ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"02" лютого 2016 р. Справа № 911/5396/15

за позовом публічного акціонерного товариства «КредоБанк», м. Львів,

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Бориспіль

про стягнення 20 250,04 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 уповноважена, довіреність від 08.07.2015р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - публічне акціонерне товариство «КредоБанк», м. Львів, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 11.12.2015р. №2015/12/11-1 до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бориспіль, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором овердрафту від 04.04.2014р. №47 в розмірі 20250,04 грн., з яких: 15 681,50 грн. основний борг, 4 568,54 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - публічне акціонерне товариство «КредоБанк» на виконання умов договору від 04.04.2014р. №47 про надання овердрафту надавав відповідачу - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошові кошти для оплати наданих ним розрахункових документів при недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості - 20 000,00 грн., а відповідач зобов'язувався повернути овердрафт в порядку та в терміни, визначені договором, та сплатити проценти за користування овердрафтом. У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору в частині повернення грошових коштів, у останнього утворилась заборгованість в сумі 15 681,50 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку з врахуванням передбаченої договором пені в розмірі 4 568,54 грн. за період з 18.04.2015р. по 18.10.2015р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.12.2015р. позовну заяву публічного акціонерного товариства «КредоБанк» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/5396/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 18.01.2016р.

18.01.2016р. до господарського суду від позивача надійшли витребувані судом документи із клопотанням від 14.01.2016р. № 2016/01/14-1 15.05.2015р. про долучення їх до матеріалів справи. Ухвалою від 18.01.2016р. розгляд справи відкладено на 02.02.2016р.

В судове засідання 02.02.2016р. зявився повноважний представник позивача. Відповідач свого представника у судові засідання 18.01.2016р. та 02.02.2016р. не направив, вимоги суду, викладені в ухвалах від 21.12.2015р.та від 18.01.2016р., не виконав, витребувані судом документи та відзив на позов не подав, про причини нез'явлення суд належним чином не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст. 64, 87 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, копії ухвал від 21.12.2015р. та від 18.01.2016р. рекомендованим листом з повідомленням. Поштове відправлення з копією ухвали від 21.12.2015р. повернуто на адресу суду підприємством зв'язку з посиланням на неповноту адреси. Разом із тим, зазначена адреса відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а в порядку частин 1, 4 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Поштове відправлення з копією ухвали від 18.01.2016р. на адресу суду на адресу суду не повернулось.

Відповідно до розяснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства «КредоБанк», м. Львів (далі - ПАТ «КредоБанк») до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бориспіль (далі - ФОП ОСОБА_1О.) вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно до частини 1 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 04.04.2014р. між ПАТ "КредоБанк" (банк) та ФОП ОСОБА_1 (позичальник) Договір №47 про надання овердрафту (далі - Договір), згідно якого банк зобов'язався надавати у власність позичальника грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним на наступних умовах:

- максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому): 20 000,00 грн., встановлюється на поточний рахунок позичальника №848 (пункт 2.1. Договору);

- процентна ставка 28,00% річних (пункт 2.2 Договору)

- дата остаточного повернення овердрафту: 3 квітня 2015р. (пункт 2.4. Договору);

- пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки (пункти 2.6, 6.1 Договору);

- позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього (пункт 4.1. Договору);

- повернення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, які надходять на поточний рахунок позичальника (пункт 4.2. Договору);

- погашення заборгованості за цим Договором здійснюється у наступній черговості: сума перевищення діючого ліміту заборгованості по овердрафту; прострочені платежі по сплаті комісій за користування овердрафтом; прострочені платежі по сплаті процентів за користування овердрафтом; строкові платежі по сплаті нарахованих комісій за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування овердрафтом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; проценти за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штрафи та інші види неустойки по овердрафту; строкові платежі по поверненню овердрафту (основного боргу). Сторони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок погашення, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до положень цього пункту незалежно від вказаного позичальником призначення платежу (пункт 4.6. Договору);

- Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (пункт 10.1. Договору).

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач - ПАТ «КредоБанк» належним чином виконував платіжні документи відповідача за рахунок коштів овердрафту в межах встановленого ліміту 20 000,00 грн., що підтверджується копією виписки по особовому рахунку ФОП ОСОБА_1 за період з 04.04.2014р. по 19.10.2015р.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язувався повернути кредитні кошти (овердрафт) в повному розмірі до 03.04.2015р. включно, в порядку визначеним умовами Договору.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На твердження позивача, відповідач обов'язок забезпечувати повернення грошових коштів у строк, визначений умовами Договору належним чином не виконав, в зв'язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по кредиту.

Позивач визнає за відповідачем сплату грошових на погашення процентів по овердрафту, на підтвердження чого позивачем надано розрахунок заборгованості по договору овердрафту від 04.04.2014р. №47 по ФОП ОСОБА_1, який залучено до матеріалів справи.

Судом встановлено, зокрема з наданих позивачем виписок по рахунку відповідача, що всупереч умовам договору, відповідач не здійснив погашення суми заборгованості по овердрафту у встановлений договором строк та розмірі, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, за відповідачем рахується прострочена основна заборгованість за договором овердрафту №47 від 04.04.2014р.у розмірі 15 681,50 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 6.1. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, сплати процентів, комісій інших платежів за цим Договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі визначеному пунктом 2.6. Договору.

Пунктом 2.6. Договору визначено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором становить 0,03% за кожен день прострочення від простроченої/неоплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за весь час прострочення.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі №25/187).

Суд зазначає, що при розрахунку пені позивачем вірно застосовано договірну ставку пені 0,03%, яка є меншою від встановленого законом граничного розміру подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. За таких обставин, суд здійснив перевірку поданого позивачем розрахунку пені та встановив, що його зроблено обґрунтовано, у відповідності до умов договору та вимог закону та арифметично вірно, у зв'язку з чим належна до стягнення з відповідача на користь позивача пеня за невиконання грошових зобов'язань становить 4 568,54 грн.(за період з 18.04.2015р. по 18.10.2015р.).

Згідно з частиною другою ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач відзив на позов не подав, доказів належного виконання своїх господарських зобов'язань за договором та сплати грошових коштів в розмірі більшому, ніж зазначено позивачем, суду не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та умовам договору розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов публічного акціонерного товариства «КредоБанк» повністю та приймає рішення про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «КредоБанк» заборгованості за договором №47 про надання овердрафту від 04.04.2014р. в сумі 20 250,04 грн., з яких: 15 681 грн. основного боргу, 4 568,54 грн. пені за період з 18.04.2015 по 18.10.2015р.

Відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті позивачем судового збору суд покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства «КредоБанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Гоголя 4, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

на користь публічного акціонерного товариства «КредоБанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, )

15 681,50 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят одну гривню п'ятдесят копійок) основного боргу,

4 568,54 грн. (чотири тисячі п'ятсот шістдесят вісім гривень п'ятдесят чотири копійки) пені,

1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 05.02.2016р.

Суддя О.В. Конюх