ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.02.16 Справа № 904/10262/15

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення збору за охорону вантажу

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 963 від 30.12.15

ОСОБА_2 - представник за дов. № 1 від 19.01.16

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 6227, 02 грн. збору за охорону вантажу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп від 02.01.2008 в частині оплати наданих послуг, а саме збору за охорону вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 21.12.2015.

16.12.2015 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить суд в позовних вимогах відмовити в повному обсязі, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про прибуття на його адресу вантажу за залізничними накладними №№ 34974758, 34978593, 34978718, 43697267, 43695766, 37057957, 43698885, 43707322, 34981357, 34976654, 34997940, однак вагони, що прибули за вищевказаними залізничними накладними, не могли бути прийняті відповідачем на під'їзду колію, з причин знаходження на під'їзній колії відповідача вагонів, які були прийняті до перевезення позивачем, але не були ним забрані з під'їзної колії. Тому, на думку відповідача, оскільки затримка спірних вагонів на коліях ст. Кривий Ріг виникла не з його вини, відсутні правові підстави стягнення з відповідача додаткової плати за охорону вантажу у розмірі 6227, 02 грн.

21.12.2015 представник позивача подав клопотання про заміну сторони у справі її правонаступником, в якому просить суд залучити до участі у справі в якості правонаступника Державного підприємства "Придніпровська залізниця" - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". В даному клопотанні позивач зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.14 № 200 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, 21.10.2015 було проведено держану реєстрацію ПАТ "Українська залізниця". Згідно ст. 2 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та ч. 2 загальних положень статуту ПАТ "Українська залізниця" усі права та обовязки ДП "Придніпровська залізниця" переходять до правонаступника ПАТ "Українська залізниця".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.15 в задоволенні клопотання позивача про заміну правонаступником відмовлено, розгляд справи відкладено на 25.01.2016.

25.01.2016 позивач подав до суду пояснення на відзив, в яких зазначив, що в умовах п.п.31.5 п.31 Тарифного керівництва №1 не передбачено при нарахуванні плати за охорону вантажу особовим складом відомчої воєнізованої охорони залізничного транспорту України, враховувати кількість та період поданих вагонів на під'їзну колію та забраних з під'їзної колії, у разі затримки вантажу з вини одержувача. Визначеної договором домовленості між залізницею та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про врахування кількості та періодів поданих вагонів на під'їзну колію та забраних з під'їзної колії при нарахуванні плати за охорону вантажу особовим складом відомчої воєнізованої охорони залізничного транспорту, також не існує. Що спростовує відсутності вини відповідача, оскільки останній не мав права порушувати вимоги ст. 46 Статуту залізниць України та п.5 договору № ПР/М-12-2/1-3490/НЮдч від 16.11.2012 про експлуатацію залізничної під'їзної колії, в яких чітко визначений порядок здаванню вагонів з металобрухтом на під'їзну колію на станції Промислова з інтервалом в одну годину, та доводить правомірність нарахованої по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 № 16069019 плати за фактично виконану послугу по охороні вантажу, яка нарахована в порядку, визначеному в п.п. 31.5 п. 31 Тарифного керівництва № 1.

25.01.2016 позивач подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів та розгляд справи відкладено на 08.02.2016.

Ухвалою суду від 08.02.2016 розгляд справи було відкладено на 10.02.2016

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 26.11.2015 (арк. с. 87), яка відповідно до п. 3.9.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони, є належним підтвердженням повідомленням учасників судового процесу про час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні 10.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2008 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - позивач, залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач, вантажовласник), укладено договір № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп (далі - договір), відповідно до умов якого залізниця надає вантажовласнику послуги, пов'язані з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно з Правилами перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантаж вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, у тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 договору).

За змістом пункту 2.4 договору передбачено, що вантажовласник зобов'язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги згідно діючих тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці або готівкою на станції.

Договір укладено строком на один рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції із здійсненням усіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 договору).

16.11.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір № ПР/М-12-2/1-3490 про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці (арк. с. 12-20).

За залізничними накладними №№ 34974758, 34978593, 34978718, 43697267, 43695766, 37057957, 43698885, 43707322, 34981357, 34976654, 34997940 на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на станцію Кривий Ріг прибув вантаж "Брухт чорних металів" у вагонах №№ 60922648, 68704261, 65295966, 68771674, 68703958, 65793044, 60923802, 68740943, 68820836, 60323367, 67863555, 67703231 (арк. с. 30-41).

У вищезазначених залізничних накладних в графі 49 маються відмітки про охорону вантажу силами воєнізованої охорони залізниці, що також підтверджується Маршрутами форми ХУ-2 № 027236 від 13.06.2015 та № 027252 від 14.06.2015, Картками обліку робочого часу стрільця по охороні вантажів у парках станцій та відміткою у Книзі обліку здачі вагонів (контейнерів) з номенклатурними вантажами місцевого навантаження під охорону ст. Кривий Ріг Придніпровської залізниці (арк. с. 25-29).

Станцією Кривий Ріг 14.06.2015 було повідомлено відповідача по прибуття на його адресу вантажу, що підтверджується відповідним записом у книзі Повідомлень ф. ГУ-2 (арк. с. 24).

У зв'язку із несвоєчасним вивільненням відповідачем станції Кривий Ріг від вантажу, що надійшов на його адресу за залізничними накладними №№ 34974758, 34978593, 34978718, 43697267, 43695766, 37057957, 43698885, 43707322, 34981357, 34976654, 34997940 позивачем було складено акти загальної форми (ГУ-23) про затримку вагонів (у кількості 12 одиниць) № 6382 та № 9278 від 14.06.2015, в яких зазначено, що вагони у кількості 12-ти штук, які надійшли на адресу відповідача за вищезазначеними залізничними накладними, простоювали на коліях ст. Кривий Ріг, через зайнятість під'їзної колії. Час затримки вагонів згідно акту ф.ГУ-23 № 9278 на коліях станції Кривий Ріг склав 9 год. 00 хв. (з 14.06.2015 04 год. 00 хв. до 14.06.2015 13 год. 00 хв.) (арк. с. 21, 23).

З вищевикладених підстав, позивачем було складено накопичувальну картку зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов'язаних з перевезенням вантажів № 16069019 (ф.ДУ-92) від 15.06.2015 та здійснено нарахування плати за охорону вантажу у сумі 5189, 18 грн. (без ПДВ) (арк. с. 22).

Зазначена накопичувальна картка була підписана представником відповідача із запереченнями та відмовою від сплати суми у розмірі 5189, 18 грн. (без ПДВ), із зазначення про те, що на момент повідомлення про прибуття вантажу на його адресу, на під'їзній колії знаходились незібрані залізницею три склади навантажених вагонів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача плати за охорону вантажу, нарахованої на підставі накопичувальної картки № 16069019 від 15.06.2015, у сумі 6227, 02 грн. з ПДВ.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність його вини у затримці збирання вагонів, яка, на його думку, відбулась у зв'язку із несвоєчасним забирання позивачем вагонів прийнятих до перевезення.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягаютьчастковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, Транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 908 ЦК України зазначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту і відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються, зокрема, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, та іншими нормативними актами.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 пункту 42 Статуту залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення.

Згідно з частиною 1 пункту 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Згідно з пунктом 8 Правил користування вагонами та контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пунктом 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458).

Відповідно до пункту 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Пунктом 62 Статуту порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 20.01.1997 № 18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1997 за № 36/1840, "Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України" брухт чорних металів внесено до переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України.

Пунктом 31.1 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Тарифне керівництво № 1) встановлено, що плата за охорону та супроводження вантажів, що підлягають обов'язковій охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, визначається за тарифами, наведеними в табл. 3, за тарифну відстань.

Згідно з пунктом 31.5 Тарифного керівництва № 1, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

За вказаною таблицею тариф складає 16, 60 грн./ваг-год за 11 - 15 вагонів включно, що охороняються при затримці вантажів.

При цьому плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред'явлені до перевезення одним вантажовідправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Наказом Міністерства інфраструктури від 26.01.2015 № 13 "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги", яким встановлені коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, за послугу "Проїзд провідників (тарифна схема 16), тарифи, плати та збори, що вказані в розділах II і III Збірника тарифів" визначено коефіцієнт з 01.04.2015 у розмірі 2,002.

За вказаних обставин, суд вважає правомірним нарахуванням позивачем відповідачеві плати за охорону вантажу.

Однак, здійснивши перевірку її нарахування, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача збору за охорону при затримці вантажу, нарахованого на підставі п. 31.5 розділ П Тарифного керівництва № 1 у сумі 6227, 02 грн. з ПДВ, підлягає частковому задоволенню у розмірі 4307, 02 грн. з ПДВ. Оскільки позивачем при здійсненні нарахування плати за охорону вантажу при затримці вантажу була здійснена за тарифом 24,0 грн./ваг-год, який встановлено для вагонів, що охороняються при затримці вантажів, у кількості від 1 до 5 включно, тоді як акт загальної форми ф.ГУ-23 від 14.06.2015 № 9278 свідчить про затримку вагонів у кількості 12-ти штук.

Відповідно до п. 31.5 Тарифного керівництва № 1, у разі охорони вагонів при затримці вантажу у кількості від 11 до 15 включно, охорона вантажу здійснюється за тарифом 16, 60 грн/ваг-год.

У відзиві на позов, відповідач зазначає, що плата за охорону вантажу вже була сплачена ним разом із провізною платою, про що містяться відмітки у графі № 33 та № 47 спірних залізничних накладних, а тому у нього відсутній обов'язок сплачувати збір за охорону вантажу, нарахований позивачем у накопичувальній картці № 16069019 від 15.06.2015.

Господарський суд вважає, що таке заперечення проти сплати збору за охорону вантажу, який був нарахований через затримку вагонів на коліях станції призначення, безпідставне з наступних підстав.

Про здійснення охорони засобами залізниці у графі 49 накладних №№ 34974758, 34978593, 34978718, 43697267, 43695766, 37057957, 43698885, 43707322, 34981357, 34976654, 34997940 зроблено відмітку «Охорона залізниці», при цьому, станцією відправлення нарахований збір за охорону вантажу, який оплачено вантажовласником при відправленні, про що свідчать відмітки про розрахунки платежів «При відправленні» в графах 30, 34.

По прибуттю вагонів з вантажем за вищепереліченими накладними на станцію призначення Кривий Ріг на адресу одержувача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», вагони знаходились на станційних коліях в очікуванні передачі їх на під'їзну колію під вантажні операції, у зв'язку із затримкою, пов'язаною з відсутністю вільних колій власника під'їзної колії. Про затримку вагонів з вантажем на коліях станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, станцією призначення складено акти загальної форми №№ 6382, 9278.

Відповідно до статті 23 Статуту станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується в накладній календарним штемпелем станції.

Це свідчить про те, що залізниця несе матеріальну відповідальність за збереженість прибулого вантажу до моменту його безпосередньої передачі одержувачу.

Як встановлено судом вище, залізниця відповідно до вимог Тарифного керівництва № 1 та Правил користування вагонами і контейнерами оформила акти загальної форми ГУ-23 щодо затримки вагонів з вантажем на коліях станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника.

Відповідно до діючих нормативних актів, залізниця забезпечила охорону вантажу, про що свідчить картка обліку робочого часу стрільця по охороні вантажів у парках станцій, маршрут № 027252 від 14.06.2015 та видача вантажу позивачу у збереженому стані, тобто без ознак втрати, недостачі або пошкодження вантажу, що підтверджується відсутністю комерційних актів та скарг вантажоодержувача.

Правова природа даних цивільних відносин є надання послуг.

Згідно частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо того, що незабирання ним вагонів, що надішли на його адресу за спірними залізничними накладними, відбулось у зв'язку з тим, що під'їздні колії відповідача були зайняті вагонами, які вже були передані ним до перевезення позивачеві та, у порушення ним п. 12 договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "АМКР", не були забрані, що і стало причиною затримки спірних вагонів, також не приймаються судом до уваги з нижченаведених підстав.

У якості доказів, в обґрунтування обставин викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на копії повідомлень, складених у передбаченій п. 2 Правил користування вагонами та контейнерами формі, після закінчення приймально-здавальних операцій та на телефонограму № 49 від 14.06.2015 о 04:30, якою, як зазначає відповідач, ним було повідомлено позивача про обов'язок здійснити збирання вагонів з під'їзної колії відповідача.

Однак, відповідачем вищезазначені документи до суду не надано.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 842, 42 грн.

Керуючись ст. 22, 33-34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1; ідентифікаційний код 24432974) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ідентифікаційний код 01073828) плату за охорону вантажу у розмірі 4307, 02 грн. та 842, 45 грн. витрат зі сплати судового збору

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.02.2016

Суддя ОСОБА_3