ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/10189/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Альфа Страхування", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед", м.Дніпропетровськ

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 11 159,25 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не зявився;

від відповідача - не зявився.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Альфа Страхування " (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" страхове відшкодування у розмірі 11 159, 25 грн.

Позивач у судове засідання 25.01.2016 року не зявився, надіслав клопотання, яким наполягає на задоволенні позовних вимог та просить суд розглянути справу за відсутністю представника позивача за наявними матеріалами.

Відповідач у судове засідання 25.01.2016 року не зявився, надіслав відзив на позов, згідно якого останній заперечує проти позову, вказує, що позивач не звертався до ПрАТ СК Дніпроінмед із заявою про виплату страхового відшкодування, тим самим позбавивши страховика своєчасної можливості встановити, чи дійсно заявлена подія є страховим випадком. Разом з тим, відповідач зазначає, що позивач помилково ототожнює поняття «суброгація» і «регрес». Окрім того, відповідач вказує, що полісом №АС/8950697 передбачено франшизу у розмірі 510,00 грн., у звязку з чим розмір страхового відшкодування повинен бути зменшений на цю суму.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

23.10.2014 року між позивачем (страховиком) та ОСОБА_1 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №0865148 (далі - Договір), за умовами якого позивачем застраховано транспортний засіб БОГДАН 2110040 д.н. НОМЕР_1.

01.01.2015р. о 01 год. 15 хв. в с.Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області на вул.Каштановій сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ д.н. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2, та перебував під керуванням ОСОБА_3

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля НОМЕР_4, громадянином ОСОБА_3, приписів п.12.3 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.15р. у справі №3-175/418/15-п (а.с.11-12).

На виконання умов Договору позивачем було здійснено виплату страховику страхового відшкодування у розмірі 11 159, 25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3018 від 13.02.15р. (а.с.24).

В силу положень п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

ОСОБА_4 з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст.993 Цивільного Кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

ОСОБА_4 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8950697 (далі - ОСОБА_4) ОСОБА_3 має застраховану обов'язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Дніпроінмед (відповідачем у справі).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

ОСОБА_4 з п.36.4 ст.36 Закону виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

За викладених обставин, відповідальною особою за заподіяний збиток, який спричинено власнику автомобіля НОМЕР_2, є саме відповідач.

Отже, після виконання своїх зобов'язань за договором майнового страхування, позивач, згідно з чинним законодавством України, набув право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки - страховика за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (відповідача), у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача розмір страхового відшкодування на суму 11 159, 25 грн., що і є предметом позову у даній справі.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносин та надані позивачем докази, які підтверджують виплату ним страхового відшкодування на користь потерпілої особи ОСОБА_5 у відповідності до процедур встановлених Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 10 649, 25 грн..

Щодо решти позовних вимог на суму 510,00 грн. суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 з п. 12.1. ст. 12 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на те, що полісом №АС/8950697 відповідальність відповідача обмежена франшизою у розмірі 510,00 грн., розмір страхового відшкодування зменшується на розмір франшизи, отже у задоволенні позовних вимог на суму 510,00 грн. судом відмовляється.

Між тим, з приводу заперечень відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 п.35.1 ст.35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 № 4, з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

З огляду на те, що в матеріалах справи наявна заява страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 01.01.15р. (а.с.8-9), яку було подано страховику, заперечення відповідача з приводу того, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування з посиланнями на вищевказану постанову, відхиляються судом.

Заперечення відповідача в частині правової оцінки правовідносин, що виникли між сторонами відхиляються судом, оскільки не спростовують вимог позивача, а отже не звільняють відповідача від сплати страхового відшкодування на користь позивача.

В силу положень ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів сторін господарювання, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку у повному обсязі.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_4 ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, б.21, оф.307; ) на користь Приватного акціонерного товариства „Альфа Страхування (02160, м. Київ, пр.Воззєднання, 19; ) суму 10 649, 25 грн. (десять тисяч шістсот сорок девять грн. 25 коп.) страхового відшкодування, 1 162, 34 грн. (одна тисяча сто шістдесят дві грн. 34 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров