донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.02.2016 справа №908/5763/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу господарського судуОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю не з'явився Публічного акціонерного товариства Дельта Банк м. Київ Запорізької області
від у справі20.11.2015 р. №908/5763/15
за позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Дельта Банк м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс Інвест м. Запоріжжя
прозобовязання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.11.2015 р. по справі №908/5763/15 (суддя Л.С. Місюра) позовну заяву ПАТ Дельта Банк м. Київ, і додані до неї документи, повернуто позивачу без розгляду .

Оскаржуючи ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.11.2015р. по справі №908/5763/15 ПАТ Дельта Банк м. Київ просить її скасувати і передати справу на новий розгляд до господарського суду Запорізької області, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а при винесені ухвали неповністю були зясовані всі обставини, що мають значення для справи.

ПАТ Дельта Банк м. Київ стало відомо, що ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс Інвест м. Запоріжжя з 19.08.2015р. знаходиться в стані припинення. Граничний строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 20.10.2015р. банком подано заяву з грошовими вимогами до боржника 05.10.2015р., але на вказану заяву будь-якої відповіді від ліквідаційної комісії не надходило. Тобто, з боку ліквідаційної комісії допущено порушення вимог закону, а саме не повідомлено кредитора про результат розгляду його вимог. Виходячи з вимог ст. 111 ЦК України, до 20.10.2015р. ліквідаційна комісія зобовязана розглянути відповідні вимоги та почати формувати проміжний ліквідаційний баланс виходячи з результатів заявлених вимог. Отже, після 20.10.2015р. банк набув права звернення з відповідною заявою до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки мав місце факт ухилення від розгляду вимог банку боржником в особі ліквідаційної комісії.

Повертаючи позовну заяву банку, суд зазначив, що у позовній заяві не вказано, чи була вчинена публікація в друкованому засобі масової інформації про припинення юридичної особи. Але після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Веб сайт центрального органу виконавчої влади, на який посилається закон, розміщений у мережі Інтернет та є загальнодоступним. Тому інформацію стосовно ліквідації боржника банк отримав саме з цієї мережі та користуючись правом наданим законом подав відповідні заяви. Доказом того, що відповідачем отримано заяву з грошовими вимогами є інформація з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, у рубриці відстеження пересилання поштових відправлень зазначено, що поштове відправлення за штрих кодовим номером 892 вручено адресату особисто (витяг додається).

Поза увагою суду залишилось те, що предметом доказування у даній справі є захист права власності за допомогою зобовязально правових засобів, а саме зобовязання вчинити певні дії стосовно визнання та включення кредиторських вимог, а не стягнути кошти у певному розмірі. Тому висновок суду що до позовної заяви не було надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі є помилковим.

Висновок суду, що при поданні позовної заяви порушено правило обєднання позовних вимог є завідомо не вірним з огляду на те, що, між ПАТ Кредитпромбанк та ПАТ Дельта Банк (далі Новий кредитор або АТ Дельта Банк) 27.09.2013р. укладено договір купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до умов договору до АТ Дельта Банк перейшли активи ПАТ Кредитпромбанк, які виникли з кредитних договорів (з усіма змінами та доповненями до них), у звязку із заміною кредитора на АТ Дельта Банк у тому числі відбулося право відступлення за кредитними договорами №04/16/06-КЛТ від 08.056.2006р. та №04/08/06-КЛТ від 13.03.2006р. та з усіма змінами та доповненями до них. Крім того 08.12.2011р. між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк (далі АТ Дельта Банк) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Між ПАТ УкрСиббанк та АТ Дельта Банк 19.12.2011р. укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р. Відповідно, відбулося і відступлення вимог з кредитним договором №0 від 10.10.2006р. з усіма змінами та доповненями до нього, який укладено між ПАТ УкрСиббанк та ЗАТ Гіавара, а відтак відбулося відступлення права вимоги за договором по руки №0 від 10.10.2006р., який укладено між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс Інвест м. Запоріжжя на виконання вимог Кредитного договору №0 від 10.10.2006р. З чого можна зробити висновок , що у даній справі є один позивач кредитор та один відповідач боржник, а позовні вимоги грунтуються на наявній заборгованості за кредитними договорами, які були укладені з боржником - ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс Інвест м. Запоріжжя, зобовязання за якими не виконані.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника судова колегія встановила.

ПАТ Дельта Банк м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс-Інвест м. Запоріжжя про зобовязання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.

Ухвалою господарського суду від 20.11.2015р. позовну заяву ПАТ Дельта Банк м. Київ №18.5/661 від 13.11.2015р. та додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України.

Ухвала господарського суду від 20.11.2015р. не відповідає приписам ст. 63 ГПК України з огляду на наступне.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Веб сайт центрального органу виконавчої влади, на який посилається закон, розміщений у мережі Інтернет та є загальнодоступним.

Тому інформацію стосовно ліквідації боржника господарський суд мав можливості отримати саме з цієї мережі , користуючись правом наданим йому законом або під час розгляду позову .

Ч. 6 ст.63 ГПК України визначений обовязок позивача надавати до позовної заяви лише докази направлення копії позову та доданих до неї документів.

Таким чином, необхідність надання до позовної заяви доказів їх отримання відповідачем вимоги кредитора не передбачена приписами ст. 63 ГПК України

Однак господарський суд повернув позов з підстав, що в позовній заяві не вказана дата отримання відповідачем вимоги кредитора та не вказані документи, які підтверджують дату отримання такої вимоги відповідачем. Отже висновок суду першої інстанції про необхідність при зверненні з позовом підтверджувати факт отримання вимоги кредитора є помилковим.

Разом з тим, з наданих скаржником до апеляційної скарги доказів вбачається, що відповідачем отримано заяву з грошовими вимогами є інформація з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, у рубриці відстеження пересилання поштових відправлень зазначено, що поштове відправлення за Таким чином , господарський суд необгрутовано на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України повернув позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, оскільки у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За приписами ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

П.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовних заяв немайнового характеру, відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

З матеріалів справи вбачається, що предметом доказування у даній справі є захист права власності шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії стосовно визнання та включення кредиторських вимог, а не стягнення коштів у певному розмірі - відповідна позовна заява не має майнового характеру.

Позивачем до позову додане платіжне доручення №64716506 від 11.11.2015р. на суму 1218 грн. про сплату судового збору у встановленому Законом України Про судовий збір порядку та розмірі.

Тому висновок суду про те, що до позовної заяви не було надано доказів сплати судового збору у встановлено порядку та розмірі не відповідає приписам п. 4 ст.63 ГПК України та є помилковим.

Як вбачається зі змісту самої позовної заяви, кредиторські вимоги, які позивач просить включити до ліквідаційного балансу ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс-Інвест м. Запоріжжя, виникли за різними кредитними договорами: кредитним договором № 04/16/06-КЛП від 08.06.2006р., укладеним між ВАТ Кредитпромбанк та ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс-Інвест м. Запоріжжя; кредитним договором № 04/08/06-КЛП від 13.03.2006р., укладеним між ВАТ Кредитпромбанк та ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс-Інвест м. Запоріжжя, кредитним договором № 0 від 10.10.2006р., укладеним між АКІБ УкрСиббанк та ЗАТ Гівара.

Між ПАТ Кредитпромбанк та ПАТ Дельта Банк укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № б/н від 27.09.2013р., за умовами якого до ПАТ Дельта Банк перейшло право вимоги до позичальників, які виникли на підставі кредитних договорів № 04/16/06-КЛП від 08.06.2006р. та № 04/08/06-КЛП від 13.03.2006р.

Крім того, між ПАТ УкрСиббанк та ПАТ Дельта Банк укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами № б/н від 08.12.2011р., за умовами якого відбулося відступлення вимог за кредитним договором № 0.

Виходячи з вимог ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія зобовязана розглянути відповідні вимоги та почати формувати проміжний ліквідаційний баланс виходячи з результатів заявлених вимог. При цьому заявлені вимоги кредитора до боржника можуть виникати з різних підстав - як за різними кредитними договорами так і інших зобовязань, що виникли у боржника під час здійснення ним господарської діяльності.

У разі відмови ліквідаційної комісії в задоволенні цих вимог або ухилення від їх розгляду відповідно до приписів ч. 3 ст. 112 ЦК України кредитор має право звернутися до суду з позовом до ліквідаційної комісії.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 112 ЦК України такі вимоги мають розглядатися в межах одного позовного провадження.

Тому господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що позов про включення до ліквідаційного балансу ТОВ Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами Ресурс-Інвест м. Запоріжжя, кредиторських вимог, які виникли за різними кредитними договорами порушує приписи п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З огляду на наведене ухвала господарського суду не відповідає матеріалам справи, приписам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 103,104,105, 106 ГПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.11.2015р. у справі №908/5763/15 скасувати.

Справу №908/5763/15 передати на розгляд господарського суду Запорізької області.

Головуючий А. М. Мясищев

Судді О. Л. Агапов

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 прим.- позивачу

1 прим. - відповідачу

1 прим. - у справу

1 прим. - ДАГС

1 прим. ГСЗО