КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 927/1178/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від прокуратури: Бондарчук І.П. - посв. № 026128 від 13.05.2014 року;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2015 року

у справі № 927/1178/15 (суддя: Репех В.М.)

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави

до Чернігівської міської ради

Автокооператива № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Чернігівське міське управління юстиції

про визнання недійсним рішень та договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави (далі - прокуратура) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради (далі - відповідач 1) та Автокооператива № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (далі - відповідач 2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Чернігівське міське управління юстиції (далі - третя особа) про:

- визнання недійсним п. 1.1 рішення двадцять сьомої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам в межах м. Чернігова"

- визнання недійсним п. 16 рішення тридцять третьої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.09.2013 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, передача земельних ділянок юридичним та фізичним особам".

- визнання недійсним договорів оренди земельної ділянки від 31.10.2013 року № 1197 площею 0,0750 га (кадастровий номер :01:045:0052), розташованої по вул. Любецькій, 163 у м. Чернігові, укладений між Чернігівською міською радою та Автокооперативом № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.

- скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції про державну реєстрацію іншого речового права від 23.12.2013 року індексний номер 9378369 щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки від 31.07.2013 року № 1197 площею 0,0750 га (кадастровий номер :01:045:0052), розташованої по вул. Любецькій 163 у м. Чернігові, укладеного між Чернігівською міською радою та Автокооперативом № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при передачі земельної ділянки в оренду Чернігівською міською радою допущено порушення вимог Земельного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2015 року у справі № 927/1178/15 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Чернігівської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Крім того, скаржник зазначив, що Чернігівською міською радою при прийнятті спірних рішень були порушені норми чинного законодавства.

Також, скаржник вказав, що при прийнятті спірного рішення по наданню в оренду Автокооперативу №34 земельної ділянки розмір орендної плати встановлено у мінімальному розміру, що прямо суперечить інтересам держави та є підставою для скасування спірного рішення.

При цьому, скаржник посилається на відсутність затвердженої містобудівної документації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області було прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, даною ухвалою розгляд справи було продовжено на 15 днів.

У судовому засіданні 02.02.2016 року представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду - скасувати.

Представники відповідача 1 у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. Зазначивши, що суд першої інстанції прийняв правомірне та обґрунтоване рішення.

В судове засідання 02.02.2016 року представники відповідачів та третьої особи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників апеляційного провадження копії ухвали від 21.01.2016 року.

Жодних клопотань, заяв або пояснень від відповідача та третьої особи 1 не надходило.

Разом з цим, згідно частини 3 пункту 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 102 ГПК України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Чернігівської області в апеляційному порядку за відсутності представників відповідачів та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Заступника прокурора Чернігівської області - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Рішенням двадцять сьомої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам в межах м. Чернігова" Автокооперативу № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку по вул. Любецькій, 163 у м. Чернігові, суміжно з орендованою земельною ділянкою для гаражного будівництва.

Рішенням тридцять третьої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.09.2013 року "Про затвердження проектів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, передача земельних ділянок юридичним та фізичним особам" Автокооперативу № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано у короткострокову оренду земельну ділянку площею 0,075 га по вул. Любецькій, 163 у м. Чернігові (кадастровий номер :01:045:0052) для гаражного будівництва.

На підставі рішення сесії міської ради 31.10.2012 року між Чернігівською міською радою та Автокооперативом № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів було укладено договір оренди земельних ділянок № 1197.

Вказаний договір зареєстровано Реєстраційною службою Чернігівського міського управління юстиції на підставі рішення державного реєстратора від 23.12.2013 року за індексним номером 9378369.

Згідно до умов укладеного договору Автокооперативу № 34 передано в короткострокове платне користування земельну ділянку в. м. Чернігові для гаражного будівництва по вул. Любецькій. 163 площею 0,075 га (кадастровий номер :01:045:0052).

Договір укладено до 30.09.2016 року.

Статтею 116 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1-3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 Земельного кодексу України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків встановлених ч.ч. 2.3 ст. 134 Земельного кодексу України.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. 2-3 ст. 134 Земельного кодексу України, здійснюються в порядку встановленому ст. 123 земельного кодексу України.

Згідно ч. 1,2 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам, вищим навчальним закладам, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 60 відсотків; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу); створення озеленених територій загального користування; будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок особам взамін тих, що були викуплені (примусово відчужені) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб'єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельної ділянки взамін викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику або його спадкоємцю (правонаступнику) у разі, якщо така потреба відпала; поновлення договорів оренди землі; використання земельних ділянок для здійснення концесійної діяльності; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Земельного кодексу України житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Тобто, встановлено можливість набуття земельних ділянок у користування гаражно-будівельними кооперативами на підставі рішення органу місцевого самоврядування без проведення земельних торгів. Відповідно, набуття у користування земельної ділянки гаражно-будівельним кооперативом для гаражного будівництва підпадає під "надання земельних ділянок в інших випадках, передбачених законом", встановлене ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 94 Господарського кодексу України кооперативи як добровільні об"єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватись у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про кооперацію" кооперація-система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Статтею 2 Закону "Про кооперацію" визначено термін обслуговуючий кооператив. Так обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Статтею 6 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Згідно статті 22 Закону України "Про кооперацію" земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Кооперативи придбавають земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно п. 1 Статуту Автокооперативу № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів він являється добровільною неприбутковою громадською організацією, яка не займається комерційною діяльністю і утримується за рахунок членських внесків членів автокооперативу.

Основна діяльність автокооперативу направлена на зберігання транспортних засобів, що знаходяться у приватній власності громадян - членів автокооперативу, та благоустрій території автокооперативу.

Автокооператив в своїй діяльності керується Конституцією України, діючим законодавством, цим Статутом, Статутом Деснянської районної організації Всеукраїнської Спілки автомобілістів і діє на основі рівноправності членів автокооперативу, самоуправління, законності і гласності.

Відповідно до п. 2 статуту Автокооператив створюється за сприянням районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів для зберігання транспортних засобів, що знаходяться у приватній власності громадян.

При необхідній кількості заяв районна організація Всеукраїнської Спілки автомобілістів разом з Деснянською районною радою вирішує питання про виділення в постійне користування земельної ділянки під територію авто кооперативу.

Після виділення земельної ділянки та після розробки проекту розміщення гаражів і об"єктів загального користування районна організація Всеукраїнської Спілки автомобілістів організовує і проводить установчі збори членів цієї організації, які в подальшому стануть членами конкретного автокооперативу.

Пунктами 1.10 визначено можливість будівництва гаражів членами автокооперативу, їх розміри та площа. В разі порушень правил, щодо площі та розміру збудованого гаража, таке будівництво буде вважатися самовільним.

Відповідно до п. 4.5 статуту в щойно створених автокооперативах та в разі розширення території автокооперативу, його перебудови, при появі нових місць для будівництва нових гаражів прийом нових членів відбувається тільки по направленню ради Деснянської районної організації Всеукраїнської Спілки автомобілістів, з послідуючим затвердженням членства на чергових зборах автокооперативу.

Відповідно до п. 4.8 статуту гаражі побудовані (встановлені) на земельній ділянці автокооперативу, є власністю членів автокооперативу і знаходиться і їх користуванні на весь період перебування їх членами.

Згідно п. 6.2.1 статуту член автокооперативу має право побудувати підрядним чи господарським методом капітальний гараж (встановити збірно-металевий) та зберігати в ньому особистий транспортний засіб.

Пунктом 8.6 статуту встановлено що виконавчим органом автокооперативу є правління автокооперативу. Одним з обов'язків правління автокооперативу є розподіл наявних в автокооперативі місць для будівництва (установки) гаражів конкретному члену автокооперативу по направленню районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Тобто, з положень статуту Автокооперативу № 34 випливає право та безпосередня можливість здійснення будівництва нових гаражів. Автокоператив № 34 відповідає вимогам ст. 41 Земельного кодексу України для надання за рішенням органу місцевого самоврядування земельної ділянки в оренду для гаражного будівництва відповідно до затвердженої містобудівної документації в порядку передбаченому ст. 123, 124 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що Чернігівською міською радою при прийнятті спірних рішень були порушені норми чинного законодавства.

Правові підстави скасування правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування визначені положеннями ст. 21 Цивільного кодексу України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, правові підстави для скасування рішення органу місцевого самоврядування можуть мати місце виключно за наявності двох умов:

1) невідповідність актам цивільного законодавства;

2) порушення цивільних прав або інтересів.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи затвердженої містобудівної документації, як на підставу для скасування спірного рішення, оскільки в суді першої інстанції не ставилось під сумнів невідповідність проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки містобудівній документації, то відповідно схема для землевідведення М 1:500 та рішення Чернігівської міської ради від 28.01.2011 року «Про затвердження тимчасового порядку використання території м. Чернігова не надавались до суду першої інстанції.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд дослідивши схему для землевідведення М 1:500 та рішення Чернігівської міської ради від 28.01.2011 року «Про затвердження тимчасового порядку використання території м. Чернігова, які долучені до матеріалів справи на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що управлінням архітектури і містобудування не встановлено жодної невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Любецькій, 163 у м. Чернігові затвердженій містобудівній документації. Відповідність розміру земельної ділянки, що відведена відповідачу 2 затвердженій містобудівній документації підтверджується погодженою схемою землевідведення М1:500.

Також, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що при прийнятті спірного рішення по наданню в оренду Автокооперативу №34 земельної ділянки розмір орендної плати встановлено у мінімальному розміру, що прямо суперечить інтересам держави та є підставою для скасування спірного рішення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 276.1 Податкового кодексу України (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) податок за земельні ділянки (в межах населених пунктів), зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно-будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також за земельні ділянки, надані для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами, справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до ст. 274, 275 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 274.1 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень ст. ст. 288.4, 288.5 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. При цьому, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку для інших категорій земель, відмінних від земель сільськогосподарського призначення.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішенням 11 сесії Чернігівської міської ради 6 скликання від 29.107.2011 року «Про затвердження ставок земельного податку та встановлення розміру орендної плати в місті Чернігові» встановлено розмір орендної плати земель житлової та громадської забудови на рівні 3-кратного розміру земельного податку.

Таким чином, як правильно зазначено відповідачем у відзиві, при укладенні договору оренди земельної ділянки орендодавець земельної ділянки - Чернігівська міська рада встановила розмір орендної плати земельної ділянки по вул. Любецькій, 163 не за власною ініціативою, а виключно на підставі регуляторного акту, щодо затвердження ставок земельного податку та розміру орендної плати. Встановлений у договорі оренди земельної ділянки №1197 розмір орендної плати відповідає вимогам ст. ст. 276.1, 274.1, 288.4, 288.5 Податкового кодексу України та рішенню Чернігівської міської ради від 29.07.2011 року.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним п. 1.1 рішення двадцять сьомої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам в межах м. Чернігова", визнання недійсним п. 16 рішення тридцять третьої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.09.2013 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, передача земельних ділянок юридичним та фізичним особам" та визнання недійсним договорів оренди земельної ділянки від 31.10.2013 року № 1197 площею 0,0750 га (кадастровий номер :01:045:0052), розташованої по вул. Любецькій, 163 у м. Чернігові, укладений між Чернігівською міською радою та Автокооперативом № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів є неправомірними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції про державну реєстрацію іншого речового права від 23.12.2013 року індексний номер 9378369 щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки від 31.07.2013 року № 1197 площею 0,0750 га (кадастровий номер :01:045:0052), розташованої по вул. Любецькій 163 у м. Чернігові, укладеного між Чернігівською міською радою та Автокооперативом № 34 Деснянської районної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, оскільки вони є похідними вимогами від вимоги прокурора про визнання недійсними рішень Чернігівської міської ради та договору оренди земельної ділянки, в задоволенні яких було відмовлено.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції по даній справі в розумінні ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32-34, 36, 43, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернігівської області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2015 року у справі №927/1178/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/1178/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк