ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 лютого 2016 р. Справа № 918/1347/15

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до відповідача: Приватного підприємства "Укртехсервіс"

про стягнення заборгованості в сумі 102 038 грн. 37 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Дзюбак Є.Ф. за довіреністю від 14 травня 2015 року № 360;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 9 лютого 2016 року, відповідно до статті 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Приватного підприємства "Укртехсервіс", в якій просить суд стягнути з останнього на свою користь заборгованість в сумі 102 038 грн. 37 коп., з яких: 83 565 грн. 00 коп. основної заборгованості, 3 760 грн. 43 коп. пені, 5 849 грн. 55 коп. штрафу, 8 132 грн. 14 коп. процентів за користування грошовими коштами, 133 грн. 70 коп. інфляційного збільшення та 597 грн. 55 коп. три процента річних.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 1 грудня 2015 року порушено провадження у справі № 918/1347/15, розгляд якої призначено на 22 грудня 2015 року.

Ухвалою суду від 22 грудня 2015 року відкладено розгляд справи на 12 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 12 січня 2016 року розгляд справи відкладено на 26 січня 2016 року.

26 січня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав письмові пояснення від 25 січня 2016 року № 06, в яких просив суд стягнути на свою користь з Приватного підприємства "Укртехсервіс" кошти в сумі 102 028 грн. 37 коп.

26 січня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду даного спору.

Ухвалою суду від 26 січня 2016 року продовжено строк розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

Окрім того, ухвалою суду від 26 січня 2016 року розгляд справи відкладено на 9 лютого 2016 року.

29 січня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав супровідний лист, в додатках до якого надав частину документів які витребовувались ухвалою суду від 12 січня 2016 року.

У судовому засіданні, призначеному на 9 лютого 2016 року уповноважений представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, документів, витребуваних у нього ухвалою суду від 12 січня 2016 року, не надав.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З метою встановлення місцезнаходження відповідача судом було зроблено спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, з якого вбачається, що адресою Приватного підприємства "Укртехсервіс" по вулиці Курчатова, будинок 60 в місті Рівне, є: 33018, місто Рівне, вулиця Курчатова, будинок 60.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 1 грудня 2015 року була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою, яка співпадає з адресою відповідача, вказаною позивачем у позовній заяві. Проте дане поштове відправлення було повернуто підприємством поштового зв'язку з посиланням на закінчення терміну його зберігання (а.с. 65-66).

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (надалі - позивач, Покупець, ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України") та Приватним підприємством "Укртехсервіс" (надалі - відповідач, Постачальник, ПП "Укртехсервіс") укладено договір поставки № МИК 008 П-С (надалі - договір) за яким Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця зерно українського походження врожаю 2014 року, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору (пункт 1.1. договору).

Кількість, строк та місце поставки, ціна та загальна вартість товару для кожної партії, що поставляється згідно договору, визначаються в Специфікаціях до договору, які підписуються сторонами щодо кожної партії товару та є невід'ємними частинами договору (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору Постачальник поставляє товар на умовах СРТ ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО згідно Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, за винятком застережень, прямо передбачених договором. Місце поставки кожної окремої партії товару визначається в Специфікаціях до договору, які є його невід'ємними частинами.

Датою поставки товару вважається дата відмітки складу Покупця в документах, що супроводжують товар, про прийняття товару на складі Покупця (пункт 4.2. договору).

Оплата товару, що поставляється за договором проводиться в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом строку зазначеного в специфікаціях до цього договору після останньої з подій зазначених нижче:

- поставка товару;

- визначення його якості і залікової ваги;

- пред'явлення рахунку-фактури;

передача Покупцю документів, зазначених в пункті 6.1 цього договору (пункт 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що датою оплати Товару вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Відповідно до пункту 9.4. договору у випадку не поставки або несвоєчасної поставки товару згідно умов договору, Постачальник сплачує Покупцеві на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1% загальної вартості непоставленої партії товару за кожен день прострочення.

Пунктом 9.5. договору сторони погодили, що у випадку прострочення зобов'язання по поставці товару, визначеного Специфікацією більш як на 30 календарних днів, Покупець може частково або у повному обсязі відмовитися від договору і вимагати від Постачальника повернення оплачених коштів по даному договору (у випадку їх здійснення). В цьому випадку Постачальник зобов'язаний протягом 3 банківських днів, з моменту отримання письмової та/або факсової вимоги Покупця про повернення коштів, повернути Покупцю всі оплачені кошти по договору, а також сплатити Покупцю штраф у розмірі 7% від загальної суми договору.

Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 30 червня 2015 року, а в частині розрахунків та поставки товару до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 11.1. договору).

Оригінал договору від 1 липня 2014 року № МИК 008 П-С було оглянуто судом в судовому засіданні 9 лютого 2016 року, про що є відповідний запис у протоколі судового засідання від 26 січня 2016 року № 918/1347/15.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих суб'єктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору поставки від 1 липня 2014 року № МИК 008 П-С, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

Відповідно до умов договору ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" здійснено оплату грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача на загальну суму 5 318 391 грн. 40 коп., що підтверджується випискою з банку, копія якої знаходиться в матеріалах даної справи (а.с. 15-17).

Однак Постачальник лише частково виконав зобов'язання за договором та поставив ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на виконання умов договору товар на загальну суму 5 234 826 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо поставки товару на суму 83 565 грн. 00 коп.

12 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надіслало на адресу Приватного підприємства "Укртехсервіс" лист - вимогу № 130-2-12/4081, в якій просило останнє виконати умови, щодо поставки товару на суму 83 565 грн. 00 коп., окрім того сплатити усі штрафні санкції, передбачені договором та чинним законодавством України, за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Вищезазначена вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, станом на 26 січня 2016 року заборгованість ПП "Укртехсервіс" перед ПАТ "ДПЗКУ" становить 83 565 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 1 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № МИК 008 П-С за яким відповідач зобов'язався передати у власність позивача зерно українського походження врожаю 2014 року, а товар по якості повинен відповідати вимогам вказаним в специфікації для кожної партії товар (а.с. 133-160).

1 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (надалі - позивач, Покупець, ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України") та Приватним підприємством "Укртехсервіс" (надалі - відповідач, Постачальник, ПП "Укртехсервіс") укладено договір поставки № МИК 008 П-С (надалі - договір) за яким Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця зерно українського походження врожаю 2014 року, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного договору (пункт 1.1. договору).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (стаття 712 ЦК України).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 525 ЦК України).

Відповідач своїх зобов'язань за договором не виконав у зв'язку з чим позивач звертався до відповідача з претензією про поставку товару або повернення суми передплати.

Станом на день розгляду справи відповідач товар не поставив, суми передплати не повернув у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 83 565 грн. 00 коп., обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 3 760 грн. 43 коп. пені, 5 849 грн. 55 коп. штрафу, 8 132 грн. 14 коп. відсотків за користування грошовими коштами суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою (частина 1 стаття 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання (частина 1 стаття 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 стаття 549 ЦК України).

Статтею 230 ГК України передбачені штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є юридичною особою згідно законодавства України, створеною шляхом перетворення державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2011 року № 593 "Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 року № 764" та наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 7 липня 2011 року № 325 № Про реорганізацію шляхом перетворення державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України". Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 9.4. договору у випадку не поставки або несвоєчасної поставки товару згідно умов договору, Постачальник сплачує Покупцеві на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1% загальної вартості непоставленої партії товару за кожен день прострочення.

Пунктом 9.5. договору сторони погодили, що у випадку прострочення зобов'язання по поставці товару, визначеного Специфікацією більш як на 30 календарних днів, Покупець може частково або у повному обсязі відмовитися від договору і вимагати від Постачальника повернення оплачених коштів по даному договору (у випадку їх здійснення). В цьому випадку Постачальник зобов'язаний протягом 3 банківських днів, з моменту отримання письмової та/або факсової вимоги Покупця про повернення коштів, повернути Покупцю всі оплачені кошти по договору, а також сплатити Покупцю штраф у розмірі 7% від загальної суми договору.

Приймаючи до уваги, неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 760 грн. 43 коп. пені, 5 849 грн. 55 коп. штрафу, 8 132 грн. 14 коп. відсотків за користування грошовими коштами (розрахунок у матеріалах справи), обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, на підставі статті 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3 відсотки річних за період з 15 серпня 2015 року по 11 листопада 2015 року у розмірі 597 грн. 55 коп. та інфляційні за період з 15 серпня 2015 року по 11 листопада 2015 в сумі 133 грн. 70 коп.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Станом на день розгляду справи відповідач товар не поставив, суму передплати не повернув, документів які б спростовували позовні вимоги не представив.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про стягнення з відповідача Приватного підприємства "Укртехсервіс" заборгованості за договором поставки від 1 липня 2014 року № МИК 008 П-С у сумі 102 038 грн. 37 коп., з яких: 83 565 грн. 00 коп. основної заборгованості, 3 760 грн. 43 коп. пені, 5 849 грн. 55 коп. штрафу, 8 132 грн. 14 коп. процентів за користування грошовими коштами, 133 грн. 70 коп. інфляційного збільшення та 597 грн. 55 коп. три процента річних, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 81-1, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Укртехсервіс" (33018, місто Рівне, вулиця Курчатова, будинок 60, ідентифікаційний код: 31163680) на користь Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, 1, ідентифікаційний код: 37243279) 83 565 (вісімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 00 коп. основної заборгованості, 3 760 (три тисячі сімсот шістдесят) грн. 43 коп. пені, 5 849 (п'ять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 55 коп. штрафу, 8 132 (вісім тисяч сто тридцять дві) грн. 14 коп. процентів за користування грошовими коштами, 133 (сто тридцять три) грн. 70 коп. інфляційного збільшення, 597 (п'ятсот дев'яносто сім) грн. 55 коп. три процента річних та 1 530 (одна тисяча п'ятсот тридцять) 58 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено "11" лютого 2016 року

Суддя Торчинюк В.Г.