ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Справа № 910/4732/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2015 року

та на рішення господарського суду міста Києва від 30 червня 2015 року

у справі №910/4732/15-г

господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача ОСОБА_4

про визнання договору припиненим

за участю представників

позивача - ОСОБА_5

відповідача - ОСОБА_6

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про визнання припиненим договору поруки №77.2/СЖ-317.07.2 від 31 серпня 2009 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30 червня 2015 року (суддя Сівакова В.В.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2015 року (судді Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., Руденко М.А.) у справі № 910/4732/15-г у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 30 червня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повністю.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк", найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (Банк) та ОСОБА_4 (Позичальник) 30 серпня 2007 року укладено кредитний договір № 77.2/СЖ-317.07.2, відповідно до п. 1.1 якого (з урахуванням договору №1 від 31 серпня 2009 року про внесення змін до кредитного договору) банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в розмірі 266360,00 доларів США строком (терміном) по 30 серпня 2014 року включно.

За умовами кредитного договору № 77.2/СЖ-317.07.2 від 30 серпня 2007 року, з урахуванням договору № 1 від 31 серпня 2009 року Позичальник зобов'язався погашати кредити рівними частками в сумі 4 366,56 доларів США щомісячно, в строк (термін) до 10 числа кожного місяця, починаючи з вересня місяця 2009 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у п. 1.2. цього договору.

Згідно п. 4.1.1 кредитного договору Позичальник зобов'язався забезпечити повне повернення одержаної суми кредитів на рахунок, вказаний у п. 1.2. цього договору, не пізніше 30 серпня 2014 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного/депозитного рахунку.

Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено зобов'язання Позичальника сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами до " 10"-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 30 серпня 2014 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. Датою сплати заборгованості за відсотками є день зарахування коштів на рахунок, зазначений у пункті 1.4 цього договору. У разі, якщо день сплати відсотків співпадає з вихідним (святковим, неробочим) днем, сплата процентів здійснюється в перший робочий день, що є наступним за вихідним (святковим, неробочим) днем.

Відповідно до п. 3 договору (з урахуванням договору №1 від 31 серпня 2009 року про внесення змін до кредитного договору) у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо погашення в установлені кредитним договором строки кредитів та/або відсотків за користування кредитами понад 30 днів, на 31-й день строк повернення кредитів та/або процентів за користування кредитами вважатиметься таким, що настав, і в разі не погашення заборгованості за кредитами та/або відсотками Банк вправі розпочати процедуру звернення стягнення на майно, що є забезпеченням за даним кредитним договором, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" (поручитель) 31 серпня 2009 року укладено договір поруки № 77.2/СЖ-317.07.2, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, що укладений між Банком та Позичальником.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, посилався на те, що відповідно до умов кредитного договору (з урахуванням змін внесених договором № 1 від 31 серпня 2009 року) на 31 день з моменту порушення виконання ОСОБА_4 свого обов'язку по сплаті платежів, тобто з 10 квітня 2010 року, строк повернення кредиту настав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" зазначає, що оскільки згідно п.2.2 договору поруки відповідальність Поручителя настає з наступного дня з дати платежу, яка передбачена кредитним договором, у товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" 11 квітня 2010 року виник обов'язок зі сплати грошових коштів за договором поруки.

Відтак, за твердженням позивача, оскільки Банк не реалізував своє право та не звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" з повідомленням (вимогою) про сплату коштів протягом 6 місяців з наведеної дати, порука товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" перед публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" є припиненою з 11 жовтня 2010 року.

Суди попередніх інстанцій з наведеними доводами позивача не погодились, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 договору (з урахуванням договору №1 від 31 серпня 2009 року про внесення змін до кредитного договору) у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо погашення в установлені кредитним договором строки кредитів та/або відсотків за користування кредитами понад 30 днів, на 31-й день строк повернення кредитів та/або процентів за користування кредитами вважатиметься таким, що настав, і в разі не погашення заборгованості за кредитами та/або процентами Банк вправі розпочати процедуру звернення стягнення на майно, що є забезпеченням за даним кредитним договором, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно умов кредитного договору (п. 1.1, з урахуванням договору №1 від 31 серпня 2009 року про внесення змін до кредитного договору) банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі.

Отже, враховуючи споживчу ціль кредиту, до даних правовідносин сторін підлягають застосуванню норми Закону України "Про захист прав споживачів".

Пунктом 10 ст. 11 вказаного Закону передбачено, якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці

Зазначена норма має імперативний характер, а отже підлягає обов'язковому застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на викладене, у даному випадку, у зв'язку з порушенням споживачем умов договору банк одержує право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав лише у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на три календарні місяці, оскільки споживчий кредит було забезпечено іпотекою.

Враховуючи те, що позичальником не було допущено прострочення оплати кредиту у строк більший ніж три календарні місяці у відповідача згідно п. 10 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" не було підстав для пред'явлення вимоги про повернення споживчого кредиту.

Отже, позивач, не враховуючи зазначене положення ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" не вірно зазначає про те, що оскільки Банк не реалізував своє право та не звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" з вимогою про сплату коштів протягом шести місяців починаючи з 11 квітня 2010 року (день наступний після спливу 31-денного), порука товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" перед публічним акціонерним товариством "Родовід Банк" є припиненою з 11 жовтня 2010 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зобов'язання позичальника виконувались належним чином до 04 березня 2014 року.

Банк звернувся 07 липня 2014 року до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_4 та товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На час звернення Банку до суду із зазначеною заявою правовідносини, що виникли на підставі договору поруки не були припиненими, оскільки шестимісячний строк (перебіг якого розпочався від дня настання строку виконання основного зобов'язання), протягом якого банк може звернутися з вимогою до поручителя, не сплив.

За наведених обставин, підстави для визнання договору поруки припиненим відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2015 року зі справи № 910/4732/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков