ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р.Справа № 923/1716/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - Сєдов Д.О., за довіреністю б/н від 22.10.2015 року;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС", Херсонська область, с. Саги

на рішення господарського суду Херсонської області від 10.11.2015 року

у справі № 923/1716/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС", Херсонська область, с. Саги

про стягнення 101 808,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 10.11.2015 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Херсон (Далі - ФОП ОСОБА_2.) до Товариства з обмеженою відповідальністю „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС", Херсонська область, с. Саги (Далі - ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС") про стягнення 101 808,95 грн. задоволені в повному обсязі. Суд стягнув з ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС" на користь ФОП ОСОБА_2 89 072,00 грн. основного боргу, 652,40 грн. 3% річних, 12 084,55 грн. пені та 1 527,13 грн. судового збору.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що вважає позовні вимоги щодо стягнення основного боргу законними та обґрунтованими. Крім того, позивачем обґрунтовано нараховано 3 % річних та пеню за порушення виконання зобов'язань за Договором.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Скаржник вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, і зазначає, що ФОП ОСОБА_2 були порушені умови Договору, а саме прострочено термін виконання робіт.

Крім того, апелянт вказує на те, що ним подавався зустрічний позов про відшкодування збитків, проте, в порушення чинного законодавства України, в канцелярії місцевого господарського суду відмовили у його прийнятті, а суддя, що розглядала справу, відмовила в прийнятті зустрічного позову, вважаючи, що обставини, викладені в ньому є підставою звернення до суду з окремим позовом.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, 02.02.2016 року від директора ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС" через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з тим, що директор підприємства буде приймати участь в іншому судовому засіданні в Апеляційному суді Сумської області, надавши наказ (розпорядження) про направлення у відрядження.

Судова колегія дане клопотання відповідача розглянула та відхилила, оскільки до клопотання не надано жодних належних та допустимих доказів виклику директора ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС" до апеляційного суду Сумської області у судові засідання у період з 01.02.2016 року по 11.02.2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2015 року між ТОВ "ФЛАГМАН- СУДНОСЕРВІС" (Підрядник) та ФОП ОСОБА_2 (субпідрядник) укладено Договір субпідряду № 1 (Далі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору Підрядник доручив, а субпідрядник зобов'язався на власний ризик виконати, у відповідності до умов даного Договору, роботу, а Підрядник зобов'язався прийняти цю роботу та оплатити її.

Відповідно до п.2.1. Договору, Субпідрядник зобов'язується виконати наступні роботи на т/х "М. ЛАЦИС", а саме: виконати заміну металу та рихтування кришок ЛЗ, доводку кришок ВЗ, здачу кришок в роботі.

В пунктах 4.1., 4.2. Договору сторони погодили, що Підрядник здійснює оплату робіт банківським переказом грошових коштів на розрахунковий рахунок Субпідрядника, згідно отримання Підрядником рахунку на оплату виконаних робіт в строк до 7 банківських днів. Остаточні розрахунки здійснюються після підписання Акту виконаних робіт.

Пунктами 6.1., 6.4. Договору сторони погодили, що вони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором у відповідності з нормами чинного законодавства. За односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх обов'язків протягом дії даного Договору винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки.

Згідно п. 9.1. Договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 31.12.2015 року.

Додатковою угодою № 1 до Договору сторони погодили приблизний кошторис на виконання робіт.

В пунктах 3.1., 3.3., 3.4. Додаткової угоди № 2 до Договору сторонами погоджено, що попередня вартість робіт, наданих Субпідрядником згідно умов даної Додаткової угоди складає 240 000 гривень, враховуючи фіксовану ціну за кілограм металу 24 грн. без ПДВ. Підрядник здійснює попередню оплату робіт Субпідряднику авансом на банківський рахунок; остаточний рахунок - за мінусом раніше зроблених платежів протягом тридцяти банківських днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт та виставлення рахунку на оплату. У ході роботи об'єми робіт можуть змінитись, остаточні об'єми вказуються у Акті виконаних робіт, згідно з яким відбувається остаточний розрахунок Субпідрядником.

ФОП ОСОБА_2 (Субпідрядник) умови Договору виконав належним чином, а саме в період з 17.04.2015 року по 09.06.2015 року були виконані роботи на суму 295992,00 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт № 1 від 29.05.2015 року на суму 24 480,00 грн., № 2 від 09.06.2015 року на суму 271 512,00 грн., наявними в матеріалах справи.

Проте, в порушення умов Договору відповідач частково розрахувався за фактично виконані роботи.

В період з 28.04.2015 року по 03.06.2015 року відповідач здійснив попередню оплату вартості робіт на суму 111 920 грн. За даними бухгалтерського обліку позивача, кредиторська заборгованість позивача перед відповідачем скала 87 440,00 грн.

09.06.2015 року після остаточного прийняття відповідачем виконаних робіт на суму 271 512,00 грн., заборгованість за виконані роботи стала дорівнювати 184 072,00 грн.

В період з 12.06.2015 року по 25.09.2015 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 95 000,00 грн.

Факти перерахування коштів відповідачем на рахунок позивача підтверджуються банківськими виписками по рахунку ФОП ОСОБА_2, наявними в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, у зв'язку з частковою несплатою відповідачем коштів за виконані роботи, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 89 072,00 грн., що і стало причиною звернення ФОП ОСОБА_2 із позовом до господарського суду Херсонської області про стягнення з ТОВ „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС" суми основного боргу в розмірі 89 072,00 грн., 3% річних в сумі 652,40 грн. та пені в розмірі 12 084,55 грн.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі з договору.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У статтях 610, 611 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За нормами частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та невиконання відповідачем умов Договору щодо своєчасної та повної оплати позивачу грошових коштів за виконані роботи, Одеський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 89 072,00 грн.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок і період нарахування пені в сумі 12 084,55 грн. за період з 22.07.2015 року по 07.10.2015 року та 3 % річних в розмірі 652,40 грн. за період з 22.07.2015 року по 07.10.2015 року, вважає його вірним та погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо стягнення вищевказаних сум.

Одеський апеляційний господарський суд не приймає до уваги доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі щодо прострочення позивачем терміну виконання робіт, оскільки: по-перше відповідачем були підписані акти здачі-приймання робіт, згідно яких роботи прийняті без зауважень; по-друге виконання позивачем робіт із простроченням терміну не підтверджується жодними належними та допустимими доказами; по-третє відповідач не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом про відшкодування збитків в загальному порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта те, що ним подавався зустрічний позов про відшкодування збитків, однак в канцелярії місцевого господарського суду відмовили у його прийнятті, а суддя, відмовила в прийнятті зустрічного позову, оскільки скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів, в розумінні статтей 32-34, 36 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту подання до суду зустрічної позовної заяви та взагалі не додав належним чином завірену копію до апеляційної скарги. Крім того, докази такого звернення відсутні і в матеріалах справи, а отже такі доводи скаржника є хибними.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС", Херсонська область, с. Саги слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 10.11.2015 року у даній справі - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-103; 105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ФЛАГМАН-СУДНОСЕРВІС", Херсонська область, с. Саги на рішення господарського суду Херсонської області від 10.11.2015 року у справі 923/1716/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 10.11.2015 року у справі 923/1716/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Н.В. Ліпчанська