ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"03" лютого 2016 р. Справа № 911/318/16

Суддя В.М. Бабкіна, розглянувши позовну заяву і подані до неї документи

за позовом ТОВ Фастівка

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Київській області

2. Фермерського господарства Техно-Фарм

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про скасування наказу ГУ Держземагенства у Київській області № КИ/:03:013/00010058 від 09.12.2013 р., визнання недійсним договору оренди землі від 31.03.2014 р. та договору суборенди землі від 06.01.2015 р.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ Фастівка б/н від 29.01.2016 р. (вх. № 328/16 від 01.02.2016 р.) до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Фермерського господарства Техно-Фарм, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про скасування наказу ГУ Держземагенства у Київській області № КИ/:03:013/00010058 від 09.12.2013 р., визнання недійсним договору оренди землі від 31.03.2014 р. та договору суборенди землі від 06.01.2015 р.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що зазначена позовна заява не може бути прийнята судом до провадження, оскільки вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Так, позивач ТОВ «Фастівка» просить суд: 1) скасувати наказ ГУ Держземагенства у Київській області № КИ/:03:013/00010058 від 09.12.2013 р. про надання фізичній особі ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 67,9295 га для ведення фермерського господарства; 2) визнати недійсним договір оренди від 31.03.2014 р., укладений між орендодавцем - ГУ Держземагенства у Київській області та орендарем - фізичною особою ОСОБА_2 земельної ділянки площею 67,9295 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0055, яка знаходиться в межах Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, та скасувати державну реєстрацію цього договору; 3) визнати недійсним договір суборенди землі від 06.01.2015 р., укладений між орендарем ОСОБА_2 та суборендарем Фермерським господарством Техно-Фарм щодо земельної ділянки площею 67,9295 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0055, яка знаходиться в межах Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, та скасувати державну реєстрацію цього договору суборенди; 4) скасувати державну реєстрацію права державної власності держави на земельну ділянку площею 67,9295 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:013:0055, яка знаходиться в межах Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Відповідно до приписів статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарськими судами підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесені до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Виходячи зі змісту п. 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватно-правовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин, у яких держава та територіальні громади через свої органи беруть участь з метою реалізації владних повноважень, а також справи, пов'язані з оскарженням правових актів, спрямованих на здійснення повноважень управління у земельних відносинах.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму поширюється юрисдикція адміністративних судів. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач, серед іншого, звернувся з позовом до відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, з вимогою про скасування наказу Головного управління Держземагенства у Київській області № КИ/:03:013/00010058 від 09.12.2013 р. про надання фізичній особі ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.

Отже, позов подано з метою скасування наказу Головного управління Держземагенства у Київській області та визнання недійсними укладених на підставі наказу договорів оренди та суборенди землі недійсними, що є оскарженням рішень (актів) суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що даний спір не підвідомчий господарському суду, оскільки останній виник з публічно-правових відносин, у яких бере участь Головне управління Держгеокадастру у Київській області внаслідок реалізації владних повноважень, а також, з огляду на те, що даний спір пов'язаний з оскарженням правового акту, спрямованого на здійснення повноважень управління у земельних відносинах, а вимоги про визнання договорів є лише похідними, відтак розгляд даної справи за участю суб'єкта владних повноважень належить до компетенції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 16.10.2014 р. у справі № 914/648/14.

Таким чином, позов ТОВ «Фастівка» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування наказу Головного управління Держземагенства у Київській області та визнання недійсними договорів оренди та суборенди землі не підлягає розгляду в господарських судах України.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі в господарському суді позивачами і відповідачами можуть бути юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності.

Як визначено у п.п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 10 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам, з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду, за таких умов: - участь у спорі суб'єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 179 Господарського кодексу України унормовано, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Водночас, оскільки договори оренди та суборенди землі, вимоги про визнання яких недійсними заявлені в межах даного спору, укладені між відповідачем 1 як субєктом владних повноважень та фізичною особою-громадянином, який не є господарюючим субєктом, а також між фізичною особою-громадянином та субєктом господарювання, і, відповідно, вказані договори не породжують для сторін господарських прав та обовязків, суд дійшов висновку, що спірні правочини не є господарськими договорами у розумінні наведених вище приписів ст. 179 ГК України.

Відтак, беручи до уваги наведені нормативні приписи, виходячи з аналізу суб'єктного складу та характеру правовідносин, суд дійшов висновку про непідвідомчість даної справи господарським судам України у розумінні ст. 12 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити ТОВ «Фастівка» у прийнятті позовної заяви б/н від 29.01.2016 р. (вх. № 328/16 від 01.02.2016 р.).

В той же час, суд звертає увагу заявника, що згідно зі ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, передбачених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Місцеві адміністративні суди розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи). Підсудність окремих категорій справ місцевим судам, а також порядок їх розгляду визначаються процесуальним законом.

Таким чином, заявнику необхідно звернутись до місцевого суду, процесуальним законодавством щодо якого передбачено розгляд відповідної категорії спорів.

Поряд з цим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжних доручень № 1114 від 08.12.2015 р. у сумі 1218,00 грн. та № 2712 від 20.01.2016 р. у сумі 4294,00 грн., підлягає поверненню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити ТОВ Фастівка у прийнятті позовної заяви б/н від 29.01.2016 р. (вх. № 328/16 від 01.02.2016 р.).

2. Повернути з Державного бюджету України сплачений позивачем судовий збір відповідно до платіжних доручень № 1114 від 08.12.2015 р. у сумі 1218,00 грн. та № 2712 від 20.01.2016 р. у сумі 4294,00 грн.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 25 арк. позивачу.

Суддя В.М. Бабкіна