РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/29802/15 02.02.16 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центр інформаційних технологій"

про стягнення 21 159,14 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Загнітко Н.Л. за довіреністю № б/н від 06.04.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центр інформаційних технологій" про стягнення 21 159,14 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.01.2016 р.

Ухвалою суду від 12.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 22.01.2016 р.

Ухвалою суду від 22.01.2016 р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 02.02.2016р.

У судовому засіданні 02.02.2016 р. представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 02.02.2016 р. повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів не надав. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.02.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.05.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центр інформаційних технологій" (надалі - відповідач, замовник) укладено Договір № BVC-UKR 4149/13 KIV на здійснення робіт (послуг) (надалі - договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. договору, виконавець приймає на себе зобов'язання щодо проведення сертифікаційного аудиту системи менеджменту якості на відповідність вимогам міжнародного стандарту ISO 9001:2008; перевірки результативності виконаних коригувальних дій, направлених на усунення виявлених невідповідностей СМК; видачі сертифікату відповідності СМК відповідно до вимог міжнародного стандарту ISO 9001:2008 за умови усунення замовником усіх виявлених невідповідностей виявлених в ході аудиту; проведення наглядового аудити СМК. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити дані послуги відповідно до умов договору.

Згідно з п. п. 4.1 - 4.1.1. договору, вартість послуг на проведення аудиту СМК складає 21 700,00 грн., крім того 20% ПДВ 4 340,00 грн., всього з урахуванням 20% ПДВ 26 040,00 грн. Замовник оплачує послуги виконавця шляхом 100% передоплати за кожний етап. Сума передоплати, за кожний етап послуг, перераховується замовником на рахунок виконавця на протязі 10 банківських днів з дати виставлення рахунку, але не пізніше 15 банківських днів до початку проведення відповідного етапу аудиту.

За умовами п. п. п. 4.3.1 -4.3.2 договору, по закінченню послуг виконавець направляє замовнику акт прийому - здачі послуг. Замовник зобов'язується розглянути, підписати і повернути акт прийому - здачі послуг виконавцю на протязі 10 робочих днів з дати отримання, що підтверджує факт прийняття наданих послуг або направити виконавцю мотивоване заперечення проти приймання наданих послуг. У разі, якщо замовник не заявить виконавцю мотивованих заперечень в вищевказані строки та не направить виконавцю підписаний акт приймання - здачі послуг, послуги вважаються наданими належним чином та прийнятими замовником.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За правилами ст. 903 цього ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконано зобов'язання за Договором, про що свідчить акт приймання - здачі робіт № 45 966 від 27.06.2013 р.

Проте, станом на час розгляду справи відповідач вартість наданих за Договором послуг не сплатив.

Пунктами 6.3. Договору сторони погодили, що у випадку недотримання замовником строків оплати, вказаних в п.4.1.1 договору, замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення оплати.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити пеню у розмірі 862,53 грн. та 3 % річних у розмірі 776,00 грн.

При цьому, відповідачем відзиву на позовну заяву,контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Центр інформаційних технологій" (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 5, кв. 18; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Верітас Сертифікейшн Україна" (01042, м. Київ, вул. І.Кудрі, 39; ) 19 520 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять) грн. 61 коп. заборгованості, 862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 53 коп. пені, 776 (сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп. 3 % річних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 09.02.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна