УХВАЛА

11.02.2016Справа № 910/25263/14

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс ЛТД» про визнання незаконною постанови про накладання арешту на кошти боржника державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 23.12.2015 року

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Полімерконсалтінг"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД"

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 607 205,07 грн.

Головуючий суддя К.В. Полякова

Суддя Н.І. Зеленіна

Суддя І.М. Отрош

Представники сторін:

Від скаржника: Ніколаєва Л. В. (дов. №1 від 04.01.2016 року),

Від стягувача: Івасюк А.О. (дов.№30 від 30.09.2015)

Від ВДВС: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА ГРУПА "Полімерконсалтінг" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 402 536,12 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.04.2015 року у справі №910/25263/14 (головуючий суддя - Полякова К.В., судді - Отрош І.В., Картавцева Ю.В.) провадження у справі №910/25263/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Полімерконсалтінг" до товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 607 205,07 грн. у частині стягнення суми основного боргу розміром 39875,08 грн. припинено. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Полімерконсалтінг до товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 607 205,07 грн. задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Полімерконсалтінг" 158 503 гривні 05 копійок - основного боргу, 14 838 гривень 59 копійок пені, 150 023 гривні 56 копійок - 0,2% відсотків за користування чужими грошовими коштами та 7 264 гривні 81 копійку витрат зі сплати судового збору. У іншій частині у позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 року рішення Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 № 910/25263/14 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.04.2015 року у справі №910/25263/14, 15 липня 2015 року господарським судом міста Києва видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2016 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/25263/14, виданого 15.07.2015 року господарським судом м. Києва - задоволено частково. Визнано наказ №910/25263/14 виданий 15.07.2015 року господарським судом м. Києва в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "Полімерконсалтинг" 158 503 гривні 05 копійок - основного боргу таким, що не підлягає виконанню. В іншій частині заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/25263/14, виданого 15.07.2015 року господарським судом м. Києва - відмовлено.

До загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Полякова К.В., судді Отрош І.М., Картавцева Ю.В.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва, у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Картавцевої Ю.В., відповідно до пункту 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи №910/25263/14, зареєстрованих за вхідним №06-29.1/780/16.

Протоколом автоматично зміни складу колегії суддів змінено склад суду на Полякова К.В. - головуючий суддя, судді Отрош І.М., Зеленіна Н.І.

Ухвалою суду від 09.02.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс ЛТД" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві призначено до розгляду у відкритому судовому засідання на 11.02.2016 року.

До судового засідання 11.02.2016 з'явився представник скаржника та надав свої пояснення по суті поданої скарги.

Представник стягувача, у свою чергу заперечував проти задоволення скарги ТОВ «Аверс ЛТД».

Орган Державної виконавчої служби не направив свого представника для участі у судовому засіданні.

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, як то передбачено ч.2 ст. 121-2 ГПК України.

Розглянувши скаргу на дії відділу державної виконавчої служби, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи, суд встановив наступне.

23.12.2015 у межах відкритого виконавчого провадження №ВП 48621627 старшим державним виконавцем Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на кошти,що містяться на рахунку №6317, № 8818 ПАТ КБ «Приватбанк» та №63, №4963 в ПАТ «ПроКредит Банк».

Звертаючись із скаргою про визнання постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 23.12.2015, ТОВ «Аверс ЛТД» стверджує, що банківські рахунки, на які накладений арешт призначені для здійснення виплат заробітної плати, соціальних виплат та податків. Також до суду скаржником надано Довідку №267220013 від 06.01.2016, в якій зазначено,що з розрахункового рахунку 8818 здійснюється перерахування на рахунок 9749 із призначенням платежу - перерахування зарплати на карткові рахунки співробітників.

Відповідно до п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Законодавцем передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до статей 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

У силу ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", відповідно до якої, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, а також накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. У разі прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Частиною першою статті 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 59 ЗУ «Про Банки та банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Із наданих до суду матеріалів вбачається, арешт безпосередньо накладено на рахунку №6317, № 8818 ПАТ КБ «Приватбанк» та №63, №4963 в ПАТ «ПроКредит Банк».

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, призначенням рахунку класу №2600 «Кошти на вимогу суб'єктів господарювання» є, безпосередньо, облік вкладів (депозитів)на вимогу суб'єктів господарювання (крім небанківських фінансових установ), у тому числі поточні рахунки суб'єктів господарювання та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. На цьому рахунку також обліковуються суми, що перераховуються клієнтами для формування статутного капіталу до їх реєстрації як юридичних осіб;За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань,виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; суми, що обумовлені договором між банком та клієнтом - власником рахунку; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки простроченої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статей 33-34 ГПК України, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено належними та допустимим доказами юридичного факту віднесення рахунків №6317, №8818 ПАТ КБ «Приватбанк» та №63, №4963 в ПАТ «ПроКредит Банк», на які накладено арешт постановою від 23.12.2015, до рахунків соціального та спеціального призначення щодо яких законодавством встановлено обмеження, зокрема, накладання арешту.

З системного аналізу вищевикладеного, враховуючи, що рішення суду має бути виконано, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання незаконною постанови старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві про накладення арешту на кошти боржника від 23.12.2015, у межах виконавчого провадження №ВП48621627, а тому скарга ТОВ «Аверс ЛТД» задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс ЛТД» про визнання незаконною постанови про накладання арешту на кошти боржника державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 23.12.2015 року - відмовити повністю.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючиу суддя К.В. Полякова

Суддя Н.І. Зеленіна

Суддя І.М. Отрош