РІШЕННЯ

09 лютого 2016 року Справа № 913/256/15

Провадження №18/913/256/15

За позовом відділу культури Старобільської районної державної адміністрації, м. Старобільськ Луганської області

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі опікуна - ОСОБА_2, м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 33068,97 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в загальній сумі 30061,58 грн. за оренду нежитлових приміщень за період: жовтень 2014 р. - березень 2015 р., за двома договорами оренди індивідуально визначеного (нерухомого або рухомого) майна від 01.08.2011 № 04/012 та від 13.06.2013 № 1595-р, пені в сумі 886,95 грн., штрафу в сумі 2104,32 грн. та неустойки в сумі 16,12 грн. за прострочення платежів (за першим договором борг 16119,12 грн., пеня 475,95 грн., штраф 1128,34 грн., неустойка 16,12 грн.; за другим договором борг 13942,46 грн., пеня 411 грн., штраф 975,98 грн.). Всього до стягнення заявлено грошові кошти в сумі 33068,97 грн.

У додаткових поясненнях від 14.07.2015 № 100 та доданих до них розрахунках позивач вказав, що розмір боргу за договором від 01.08.2011 № 04/012 складає 16359,34 грн., пеня 495,57 грн., штраф 1145,15 грн., неустойка 16,36 грн.; за договором від 13.06.2013 № 1595-р борг складає 13680,49 грн., пеня 414,42 грн., штраф 957,64 грн. Не зважаючи на зміну розміру боргу та штрафних санкцій загальна сума грошових коштів заявлених до стягнення не змінилася (33068,97 грн.). Позивач не заявляв про зменшення або збільшення розміру позовних вимог щодо кожної з вимог.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 29.07.2015 у справі № 431/1960/15-ц (провадження № 2-о/431/60/15) відповідача по даній господарській справі - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) визнано недієздатною та призначено над неї опікуном ОСОБА_2.

Ухвалою від 28.01.2016 господарський суд встановив, що відповідачем по справі слід вважати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в особі опікуна - ОСОБА_2.

Відповідач витребувані матеріали суду не подав, його представник в судове засідання не прибув, не зважаючи на те, що його було своєчасно та належним чином повідомлено судом про час і місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу 04.02.2016 поштового відправлення (ухвали суду від 28.01.2016), долучено до матеріалів справи).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

01.08.2011 між сторонами за позовом був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або рухомого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області № 04/012 (з додатковими угодами), згідно якому позивач (відділу культури Старобільської райдержадміністрації) передав відповідачу (приватному підприємцю ОСОБА_1) в оренду терміном до 30.06.2014 вбудовані нежитлові приміщення площею 181,6 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 що перебувають на балансі позивача, для розміщення складів (пункти 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до розділу 3 договору (з урахуванням додаткової угоди до нього № 3 від 08.01.2014) відповідач зобов'язався вносити позивачу орендну плату щомісячно (за базовий місяць липень в сумі 1746,23 грн. з подальшим її корегуванням на індекс інфляції та з ПДВ).

13.06.2013 між сторонами за позовом був укладений ще один договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або рухомого) майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області 1595-р (з додатковою угодою від 08.01.2014), згідно якому позивач передав відповідачу в оренду терміном до 12.05.2016 вбудоване нежитлове приміщення площею 80,7 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що перебувають на балансі позивача, для торгівлі непродовольчими товарами (пункти 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до розділу 3 договору (з урахуванням додаткової угоди до нього № 1 від 08.01.2014) відповідач зобов'язався вносити позивачу орендну плату щомісячно (за перший місяць червень 2013 р. в сумі 1487,66 грн. з подальшим її корегуванням на індекс інфляції та з ПДВ).

Пунктами 2.2. обох договорів (в редакції додаткових угод) встановлено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишаються територіальні громади сіл, селищ, міст Старобільського району.

Позивач у позовній заяві вказав, що у порушення умов вищевказаних договорів оренди відповідач своєчасно та у повному обсязі орендну плату за період жовтень 2014 р. - квітень 2015 р. не вносив.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в загальній сумі 30061,58 грн. за оренду нежитлових приміщень, пені в сумі 886,95 грн., штрафу в сумі 2104,32 грн. та неустойки в сумі 16,12 грн. за прострочення платежів (за першим договором борг 16119,12 грн., пеня 475,95 грн., штраф 1128,34 грн., неустойка 16,12 грн.; за другим договором борг 13942,46 грн., пеня 411 грн., штраф 975,98 грн.). Всього до стягнення заявлено грошові кошти в сумі 33068,97 грн.

У додаткових поясненнях від 14.07.2015 № 100 та доданих до них розрахунках позивач вказав, що розмір боргу за договором від 01.08.2011 № 04/012 складає 16359,34 грн., пеня 495,57 грн., штраф 1145,15 грн., неустойка 16,36 грн.; за договором від 13.06.2013 № 1595-р борг складає 13680,49 грн., пеня 414,42 грн., штраф 957,64 грн.

Не зважаючи на зміну розміру боргу та штрафних санкцій за кожним з договорів (про що вказано у додаткових поясненнях від 14.07.2015 № 100) загальна сума грошових коштів заявлених до стягнення не змінилася (33068,97 грн.).

Разом з цим, позивач не заявляв про зменшення або збільшення розміру позовних вимог відносно первісно заявлених до стягнення боргу, пені, штрафу та неустойки.

Тому, додаткові пояснення позивача від 14.07.2015 № 100 у яких наведено нові розрахунки заявлених до стягнення сум, не вважаються судом заявою про зменшення чи збільшення розміру позовних вимог.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 29.07.2015 у справі № 431/1960/15-ц (провадження № 2-о/431/60/15) відповідача по даній господарській справі - ОСОБА_1 визнано недієздатною та призначено над неї опікуном ОСОБА_2.

Ухвалою від 28.01.2016 господарський суд встановив, що відповідачем по справі слід вважати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в особі опікуна - ОСОБА_2.

Відповідач витребувані матеріали суду не подав, позовні вимоги не оспорив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Статтею 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII визначено:

«Скасувати на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.».

Частина 2 статті 1 Закону № 1669-VII «Визначення термінів»:

«Період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.».

«Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.».

На виконання Закону № 1669-VII Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», яким затверджено відповідний перелік населених пунктів, до якого увійшло м. Старобільськ Луганської області.

Відповідно до пунктів 2.2. вищевказаних договорів оренди в оренду відповідачу передавалось майно, яке перебувало в комунальній власності (у власності територіальних громад).

Таким чином, орендна плата, заборгованість по якій заявлена до стягнення з відповідача, є скасованою в силу закону, так як орендна плата нарахована позивачем відповідачу за оренду комунального майна, за період, в якому проводилася антитерористична операція, і вона нарахована відповідачу, який здійснював діяльність на території проведення антитерористичної операції.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача боргу по орендній платі та штрафних санкцій за прострочення платежів, слід відмовити за їх необґрунтованістю та безпідставністю (так як вказані платежі в силу закону не повинні були нараховуватись).

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

09 лютого 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 15 лютого 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко