ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р.Справа № 922/6360/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк", 49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ;

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код ід. н. НОМЕР_1;

про стягнення 92 761,34 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Таранова Т.І. (довіреність №8616-К-О від 26.11.2014 р.);

відповідача - не з'явився;

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за договором банківського обслуговування, укладеного між позивачем та відповідачем 12.05.2011 р. у розмірі 92 761,34 грн., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 34 711,11 грн., заборгованості по комісії у розмірі 7 650,00 грн., пені в розмірі 50 400,23 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування та на ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 1, 15, 49, 54 - 57, 64 ГПК України, Постанову Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 р.

Суд перейшов до розгляду справи по суті 04.01.2015 р.

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання 08.02.2016 р. не направив, своїм конституційним правом на захист не скористався, відзиву на позов на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі та ухвали суду від 04.01.2015р., від 04.01.2016 р. не надав. На час слухання справи до суду повернулася ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала суду від 04.01.2015 р. про відкладення розгляду справи без доказів їх вручення відповідачу, з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", які направлялися на адресу відповідача, вказану у позовній заяві, що співпадає з адресою відповідача згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців: АДРЕСА_1

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь - якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене та приписи п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов повністю та надав суду додаткові докази в обґрунтування заявлених позовних вимог.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення, внаслідок чого справа розглядається відповідно до норм ст. 75 ГПК України. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, в разі необхідності - ознайомлення з матеріалами справи, надання доказів на підтвердження своєї позиції по суті спору тощо).

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - під час розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, немає значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 22.10.2013 року у справі №922/3840/13 позов задоволено повнісю; стягнуто з фізичної особи-підриємця ОСОБА_1 50 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 16 051,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 521,91 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 4 050,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. При цьому рішеннями суду встановлено наступні факти:

12 травня 2011 року відповідач звернувся до позивача із заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів.

Вказаною заявою було погоджено, що у випадку відсутності або браку коштів на рахунку клієнта (у випадку перевищення суми платежу над залишком коштів) банк може установити на рахунок кредитний ліміт.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через визначені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Порядок визначення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розміру процентної ставки за користування кредитним ліміт регламентується Умовами та Привалами надання банківських послуг та тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Вказаною заявою відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку (далі "Умови та Правила банку").

Згідно Розділу 1 Правил, розміщених на сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Відповідно до п. 3.1.1.1. Умов та Правил банку банк здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта на підставі чинного законодавства, цих Умов та Правил, Договору банківського обслуговування, внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків.

Відповідно п. 3.2.1.1.1 Умов та правил банку визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - Кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - Ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно п. 3.2.1.1.1 Умов та правил банку визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - Кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - Ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно п. 3.2.1.1.3 Умов та Правил банку, Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з поверненням кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Кредитний ліміт стосовно даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк проводить оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України (п. 3.2.1.1.5 Умов та Правил банку).

Відповідно п. 3.2.1.1.6 Умов та Правил банку, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду. клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно п. 3.2.1.1.8 Умов та Правил банку, проведення платежів клієнта у порядок обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг (або у формі "Заява про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки) або у формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі-далі угода).

Відповідно до п. п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.2.2.3 та 3.2.1.2.2.5 Клієнт зобов'язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п. п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3, виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11. Повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 50 000,00 грн. (довідка про розміри встановлених кредитних лімітів арк. спр. 31 та виписка по рахунку - арк. спр. 38).

Як стверджує позивач в позовній заяві, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за порушення зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку станом на 23.11.2015 р. становить 168 383,30 грн., яка складається з:

- 50 000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 50 762,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 55 922,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 11 700,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 75 622,96 грн., яка була задоволена рішенням господарського суду Харківської області від 22.10.2013 р. по справі № 922/3840/13, різниця становить 92 761,34 грн., яка складається:

- 34 711,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 50 400,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 7 650,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позивач направляв відповідачу претензію (вих. № 10512 НАFPS031 від 16.11.2015 р.), в якій він інформував останнього про наявну заборгованість у розмірі 167 903,23 грн. за договором банківського обслуговування б/н від 12.05.2011 р. та просив відповідача погасити її в повному обсязі, проте відповідачем вказана претензія залишилась без відповіді.

Також, позивачем направлявся відповідачу акт-звірки заборгованості за спірним договором, в якому позивач інформував відповідача про наявну в нього заборгованість станом на 23.11.2015 р. у розмірі 92 761,34 грн. (34 711,11 грн.- прострочена заборгованість із сплати відсотків, 7 650,00 грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 50 400,23 - пеня).

Відповідачем вказана заборгованість погашена не була, такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Як наголосив позивач в позовній заяві, на даний момент він звертається до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.05.2011 р., яка утворилася після винесення зазначеного судового рішення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення зазначених норм закону, відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1 Умов та правил банку, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

Згідно п. 3.2.1.4.1.1. правил, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25 -го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1 -го до 20 -го (включно) числа поточного місяця або до 25 -го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21- го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період , в який дебетове сальдо підлягає обнулення ), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1.2 Умов та правил банку, у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду , в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду , в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

Згідно п. 3.2.1.4.1.3 правил, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів * з дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91 -го * дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 ( п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня , наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Як зазначає позивач, про час вступу в дію нових розмірів відсоткових ставок за користування кредитним лімітом відповідачу були надіслані смс-повідомлення, крім того, банком доводилась інформація через електронні системи Приват24.

Відповідно до п. п. 1.1.2.1.6. Умов та правил визначено, що у разі незгоди зі змінами Правил та/або Клієнт має звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком.

Позивач зазначає, що відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами, що свідчить про узгодження збільшеної відсоткової ставки.

За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за договором станом на 23 листопада 2015 року становить 168 384,30 грн. та складається з наступного:

- 50 000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 50 762,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 55 922,14 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 11 700,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Виписка, що підтверджує відповідний рух коштів по рахунку відповідача та розрахунок заборгованості надані позивачем (арк. спр. 36-38).

Як вже зазначалося вище в рішенні суду, судовим рішення від 22 жовтня 2013 року по справі № 922/3840/13 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 04.07.2013 р. у розмірі 75 622,96 грн., яка складається з : 50 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 16 051,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 521,91 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 4 050,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. В зв'язку з чим, за розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за договором складає 92 761,34 грн., яка складається:

- 34 711,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 50 400,23 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 7 650,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до 3.2.1.5.1. Умов - при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п. п. 3.2.1.2.2.7, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Водночас, відповідно до 3.2.1.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом з (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бити виконано Клієнтом.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" надано аналіз положень ст.ст. 526, 599, 625 Цивільного кодексу України, де зазначено, що наявність судового рішення за відсутності його реального виконання боржником не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкцій, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, які були нараховані після дати на яку утворилася заборгованість, що стягнуто судовим рішенням.

Як вбачається з розрахунку позивачем зроблено нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 34 711,11 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 50 400,23 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 7 650,00 грн. за період з 04 липня 2013 року по 23 листопада 2015 року, тобто дана заборгованість утворилася у відповідача вже після винесення судового рішення у справі № 922/3840/13 від 22 жовтня 2013 року.

Даний розрахунок заборгованості перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доводи позивача не спростовані, доказів в підтвердження оплати боргу та безпідставності позову до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" (49094 м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за договором № б/н від 12.05.2011 р. в розмірі 92 761,34 грн., (яка складається з 34 711,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 50 400,23 грн. - пеня, 7 650,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом) та судовий збір у розмірі 1 391,42 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.02.2016 р.

Суддя Н.А. Новікова