ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа № 926/1812/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Бохонок В.З.

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача Решетова В.В.

у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015 року по справі №926/1812/15 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» про визнання рішення загальних зборів учасників товариства недійсним

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у справі №926/1812/15 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» є рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», оформлених протоколом №1/08 від 11 серпня.2008 року, (проведених методом опитування) та підписане одноособово ОСОБА_4

Господарський суд Чернівецької області (суддя Желік Б.Є.) ухвалою від 03 грудня 2015 року у справі №926/1812/15 задовольнив заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову. В порядку забезпечення позову заборонив державним реєстраторам реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції проводити державну реєстрацію змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (м. Чернівці вул. Гагаріна, 21/Б код 22838442) до набрання законної сили рішенням у справі.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015 року, як незаконну і необґрунтовану. Покликаючись на положення ст. 67 ГПК України вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні, а застосовані заходи забезпечення позову перешкоджають товариству у здійсненні господарської діяльності. Наголошує, що оскаржуване рішення загальних зборів учасників товариства прийнято більше семи років тому і за цей час протокол загальних зборів не пред'являвся для державної реєстрації змін до установчих документів. Строк оскарження рішення зборів минув. Відтак немає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Крім того, суд не конкретизував, які саме зміни до установчих документів товариства заборонено вносити державним реєстраторам. Також стверджує, що ОСОБА_3 припинив свою участь у товаристві у зв'язку із зверненням стягнення на всю його частку за рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року, яке виконано.

Відповідач 25 січня 2016 року надав пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу, копію протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» від 30 листопада 2015 року, копію нової редакції статуту товариства із відміткою про проведення 03 грудня 2015 року державної реєстрації змін до установчих документів. У надісланих суду 28 січня 2016 року додаткових поясненнях до апеляційної скарги відповідач повідомив апеляційний суд про подання позивачем 25 січня 2016 року суду першої інстанції додаткових доводів до позовної заяви, у яких позивач уточнив позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити. Представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржену ухвалу вважає законною і обґрунтованою.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників і вважає, що ухвалу господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015 року по справі №926/1812/15 слід залишити без змін враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що 02 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», оформлених протоколом №1/08 від 11 серпня.2008 року, (проведених методом опитування) та підписане одноособово ОСОБА_4

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 03 грудня 2015 року порушив провадження у справі №926/1812/15 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» про визнання рішення загальних зборів учасників товариства недійсним.

Цього ж дня ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Чернівецької області із заявою про забезпечення позову. Позивач просив суд в порядку забезпечення позову заборонити державним реєстраторам задовольнив заяву реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції проводити державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (м. Чернівці вул. Гагаріна,21/Б код 22838442) до набрання законної сили рішенням по даній справі.

У заяві позивач зазначив, що він та ОСОБА_4 є учасниками товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», кожен з часткою у статутному капіталі 50%, що становить 600000 грн. Рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», оформленого протоколом №1/08 від 11 серпня 2008 року (проведеного методом опитування) та підписаного одноособово ОСОБА_4, припинено його (позивача) участь у товаристві у зв'язку із зверненням стягнення на його частку в статутному капіталі, скасовано установчий договір, затверджено статут товариства в новій редакції та вирішено внести відповідні зміни до державного реєстру і здійснити державну реєстрацію змін до статуту. Назване рішення позивач просить визнати недійсним.

На підставі рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», оформленого протоколом №1/08 від 11 серпня 2008 року ОСОБА_4 підписав нову редакцію статуту товариства, де єдиним учасником товариства значиться лише він сам та звернувся до державних реєстраторів реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції щодо проведення державної реєстрації відповідних змін до установчих документів товариства.

Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції проводити державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» до вирішення справи по суті. Вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до внесення державним реєстратором на підставі оскаржуваного рішення відповідних змін до установчих документів товариства та, відповідно, позбавлення позивача статусу учасника товариства з часткою у статутному фонді 50%, яка складає 600000 грн., що завдасть йому суттєвої майнової шкоди та у разі задоволення позову ускладнить виконання рішення суду.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову господарський суд Чернівецької області зазначив, що обраний спосіб забезпечення позову безпосередньо співвідноситься із предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті судом заходи по забезпеченню позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Також суд зазначив про наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, та виходячи з того, що між сторонами існує спір про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» оформленого протоколом №1/08 від 11.08.2008р. (проведеного методом опитування) та підписане одноособово ОСОБА_4, а невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до внесення державним реєстратором згідно вказаного протоколу відповідних змін до установчих документів товариства та, відповідно, позбавлення позивача статусу учасника товариства з часткою у статутному фонді 50%, що завдасть йому суттєвої майнової шкоди та значно утруднить виконання рішення господарського суду по справі №926/1812/2015, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову. При цьому суд також врахував, що забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності відповідача, а вжиті заходи забезпечення не є рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Львівський апеляційний господарський суд вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 47 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня .2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснено, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) товариства, зокрема шляхом заборони вчиняти дії лише щодо того пакета акцій, який безпосередньо пов'язаний із предметом спору. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із наступними змінами і доповненнями заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається (п.3).

Відповідно до вимог ст. 17 закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваної ухвали, відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Частиною другою названої норми визначено перелік відомостей щодо юридичної особи, які повинні міститись у Єдиному державному реєстрі. Зокрема такими відомостями є: найменування юридичної особи її організаційно-правова форма, місцезнаходження; перелік засновників (учасників) юридичної особи, відомості про органи управління юридичної особи; прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) інші дані щодо осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори; дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи; дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників) та про дату закінчення його формування; дані про установчі документи, дати та номери записів про внесення змін до них; дані про перебування юридичної особи в процесі провадження у справі про банкрутство; відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення; дату оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), її голову; дата затвердження передавального акта або розподільчого балансу; дані про юридичних осіб - правонаступників; дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством, щодо порушення (припинення) провадження у справі про банкрутство, щодо санації, щодо визнання її банкрутом, щодо скасування державної реєстрації припинення; дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення; відомості, отримані в порядку взаємного обміну інформацією з відомчих реєстрів органів статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України: дата та номер запису про взяття та зняття з обліку, назва та ідентифікаційні коди органів статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, у яких юридична особа перебуває на обліку; дата надходження від органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України до державного реєстратора документів (повідомлень, інформації), передбачених цим Законом, у зв'язку з припиненням юридичної особи із зазначенням прізвища, імені та по батькові посадової особи, яка підписала документ; дані органів статистики про основний вид економічної діяльності юридичної особи, визначений на підставі даних державних статистичних спостережень відповідно до статистичної методології за підсумками діяльності за рік; дані Пенсійного фонду України про реєстраційний номер платника єдиного внеску, клас професійного ризику виробництва платника єдиного внеску за основним видом його економічної діяльності; у разі зміни місцезнаходження юридичної особи - термін, до якого юридична особа перебуває на обліку в органі доходів і зборів за місцем попередньої реєстрації; фінансова звітність про господарську діяльність юридичної особи (крім бюджетних установ) у складі балансу і звіту про річні фінансові результати; відомості про відкриття та закриття рахунків юридичних осіб; відомості про накладення та зняття арештів на рахунки юридичних осіб та їх майно (у тому числі на закріплене за відокремленими підрозділами); відомості про відкриття виконавчого провадження щодо юридичних осіб; відомості про початок проведення органами доходів і зборів, Пенсійного фонду України позапланової перевірки, призначеної у зв'язку з припиненням юридичної особи; дата подання заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування, податкова адреса суб'єкта господарювання, місце провадження господарської діяльності, обрана група платників єдиного податку, дата надсилання електронної копії такої заяви до органу доходів і зборів, якщо така заява подана як додаток до реєстраційної картки; дата подання реєстраційної заяви про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, дата надсилання електронної копії такої заяви до органу доходів і зборів; відомості про ліцензування відповідно до закону.

Як зазначено вище, предметом спору у справі №926/1812/15 є рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», оформлених протоколом №1/08 від 11 серпня.2008 року, яке позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Із змісту протоколу №1/08 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (проведеного методом опитування) від 11 серпня.2008 року слідує, що збори учасників вирішили задовольнити вимогу ОСОБА_5 до товариства про звернення стягнення на всю частку учасника товариства ОСОБА_3; провести виплату частки ОСОБА_3, яка з урахуванням фактично внесеної частки, з утриманням 10% річних за несвоєчасне внесення частки і податку на доходи фізичних осіб становить 11136,28 грн.; вважати участь ОСОБА_3 у товаристві припинено у зв'язку із зверненням стягнення на його частку в статутному капіталі; скасувати установчий договір від 29 липня 2003 року; затвердити статут товариства в новій редакції; внести відповідні зміни до державного реєстру і здійснити державну реєстрацію змін до статуту.

Отже наявна ймовірність внесення у єдиний державний реєстр юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців відомостей щодо відповідача на підставі оспорюваного рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» від 11 серпня 2008 року про припинення участі ОСОБА_3 у товаристві, зміну розміру статутного капіталу. Державна реєстрація таких змін порушуватиме корпоративні права позивача, який оскаржує це рішення зборів. Тому невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову і визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (проведеного методом опитування) від 11 серпня 2008 року, оформлених протоколом №1/08.

Слід зазначити й те, що суд заборонив державним реєстраторам проводити державну реєстрацію змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» до набрання законної сили рішенням у справі. Суд не забороняв вносити у державний реєстр інші відомості, які в силу закону повинні міститись у державному реєстрі.

Таким чином вжиті місцевим господарським судом заходи до забезпечення позову безпосередньо співвідносяться із предметом позову, такі не є тотожними задоволенню позовних вимог і не перешкоджають відповідачу здійснювати господарську діяльність.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвала господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015 року по справі №926/1812/15 прийнята з дотриманням норм закону та з урахуванням фактичних обставин справи. Доводи ж апеляційної скарги не спростовують викладених в ухвалі висновків суду першої інстанції щодо забезпечення позову, а тому законних підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03 грудня 2015 року у справі №926/1812/15 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Хабіб М.І.