ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 лютого 2016 р. Справа № 903/1266/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агас", м. Хмельницький

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг", м. Луцьк

про розірвання договору оренди

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2-дов. від 06.08.2015р. б/н

від відповідача: ОСОБА_3-дов. від 10.12.2010р. б/н

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 02.02.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Агас"- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг" - про розірвання договору оренди, в якому просив розірвати договір оренди нерухомого майна, укладений 22 вересня 2010 року між позивачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агас", як орендодавцем та відповідачем - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг", як орендарем, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу-Саварчуком М.М., зареєстрований в реєстрі за №3146.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач всупереч вимог цивільного законодавства та умов договору оренди без дозволу позивача передав об'єкт оренди у користування іншим особам та своєю недбалою поведінкою спричинив пошкодження об'єкта оренди.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 13.01.2016р. на 11:00год.

05.01.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 07.12.2015р. надійшли письмові пояснення №003П від 05.01.2016р. (вх.№01-54/85/16), в яких він просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що згідно з п.5.2. договору строк оренди може бути скорочений, а договір припинений достроково лише за письмовою згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору, окрім випадків, передбачених и.6.1.2. та п.12.6. цього договору. Оскільки, відповідно до положень договору підставами для його припинення є: письмова згода (домовленість) сторін, що оформлена додатковою угодою (п.5.2., п.п. 12.6.4. п. 12.6.); прострочення орендарем сплати орендної плати протягом трьох місяців підряд (п.п. 6.1.2. п.6.1.); в разі настання обставин, пов'язаних з діями ПАТ "Банк Форум" (п.п. 12.6.1. - 12.6.3. п.12.6.), тому підстави для дострокового припинення договору оренди, передбаченого самим договором, відсутні.

Зауважив, що позивачем було порушено порядок дострокового розірвання договору, який встановлено ч. 3 ст. 291, 188 ГКУ та розділом 11 договору оренди від 22.09.2010р., а також позивач не має права вимагати розірвання договору оренди з тієї підстави, що відповідач всупереч вимог цивільного законодавства та умов договору оренди без дозволу позивача передав об'єкт оренди у користування іншим особам, оскільки згода орендодавця потрібна орендарю лише для передачі в піднайм (суборенду) речі (об'єкту оренди) в цілому, а не її частини.

Таким чином, відповідач не порушував умов договору і чинного законодавства, оскільки не передав весь об'єкт оренди в цілому в суборенду. В акті передачі приймання від 23.09.2010р. сторонами не конкретизовано детальну характеристику об'єктів оренди, які передаються, лише зазначено, що стан об'єктів на момент передання в оренду задовільний.

Зауважив, що твердження позивача про те, що стан приміщення погіршився внаслідок дій останнього є безпідставним, оскільки ТзОВ "Агас" не доведено, який був детальний стан приміщення на момент його передачі в оренду відповідачу.

Крім цього, позивач, посилаючись на створення загрози пошкодження речі в результаті недбалої поведінки відповідача, не довів, в чому конкретно полягає недбала поведінка, реальність загрози пошкодження об'єкту оренди, причинний зв'язок між недбалою поведінкою наймача та створенням такої загрози.

Повідомив, що договором не передбачено, які саме дії (утримання від дій) повинен вчинити орендар на виконання обов'язків щодо утримання об'єкта оренди в належному стані, збереження орендованого майна, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, здійснення за власний рахунок поточного ремонту об'єкту оренди, зокрема, не вказано, яка повинна бути періодичність ремонту, які суми повинен витратити орендар на проведення ремонту об'єкту оренди тощо.

Об'єкт оренди перебуває у стані, в якому він був переданий в оренду, а акт перевірки від 05.11.2015р. складений всупереч п. 13.3. договору, оскільки у здійсненні перевірки від відповідача був присутній лише один представник, який не був наділений відповідними повноваженнями.

Крім того, долучив до матеріалів справи копії статуту ТзОВ "Пакко Холдинг" (нова редакція), затверджений загальними зборами учасників ТзОВ "Пакко Холдинг" протоколом №15-10 від 13.12.2010р., зареєстрований 14.12.2010р. за №7003415 з додатком про внесення змін до статуту ТзОВ "Пакко Холдинг", затверджений загальними зборами учасників ТзОВ "Пакко Холдинг" протоколом №17-10 від 31.12.2010р., зареєстрований 11.02.2011р. за №8003475, постанови Вищого господарського суду України від 24.12.2008р. у справі №16/87-08-2562, актів приймання виконаних будівельних робіт №36/М за квітень 2015 року, №98/М за жовтень 2015р., договору суборенди нерухомого майна від 01.11.2015р. та довідку від 15.12.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 13.01.2016р. та в письмових поясненнях по справі б/н від 13.01.2016р. (вх.№01-54/287/16 від 13.01.2016р.) позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.01.2016р. позов заперечив, з підстав, викладених у письмових поясненнях №003П від 05.01.2016р. (вх.№01-54/85/16).

Ухвалою суду від 13.01.2016р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення та докази по суті позовних вимог з врахуванням заперечень відповідача, в т.ч. в судовому засіданні, пояснення та докази щодо того, які саме об'єкти розміщені в торговому залі та яка частина об'єкту оренди була передана в суборенду, пояснення щодо визначення уповноважених представників (чи направлялись списки); відповідача-додаткові письмові пояснення та докази з врахуванням пояснень представника позивача, пояснення щодо того, які саме об'єкти розміщені в торговому залі та щодо визначення уповноважених представників, докази оплати виконаних робіт.

18.01.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 13.01.2016р. надійшли заперечення на письмові пояснення позивача Вих.№55 від 16.01.2016р. (вх.№01-54/408/16 від 18.01.2016р.), в яких він просив у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що зазначені в письмових поясненнях позивача матеріали судової практики ВГСУ та його висновки не є аналогічними до питань судового розгляду по провадженню №903/1266/15.

Зауважив, що згідно ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. У сфері роздрібної торгівлі товарами через супермаркети, магазини та інші торгові об'єкти є звичай ділового обороту здавати в оренду (суборенду) невеликі площі торгових об'єктів для забезпечення споживачів додатковими послугами (платіжний термінал, банкомат тощо), залучення клієнтів і не пов'язано із діяльністю підприємств торгівлі. Тому, здаючи незначні площі в суборенду, ТзОВ "ПАККО Холдинг" також керувалося звичаєм ділового обороту в сфері своєї діяльності і такі дії товариства не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору.

Не порушуючи умов договору оренди та вимог чинного законодавства, з метою покращення своєї діяльності та з урахуванням інтересів споживачів відповідач передав в суборенду лише невелику частину об'єктів оренди.

Посилаючись на ч. 7 ст. 41 Конституції України та ст. 13 ЦК України вказав, що позивач всупереч інтересам споживачів та відповідача, подаючи до суду позов про розірвання договору оренди нерухомого майна від 22.09.2010р., зловживав своїм правом орендодавця.

Зазначив, що даючи тлумачення понять "припинення договору", "відмова від договору" та "розірвання договору" з посиланням на норми ЦК України, позивач не згадує про ст. 291 ГК України. Положення ст. 291 ГК України регулюють питання припинення договору, зазначають підстави для припинення, однією з яких і є дострокове розірвання. Тобто, поняття "припинення договору" є ширшим від поняття "розірвання договору" і включає його в себе.

Для суб'єктів господарювання, якими є сторони по справі, спеціальні норми ГК України підлягають переважному застосуванню перед нормами ЦК України.

Вказав, що безпідставним є посилання позивача на норми ст.ст. 364, 370 ЦК України, так як вони регулюють питання спільної власності і не стосуються орендних відносин.

Представник позивача в судовому засіданні 02.02.2016р. та письмових поясненнях б/н від 29.01.2016р. (вх.№01-54/899/16 від 02.02.2016р.) позовні вимоги підтримав та просив задовольнити останні в повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві та письових поясненнях, вважає безпідставними з огляду на таке.

Правило поведінки відповідача по справі, тобто передання частини, в т.ч. й незначної, площі об'єкта оренди в суборенду за відсутності згоди ТзОВ "Агас" не є звичаєм ділового обороту, оскільки врегульовано положеннями ст. 774 ЦК України та суперечить вимогам даної статті.

Підпунктом 7.1.4. договору оренди, позовні вимоги про розірвання якого заявлено, встановлено, що орендар має право здавати об'єкти оренди у суборенду лише після отримання попередньої письмової згоди на це орендодавця, що ще раз підтверджує встановлення прямої заборони передання речі наймачем у користування іншій особі (піднайм) та обов'язкову умову, за наявності якої таке передання допускається - наявність згоди наймодавця.

Також, відповідно до частини другої статті 7 ЦК України звичай, що суперечить договору або актам цивільного законодавства, у цивільних відносинах не застосовується.

Передання наймачем частини об'єкта оренди в суборенду за відсутності згоди наймодавця прямо суперечить як вимогам наявного договору, так і положенням ЦК України, а тому, навіть за наявності такого правила поведінки у даній сфері відносин, що позивачем заперечується, не підлягає застосуванню.

Відповідач по справі, стверджуючи про наявність в суду підстав для відмови у захисті цивільного права та інтересу позивача - зловживання останнім своїм правом орендодавця, не конкретизував в чому саме полягає таке зловживання, як саме таке зловживання порушує права, свободи та гідність громадян, інтереси суспільства, та яких саме прав, не навів доказів на підтвердження таких обставин.

Передання ТзОВ "ПАККО Холдинг" частини об'єкта оренди в суборенду без згоди ТзОВ "Агас" було здійснено з порушенням як положень укладеного між ними договору оренди, так і прямої заборони Цивільного кодексу України (ст.774 ЦК України), а тому звернення до суду з позовом про розірвання такого договору є способом захисту позивачем по справі своїх прав, гарантованих Конституцією України, та не може розцінюватись як зловживання своїми правами.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.02.2016р. позов заперечив.

Водночас, клопотанням б/н від 02.02.2016р. (вх.№01-54/910/16 від 02.02.2016р.) долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №78741 від 28.11.2014р. на суму 4 500 000,00грн. з призначення платежу "за ремонтні роботи згідно договору №122-1014 від 01.10.14"

Визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2010 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агас", в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі статуту в новій редакції (орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг", в особі ОСОБА_5, який діє на підставі статуту у новій редакції та довіреності від 16.06.2009р. р.№993 (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу-Саварчуком М.М., зареєстрований в реєстрі за №3146, згідно з п.п. 1.1.-.1.5. якого орендодавець зобов'язується передати у зворотнє, строкове, платне володіння та користування, нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, надалі-об'єкт оренди, а орендар зобов'язується прийняти дане майно та своєчасно сплачувати орендодавцеві орендну плату. Об'єкт оренди становить: нежитлове приміщення площею 806,1кв.м., що зазначено у ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно №26818606 від 26.07.2010р., виданого Кам'янець-Подільським міжміським БТІ. Адреса об'єкта оренди: м. Кам'янець-Подільський, вул. Червоноармійська, 42. Загальна площа об'єкта оренди: 806,1кв.м., з них: площа першого поверху-445,9кв.м., площа підвалу-360,2кв.м. Балансова вартість об'єкта оренди становить 3 693 037,88грн. Об'єкт оренди належить ТзОВ "Агас" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.01.2007р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№647. Стан об'єкту на момент передання в оренду-задовільний.

Відповідно до розділу 2 цього договору об'єкт оренди надається орендарю для використання в якості підприємства торгівлі (супермаркет продовольчих і непродовольчих товарів), складських приміщень, для розміщення виробництва, ділового офісу та для використання з іншою метою, яка пов'язана з діяльністю підприємства торгівлі (супермаркет продовольчих і непродовольчих товарів). Орендар має право користуватися прилеглою територією для обслуговування об'єкту оренди, в т.ч. для розміщення автостоянки для покупців.

У відповідності до розділу 3 даного договору об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем і прийнятий орендарем в день набрання чинночті даним договором. При переданні об'єкту оренди складається акт приймання-передачі, який підписується членами двосторонньої комісії. Об'єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі. В день підписання акту приймання-передачі орендодавець передає орендарю ключі від приміщень, що орендуються.

Розділом 4 договору оренди сторони погодили орендну плату та розрахунки за договором.

Згідно п.п. 5.1.-5.2. договору оренди від 22.09.2010р. строк оренди починає свій перебіг з дати прийняття обєкту за актом передачі-приймання і припиняється 06.03.2017р. Строк оренди може бути скорочений, а договір припинений достроково лише за письмовою згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору, окрім випадків передбачених п.6.1.2. та п. 12.6. цього договору.

Відповідно до підпунктів 6.1.1.-6.1.2. п. 6.1. цього договору орендодавець має право один раз в місяць здійснювати перевірку порядку використання орендарем об'єкту оренди в присутності уповноваженого представника орендаря, достроково відмовитися від договору оренди, у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Підпунктом 7.1.4. пункту 7.1. договру оренди орендар має право здавати об'єкт оренди у суборенду лише після отримання попередньої письмової згоди на це орендодавця. Здавати об'єкт оренди у суборенду ТзОВ Фірма "Дуглас-ЛТД".

В розділі 12 цього договору сторони визначили, що цей договір підписується сторонами, скріплюється їх печатками. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення і державної реєстрації. Договір оренди достроково припиняється у таких випадках: в разі звернення стягнення на майно, передане в оренду, за вимогою ПАТ "Банк Форум", як іпотекодержателя; в разі зміни власника майна, переданого в оренду внаслідок передачі ПАТ "Банк Форум" права власності на майно, передане в оренду, в рахунок виконання зобов'язань перед ПАТ "Банк Форум" у порядку встановленому статтею 37 ЗУ "Про іпотеку"; в разі зміни власника майна, переданого в оренду внаслідок продажу ПАТ "Банк Форум" від свого імені майна, переданого в оренду будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 ЗУ "Про іпотеку"; за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печатки. (а.с. 10-15).

Як вбачається з акту передачі-приймання від 23.09.2010 року орендодавець передав орендарю:

- нежитлове приміщення площею 806,1кв.м., що зазначено у ОСОБА_3 з реєстру прав власності на нерухоме майно №26818606 від 26.07.2010р., виданого Кам'янець-Подільським міжміським БТІ. Адреса об'єкта оренди: м. Кам'янець-Подільський, вул. Червоноармійська, 42. Загальна площа об'єкта оренди: 806,1кв.м., з них: площа першого поверху-445,9кв.м., площа підвалу-360,2кв.м. Балансова вартість об'єкта оренди становить 3 693 037,88грн. Об'єкт оренди належить ТзОВ "Агас" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.01.2007р. ОСОБА_6, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за р.№647. Стан об'єкту на момент передання в оренду-задовільний. (а.с. 16).

Даний акт підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печатки.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами було укладено договір, що за своєю правовою природою є договором оренди.

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ст. 283 ГК України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач (орендодавець) звернувся з позовом про дострокове розірвання договору оренди, посилаючись на:

-погіршення стану обєктів оренди, що підтверджено актом перевірки порядку використання орендарем обєктів оренди від 17.11.2015 року (а.с. 17-40);

-здачу частини орендованих приміщень в суборенду без згоди орендодавця.

При цьому посилається на умови договору оренди, а саме пп.6.1.1. п. 6.1., пп.7.1.4. п.7.1., пп. 7.2.3., 7.2.4. п.7.2., п.9.1, норми ч.3 ст. 291 ГК України та ст.738, 774 ЦК України.

Так, в підпункті 6.1.1 пункту 6.1. договору вказано, що орендодавець має право один раз в місяць здійснювати перевірку порядку використання орендарем обєктів оренди в присутності уповноваженого представника орендаря.

Згідно пп.7.2.3. п. 7.2. орендар зобовязаний утримувати обєкти оренди у належному стані; берегти орендоване майно запобігаючи його псуванню або пошкодженню, а згідно пп.7.2.4. п. 7.2. на орендаря покладено обовязок здійснювати за власний рахунок поточний ремонт обєктів, що орендуються.

В акті передачі-приймання від 23.09.2010 року (п. 2.2.) зазначено, що стан обєктів оренди на момент передачі задовільний.

В акті перевірки порядку використання орендарем обєктів оренди від 17.11.2015 року зазначено, що в приміщенні першого поверху по вул.Червоноармійська, 42 плитка на підлозі пошкоджена та розколота. Приміщення підвалу в антисанітарному стані, на підлозі наявний бруд. Каналізаційні труби пошкоджені. На стінах присутні тріщини. Також зазначено, що капітальний ремонт не здійснювався. В приміщенні першого поверху (торговий зал) колони фарбуються в торговому залі та фарбуються службові приміщення (підсобні). Іншого поточного ремонту не здійснювалось. В приміщенні підвалу ні поточного ні капітального ремонту не здійснюється. Стан території, прилеглої до об'єктів оренди-задовільний. Встановлено, що при вході в торговий зал розміщений платіжний термінал i-box.

Твердження позивача щодо погіршення стану приміщення внаслідок дій відповідача, не проведення ні капітального, ні поточного ремонтів, недоведено належним чином і спростовується матеріалами справи.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено здійснення відповідачем ремонтних робіт, що стверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №36/М за квітень 2015р. на суму 119 539,20грн., №98/М за жовтень 2015р. на суму 303 628,80грн., довідкою ТзОВ "ПАККО Холдинг" від 15.12.2015р. та платіжним дорученням №78741 від 28.11.2014р.

Пунктом 9.1 договору визначено, що у випадку порушення умов договору, сторона несе відповідальність, визначену договором та чинним законодавством.

Однак за умовами договору не передбачено дострокового розірвання договору оренди з підстав погіршення технічного стану орендованих приміщень, а наданий позивачем акт перевірки складено без врахування п.13.3. договору, яким зокрема передбачено, що кожна із сторін зобовязана один раз в рік в строк з 1 по 31 січня складати та направляти іншій стороні перелік у кількості трьох осіб, які будуть вважатися згідно з п.6.1.1 договору уповноваженими представниками сторін. Крім того, з акту приймання-передачі від 23.09.2010 року вбачається, що обєкти оренди були передані в задовільному стані.

За даних обставин відсутні підстави для розірвання договору оренди по п.3 ч.1 ст.783 ЦК України.

Другою підставою для розірвання договору позивач вказує порушення відповідачем пп.7.1.4. п. 7.1. договору, згідно з яким орендар має право здавати обєкти оренди у суборенду лише після отримання попередньої письмової згоди на це орендодавця.

При правовому обґрунтуванні посилається на положення ч.3 ст.291 ГК України, в якій зокрема зазначено, що договір оренди може бути достроково розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку, встановленому статею 188 цього кодексу.

Стаття 288 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.774 ЦК України встановлює, що орендар має право передати окремі обєкти оренди в суборенду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі.

З матеріалів доданих відповідачем до пояснення від 05.01.2016 року №003П (вх.№01-54/85/16 від 05.01.2016р.) вбачається, що відповідачем було передано в суборенду лише частину орендованого обєкта оренди.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем передано в суборенду, зокрема ТзОВ "Сітібокс" (1 кв.м.) для розміщення платіжного терміналу (договір №011115-12/3п від 01.11.2015 року).

А як слідує з умов договору (пп.7.1.4 п.7.1) письмова згода орендодавця необхідна лише при здачі в суборенду обєкта оренди, а згідно визначення даного в п.1.2. договору обєкти оренди -це нежитлові приміщення загальною площею 806,1 кв.м по вул.Червоноармійська, 42 в м. Кам'янець-Подільський.

Тобто, за умовами договору оренди не передбачено обов'язкової письмової згоди орендодавця на здачу орендарем в суборенду частини орендованих обєктів оренди.

Аналіз наведених норм законодавства та умов договору дозволяє дійти висновку про те, що згода орендодавця потрібна лише у випадку, коли орендарем в піднайм (суборенду) передається річ (обєкт оренди) в цілому, а не її частина.

Зазначеного правового висновку дійшов і Вищий господарський суд України в постанові від 24.12.2008р. у справі №16/87-08-2562, зазначивши, що наймач зобов'язаний отримати згоду наймодавця лише на передачу всього орендованого приміщення, а не його частини, в користування іншій особі.

За даних обставин відсутні правові підстави для розірвання договору оренди згідно п.2 ч.1 ст.783 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Згідно п.2.1. договору від 22.09.2010р. об'єкт оренди надається орендарю для використання в якості підприємства торгівлі (супермаркет продовольчих і непродовольчих товарів), складських приміщень, для розміщення виробництва, ділового офісу та для використання з іншою метою, яка повязана з діяльністю підприємств торгівлі (супермаркет продовольчих і непродовольчих товарів).

Дослідивши наданий відповідачем договір суборенди, суд дійшов висновку, що зазначений договір укладений з метою повязаною з діяльністю підприємств торгівлі розміщених в орендованих приміщеннях та сприяє збільшенню послуг споживачів і не порушує прав інших осіб, зокрема і орендодавця.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.05.2007 року.

Щодо посилання позивача на судову практику викладену в постанові Верховного Суду України від 19.07.2007 року у справі №3/454, то як слідує з судових актів по даній справі, сторонами в договорі оренди було передбачено обовязковість письмової згоди орендодавця на передачу в суборенду, як орендованого майна так і його частини. Водночас зазначена умова відсутня в договорі оренди нерухомого майна від 22.09.2010 року.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов договору оренди майна від 22.09.2010 року, що є підставою для його дострокового розірвання за ст.783 ЦК України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Підстави віднесення судових витрат на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України відсутні.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 173, 174, 175, 181, 193, 283, 288, 291 ГК України, ст.ст. 11, 202, 205, 526, 759, 762, 773, 774, 783 ЦК України, ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

08.02.2016р.

Суддя С. В. Бондарєв