ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2016р. Справа № 905/3447/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп Інжиніринг",

, м.Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ютан Енергосервіс",

, м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 69218,36 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп Інжиніринг", м.Дніпропетровськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ютан Енергосервіс", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 69218,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 60000,00 грн., штраф в сумі 8520,00 грн. та три проценти річних в розмірі 698,36 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №323 від 24.06.2015р., видаткову накладну №30 від 02.07.2015р., специфікацію №1 від 24.06.2015р., розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.12.2015р.).

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

24.06.2015р. сторонами було підписано договір №323, за умовами якого позивач зобовязався поставити позивачу продукцію, а відповідач - прийняти та оплатити електротехнічні матеріали та запасні частини (надалі- товар), в асортименті та кількості на підставі замовлень відповідача. Поставка товару здійснюється на підставі узгоджених специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п.3.1 договору загальна сума договору складається з суми вартості товарів, вказаних у всіх специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п.3.2 договору вартість товару, який постачається, визнається в кожному окремому випадку на момент виставлення постачальником рахунку на оплату та оговорюється в специфікаціях.

Згідно п.5.2 договору термін поставки товару вказується в специфікації та відраховується від дати отримання попередньої оплати на розрахунковий рахунок постачальника.

Сторонами 24.06.2015р. було підписано специфікацію №1 до договору, в якій узгоджено найменування товару, умови постачання та оплати, термін поставки, кількість та вартість продукції, що має бути поставлена позивачем відповідачу.

Як встановлено судом, згідно з наданою до матеріалів справи видатковою накладною №30 від 02.07.2015р., довіреністю №1 від 02.07.2015р., позивачем за договором №323 від 24.06.2015р. було поставлено відповідачу товар на суму 60000,00 грн. з урахуванням часткового погашення боргу відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №26 від 24.07.2015р. на суму 16387,00 грн.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1 договору №323 від 24.06.2015р. розрахунок за товар здійснюється згідно умов, узгоджених у кожній окремій специфікації та рахункам на оплату, отриманих від постачальника на кожну поставку.

Згідно умов специфікації №1 від 24.06.2015р. до договору розрахунок за товар поставлений за цією спеціфікацією здійснюється у порядку відстрочки платежу 10 робочих днів з дати отимання товару.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 60000,00 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В п.8.4 договору №323 від 24.06.2015р. сторонами було узгоджено, що у разі несвоєчасної оплати продукції відповідач, сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,1% від ціни товару за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Одночасно, неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання згідно із ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України є пенею.

Таким чином, враховуючи умови п.8.4 договору №323 від 24.06.2015р. та ст.549 Цивільного кодексу України (зокрема, щодо обчислення неустойки за кожен день прострочення), суд дійшов висновку про узгодження сторонами можливості застосування саме пені у разі несвоєчасної оплати відповідачем продукції.

Позивачем на підставі п.8.4 договору №323 від 24.06.2015р. нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 8520,00 грн. за період з 16.07.2015р. по 07.12.2015р., а фактично пеню.

Проте, як встановлено судом, договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно з Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені, передбачений статтею 1 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тобто, Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, який регулює правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлені обмеження щодо розміру пені, яка може застосовуватись за згодою сторін.

Як встановлено судом, розрахунок суми пені проведений позивачем виходячи зі ставки 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ в розрахунковому періоді.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу та пені, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в сумі 698,36 грн. за період з 16.07.2015р. по 07.12.2015р

За висновками суду, розрахунок суми штрафу (пені) та трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень по суті позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 69218,36 грн., у тому числі основний борг в сумі 60000,00 грн., пеня в сумі 8520,00 грн. та три проценти річних в розмірі 698,36 грн., підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп Інжинірінг", м.Дніпропетровськ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ютан Енергосервіс", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 69218 грн. 36 коп., у тому числі основний борг в сумі 60000 грн. 00 коп., пеня в сумі 8520 грн. 00 коп. та три проценти річних в сумі 698 грн. 36 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ютан Енергосервіс" (87516 Донецька область, м.Маріуполь, вул.Волгодонська, буд.2; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп Інжинірінг" (49000 Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, пр.Пушкіна, буд.8-А, приміщення 209; ) основний борг в сумі 60000 грн. 00 коп., пеню в сумі 8520 грн. 00 коп. та три проценти річних в сумі 698 грн. 36 коп., всього заборгованість в сумі 69218 грн. 36 коп., судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 08.02.2016р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина