Новаагро Україна" обов'язку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт", який випливає з договору поставки №14-11-12-С від 12.11.2014". становить суму 835 815,00 грн.

Новий кредитор ТОВ "Новаагро Україна" повідомила відповідача про відступлення права вимоги на підставі укладеного договору №10-ВПВ про відступлення права вимоги від 08.12.2015 р., шляхом належного поштового направлення 16.12.2015 р. повідомлення про відступлення вимоги.

В порядку досудового врегулювання спору, відповідно до частини 2 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, позивачем на адресу відповідача 16.12.2015 р. направило вимогу №1 від 15.12.2015р., відповідно до якої вимагало негайно сплатити суму боргу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою квитанцією.

Згідно нормативних строків пересилання поштової кореспонденції відповідач, у будь якому разі, мав отримати зазначену вимогу до 25.12.2015 року. Нормативні строки пересилання місцевої рекомендованої кореспонденції відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" складають 4 календарних дні без урахування вихідних днів обєкті; поштового зв'язку. На сьогоднішній день, а ні оплата, а ні відповідь на вимогу позивачу не надійшли

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 835 815,00 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 12537,30 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю агропромислова асоціація "Агросвіт" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова буд. 5, літ. "Б-3", Код ; п/р 4824 в ПАТ "ПУМБ" м. Донецьк, МФО 334851) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 50; п/р 4061 у АТ "ОТП банк" м. Київ, МФО 300528) заборгованості в розмірі 835 815,00 грн. та судовий збір в розмірі 12537,30 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3