ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року Справа № 904/9950/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання: Ситникова М.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність № б/н від 01.12.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність № 215 від 31.01.2015 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс", м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року у справі № 904/9950/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс", м. Дніпропетровськ

до Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради, м. Марганець, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 2 603 979,57 грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області знаходиться позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс" до Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради про стягнення суми основного боргу 1 416 657,31 грн., інфляційних втрат - 1 093 939,32 грн., 3% річних - 93 382,94 грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 39-З від 16.05.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю робіт за державні кошти № 39-З від 16.05.2012р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року (головуючий суддя Назаренко Н.Г.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс" залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не було надано суду доказів направлення відповідачу рахунків-фактур на оплату (фіскальний чек), а також представник позивача без поважних причин не зявився у судове засідання, призначене на 11.01.2016 року. За висновком господарського суду, незявлення представника позивача в судове засідання та ненадання витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору по суті, оскільки за наявності заперечень відповідача проти позову перешкоджає з'ясуванню та встановленню дійсних обставин справи та дійсних намірів позивача щодо предмета спору.

Не погодившись з зазначеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу.

При цьому скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що при прийнятті ухвали господарським судом були порушені норми процесуального права, а також його права та законні інтереси. А саме, в судове засідання, призначене на 11.01.2016 року представник позивача не зміг зявитися з поважних причин, оскільки перебував у службовому відрядженні у м. Києві, та не міг повідомити суд про неможливість зявитися в судове засідання через новорічні свята.

Крім того, скаржник посилається на те, що в матеріалах справи містяться підписані акти виконаних робіт, що згідно п.4.1 договору є підставою для здійснення розрахунків.

Ненадання фіскального чека на підтвердження відправлення відповідачу рахунків-фактур не перешкоджає зясуванню та встановленню дійсних обставин справи та дійсних намірів позивача щодо предмета спору.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу залити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення як таку, що була винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскільки позивач не зявився у судове засідання, яке відбулося 11.01.2016 року, не виконав вимогу суду, не звернувся з клопотанням про перенесення розгляду справи, хоча мав на це достатньо часу, не направив іншого представника в судове засідання, то господарський суд правомірно залишив позов без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 03.02.2016 року Дніпропетровським апеляційним господарським

судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2015 року порушено провадження у справі та прийнято до розгляду позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс" до Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради про стягнення суми основного боргу 1 416 657,31 грн., інфляційних втрат - 1 093 939,32 грн., 3% річних - 93 382,94 грн. за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 39-З від 16.05.2012р. Розгляд справи призначений на 01.12.2015 року (а.с. 1).

В судовому засіданні 01.12.2015 року, проведеному за участю представників обох сторін, оголошено перерву до 11.01.2016 року (а.с. 141).

Позивач у судове засідання 11.01.2016 року не направив свого повноважного представника, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (164).

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що незявлення представника позивача в судове засідання та ненадання витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору по суті, оскільки за наявності заперечень відповідача проти позову перешкоджає з'ясуванню та встановленню дійсних обставин справи та дійсних намірів позивача щодо предмета спору.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що строк розгляду справи закінчується, суд на підставі п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України залишив позов без розгляду.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такий висновок місцевого господарського суду необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його не з'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом частини четвертої пункту 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 4.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливе лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в судове засідання господарського суду без поважних причин.

Таким чином, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, господарський суд у кожному випадку зазначає:

- які саме додаткові документи він витребував;

- у якому процесуальному документі зазначено про витребування документів;

- чому саме витребувані документи чи явка представника позивача необхідні для вирішення спору та з яких причин за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- відсутність поважних причин того, що позивач не подав документи, витребувані судом, чи не направив свого представника в судове засідання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо змісту ухвали, у разі якщо господарський спір не вирішується по суті, зокрема, ухвала має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство, висновок з розглянутого питання.

Відтак, ухвала про залишення позову без розгляду повинна відповідати вимогам, передбаченим статтею 86 вказаного Кодексу, а також містити викладення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду.

Дослідивши зміст описової, мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що вона не відповідає вищенаведеним вимогам процесуального законодавства.

Так, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду, в порушення вказаних вище вимог процесуального законодавства, не містить будь-яких посилань на те, чому докази направлення відповідачу рахунків-фактур на оплату (фіскальний чек) необхідні для вирішення спору та з яких причин за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті за наявними матеріалами та доказами.

Також, судом не зазначено, з яких причин він позбавлений можливості вирішити спір по суті через неявку представника позивача у судове засідання, з огляду на те, що останній був присутнім у попередньому судовому засіданні, у якому виклав зміст позовних вимог та доводи на їх обґрунтування, за його участі досліджені докази, надані сторонами (а.с. 141).

Судом взагалі не надано оцінки наявності поважних причин того, що позивач не подав документи, витребувані судом.

Так, у судовому засіданні представник позивача пояснив колегії суддів, що через зміну керівництва підприємства позивача він взагалі не може надати до суду розрахунковий документ (фіскальний чек) до опису вкладення у цінний лист зі штемпелем поштового відділення від 05.06.2013р.

Твердження господарського суду, зазначені в оскаржуваній ухвалі про те, що 01.12.2015 року господарським судом Дніпропетровської області по справі №904/9950/15 у позивача було витребувано докази, які б підтверджували прийняття на відправку поштового відправлення 05.06.2015р. на адресу Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради, а саме: квитанцію або фіскальний чек, не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній будь-який процесуальний документ від 01.12.2015 року чи від іншої дати, у якому було б зазначено про витребування судом вищезазначених документів.

Більш того, в протоколі судового засідання від 01.12.2015 року також про це не зазначено (а.с. 141).

В дублікаті протоколу судового засідання від 01.12.2015 року є запис про те, що суд зобовязав Позивача надати у наступне судове засідання фіскальний чек до опису вкладення до цінного листа (а.с. 143).

З огляду на те, що дублікат протоколу судового засідання від 01.12.2015 року суперечить в цій частині протоколу судового засідання від 01.12.2015 року, на який сторони не подавали письмові зауваження з приводу допущених у протоколі неправильностей або неповноти протоколу, з урахуванням того, що навіть у дублікаті протоколу не зазначено, до якого саме опису вкладення до цінного листа позивачу необхідно надати фіскальний чек, колегія суддів прийшла до висновку, що матеріалами справи взагалі не підтверджений факт витребування господарським судом 01.12.2015 року квитанції або фіскального чеку до опису вкладення до цінного листа від 05.06.2013 року на адресу Управління житлово-комунального господарства Марганецької міської ради.

Само по собі зазначення в ухвалі що незявлення представника позивача в судове засідання та ненадання витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору по суті на дуку колегії суддів не є підставою для залишення позову без розгляду.

Більш того, закінчення строку розгляду справи також не є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 до ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду знайшли своє підтвердження, оскільки, прийнявши відповідну ухвалу у даній справі, місцевий господарський суд не навів відповідних обґрунтувань щодо необхідності такої процесуальної дії.

За приписами ч. ч. 1 і 2 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення, є підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального законодавства, в звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року у справі № 904/9950/15 підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті, як це передбачено ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянтом за подання до суду апеляційної скарги відповідно до Закону України "Про судовий збір" було сплачено судовий збір у сумі 1 378,00 грн. (а.с. 174).

Пункт 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат. Однак, згідно роз'яснень, наданих в п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 81, 99, 101, 103, п. 4 ч.1 і ч. 2 ст. 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег плюс", м. Дніпропетровськ - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2016 року у справі № 904/9950/15 скасувати.

Матеріали справи № 904/9950/15 направити для розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 08.02.2016 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд