ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2016 р. Справа № 5004/1853/11

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №б/н від 21.01.2016р. (вх.№01-49/54/16 від 21.01.2016р.) на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції

по справі №5004/1853/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк", м. Київ

до Підприємця ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 1 945 356,82 грн.

Представники:

від скаржника: ОСОБА_3-договір від 21.12.2015р.

від стягувача: н/з

від Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції: н/з

Суть спору: 20 січня 2016 року скаржник- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду зі скаргою №б/н від 20.01.2016р. (вх.№01-49/4/16 від 20.01.2016р.) на дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, в якій просив скасувати постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в філії-Волинське обласне управління АТ "Державний Ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

В обгрунтування скарги, посилаючись на ч. 6 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", ч. 2 ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 1212 ГПК України зазначив, що 18 січня 2016р. йому стало відомо, що згідно постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції Іщенко Г.С. про арешт коштів боржника, було накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в установах банку.

Зокрема, було накладено арешт на рахунок НОМЕР_1, відкритий в філії-Волинське обласне управління AT "Державний ощадний банк України".

Відповідно до Довідки від 21.12.2015р. №16-1-1514, рахунок НОМЕР_1 відкритий в філії- Волинське обласне управління AT "Державний ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Повідомив, що з травня 2008p., він являється пенсіонером та отримує пенсію, яка щомісячно надходить на арештований банківський рахунок.

Звернув увагу суду на ту обставину, що в 2014 р. виконавчою службою було розпочато стягнення заборгованості з його пенсії в розмірі 20% щомісячно.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більше 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, ВДВС одночасно стягує 20% від щомісячної пенсії та наклала арешт на пенсійний рахунок, чим позбавила заявника можливості отримувати пенсію взагалі.

Крім того, звернувся до суду з заявою №б/н від 21.01.2016р., в якій просив поновити пропущений строк для подання скарги.

Ухвалою суду від 25.01.2016р. було поновлено строк для подачі скарги та прийнято скаргу до розгляду. Призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 10.02.2016р. на 12 год. 00 хв.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: скаржника- додаткові письмові пояснення та докази в обґрунтування поданої скарги; Другий відділ ДВС Луцького МУЮ- письмові пояснення по суті скарги, копії матеріалів виконавчого провадження; стягувача- письмові пояснення по суті скарги.

04.02.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції надійшли пояснення №3298 від 03.02.2016р. (вх.№01-54/991/16 від 04.02.2016р.), в яких Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції проти зняття арешту з рахунку, на якому знаходяться кошти для зарахування пенсії, не заперечив, вказавши, що на виконанні у Другому віділлі ДВС Луцького МУЮ з 28.05.2013р. перебуває на виконанні наказ господарського суду № 5004/1853/11-1 від 07.05.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Креді Агріколь Банк" боргу в сумі 1 954 024,06 грн.

Постановами державного виконавця від 19.03.2015р. накладено арешт на все майно боржника та на кошти в ПАТ "Креді Агріколь Банк". Кошти на рахунку боржника відсутні.

Зазначив, що 14.05.2015р. постанова державного виконавця була надіслана в ГПФУ у Волинській області для відрахування боргу з пенсії боржника. Станом на 01.02.2016р. з боржника стягнуто 3 662,53 грн.

19.11.2015 р. надіслана постанова державного виконавця про відрахування боргу з зарплати боржника з ПП "Багіра", де на даний час працює ОСОБА_1

Зауважив, що відповідно до вимог ст.2 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи необхідні для своєчасного і повного виконання рішення суду у спосіб та в порядку встановленим виконавчим документом.

З метою виявлення коштів у банківських установах .належних боржнику постановою державного виконавця від 16.11.2015р. було накладено арешт на кошти боржника, які могли б знаходитись у банківських установах.

Інформацією про відповідність рахунків відповідним платежам (зарплата, пенсія тощо) державний виконавець перед накладенням арештів на рахунки боржника не володіє. Після накладення арештів відповідно до ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець вправі зняти арешти лише після повного виконання рішення суду. У всіх інших випадках незавершеного провадження арешт з майна та коштів може бути знятий за рішенням суду .

Боржником суду надано довідку з ВОД "Ощадбанку" про те , що на арештованому рахунку знаходяться кошти для зарахування пенсії, інші кошти на рахунок не надходили протягом 2010-2015 року.

В судовому засіданні 10.02.2016р. представник скаржника, подану ним скаргу підтримав та просив задоволити її в повному об'ємі.

Стягувач-ПАТ "Креді Агріколь Банк"-в судове засідання 10.02.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №427 від 28.01.2016р.

Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в судове засідання 10.02.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №419 від 03.02.2016р.

Господарський суд, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши долучені до скарги докази, -

встановив:

Рішенням господарського суду Волинської області від 22.04.2013р. у справі №5004/1853/11 стягнуто з Підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" 1 934 443,62грн., в т.ч. 1 250 000,00 простроченої строкової заборгованості, 640 886,62грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 43 557,00грн. пені за простроченими процентами за користування кредитними коштами та 19 344,44 грн. витрат по сплаті держмита та 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду Волинської області від 22.04.2013р. по справі №5004/1853/11 господарським судом Волинської області видано наказ №5004/1853/11-1 від 07.05.2013р.

30.05.2013р. постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, було відкрито виконавче провадження №38181694 щодо примусового виконання наказу господарського суду №5004/1853/11-1 від 07.05.2013р.

16.11.2015р. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Іщенко Г.С., винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №38181694 та постановлено накласти арешт на кошти, що містяться на рахунках: всі рахунки належні боржнику: ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 303440, м. Луцьк; ВОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 303569, м. Луцьк; АТ "УкрСиббанк", м. Харків МФО 351005; АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ МФО 380805; ПАТ "А-Банк" м. Дніпропетровськ (МФО 307770), зокрема, і на рахунок НОМЕР_1, відкритий в Філії-Волинське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України".

Як вбачається з довідки від 21.12.2015р. №16-1-1514, рахунок НОМЕР_1 відкритий в Філії-Волинське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Проте, скаржник не погоджуючись з такими діями державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на пенсійний рахунок, у своїй скарзі просив скасувати постанову про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в філії-Волинське обласне управління АТ "Державний Ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 цього Закону визначає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

Згідно ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Положеннями ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що вразі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

З матеріалів скарги вбачається, що 16.11.2015р. державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Іщенко Г.С., винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №38181694 та постановлено накласти арешт на кошти, що містяться на рахунках: всі рахунки належні боржнику, зокрема, і на рахунок НОМЕР_1 відкритий в Філії-Волинське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України".

Як вбачається з довідки від 21.12.2015р. №16-1-1514, рахунок НОМЕР_1 відкритий в Філії-Волинське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві 02.04.2012р. за № 489/20802, передбачено порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника.

Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону. При виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують три мінімальні розміри заробітної плати, державний виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Постанова повинна містити: а) повне найменування та місцезнаходження підприємства, установи, організації, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи чи фізичної особи - підприємця, до якої направляється постанова, та її місце проживання; б) порядок стягнення суми боргу; в) розмір відрахувань; г) реквізити рахунку, на який необхідно перераховувати утримані кошти, або адресата у разі перерахування коштів поштовим переказом; ґ) вимогу щодо направлення звітів про здійснені відрахування та виплати із зазначенням періодичності подання звітів та адреси, на яку необхідно направляти звіти.

Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється державним виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

Як встановлено судом, органом стягнення не враховано процедури вчинення таких дій, доказів зворотнього суду на надано і матеріали справи їх не містять.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Так, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Відповідно до статті 69 підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а якщо такий строк не встановлено - до десятого числа кожного місяця, наступного за звітним. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці кожні шість місяців надсилають державному виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 6 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження", звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.1, ст.90 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відрахування з пенсій можуть провадитися на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більше 50 процентів її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на компенсацію шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим пошкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю годувальника, на повернення переодержаних сум заробітної плати в передбачених законодавством випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більше 20 процентів пенсії.

Таким чином, суд вважає, що вказаними нормами Законів передбачено звернення коштів, які знаходяться на пенсійному рахунку у відповідному відсотку, а накладення арешту на всі кошти які знаходяться на рахунку, позбавляють можливості скаржника забезпечувати рівень свого життя, так як пенсія є основним джерелом існування, а тому скаргу слід задоволити щодо скасування постанови про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в філії-Волинське обласне управління АТ "Державний Ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Беручи до уваги викладене, керуючись Законом України „Про виконавче провадження", ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст. 1212 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 16.11.2015р. ВП №38181694 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 відкритому в філії-Волинське обласне управління АТ "Державний Ощадний банк України" у національній валюті для зарахування пенсії.

Суддя С. В. Бондарєв