ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.02.16р. Справа № 904/764/16

Суддя Рудовська І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДНІПРО", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про зобов'язання звільнити приміщення та стягнення 21 905,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДНІПРО" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. № суду 772/16 від 11.02.2016 р.) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просить суд:

1. зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДНІПРО" приміщення тимчасових споруд - МАФи розташовані за адресами: - м. Дніпропетровськ, вул. Проспект Миру, 75, інв. № 0000820; - Дніпропетровська обл., смт. Ювілейний, вул. Мічуріна, інв. № 0001261; - Дніпропетровська область, смт. Ювілейний, вул. Фрунзе, 18, інв. № 0007790; - Дніпропетровська область, смт. Ювілейний, вул. Теплична, 32, інв. № 0001181, - шляхом звільнення приміщення тимчасових споруд від майна ОСОБА_3 Олександрівни та передачі ключів від приміщення тимчасової споруди представнику ТОВ "ОСОБА_1 ДНІПРО".

2. стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ДНІПРО" заборгованості по орендній платі у розмірі 12 900,00 грн., пені у розмірі 3684,73 грн., збитків від інфляції в розмірі 2694,30 грн., 3 % річних в розмірі 226,79 грн., неустойки за час користування орендованим майном без належних правових підстав за період в розмірі 2400,00 грн., а всього: 21 905,82 грн. та сплати судового збору.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України, вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визнання ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Згідно п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру - розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн.

Згідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Однак судам слід враховувати що, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (п.2.11. Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України."

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про зобов'язання звільнити приміщення тимчасових споруд та з вимогою про стягнення 21 905,82 грн. - заборгованості.

Тобто прохальна частина позовної заяви містить одну майнову та одну немайнову вимогу, в зв'язку з чим, кожна з них повинна бути оплачена судовим збором окремо.

У зв'язку з чим сума судового збору з урахуванням викладеного становить в загальному розмірі 2756,00 грн. (з якої: 1378,00 грн. (за майнову вимогу) та 1378,00 грн. (немайнову вимогу). Однак, позивачем у якості доказу сплати судового збору подано оригінал платіжного доручення № 11 від 15.01.2016 року, згідно якого судовий збір сплачено лише у розмірі 1562,16 грн.

Відтак, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

На підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, позивач залучив до позовної заяви поштову квитанцію з описом вкладення від 10.02.2016 р.

Натомість, суд звертає увагу, що в описі вкладення від 10.02.2016 р. зазначено "Позовна заява і додатки", однак при цьому перелік додатків в описі вкладення не наводиться, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання позивачем вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України стосовно його обовязку надіслати відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів. В той же час, до позовної заяви додані вказані в ній додатки (стор. 2 позовної заяви - додаток в копіях №№ 1 - 12), направлення яких відповідачу фактично позивачем не підтверджується.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати поштову квитанцію з описом вкладення від 10.02.2016 р. в якості виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказана обставина є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Додатково зазначаємо, що згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ч. 2 ст. 34, ст.ст. 56, 57, п.п. 4, 6 ст. 63, ст.ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява з додатками на 33 аркушах, у тому числі платіжне доручення № 11 від 15.01.2016 р. про сплату судового збору у розмірі 1562,16 грн.

Суддя ОСОБА_4