РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/30441/15 01.02.16 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Галнафта"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Мазур І.О. за довіреністю №300/122/01-5446 від 25.05.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Галнафта" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення.

Ухвалою суду від 03.12.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.01.2016 р.

14.01.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та документи по справі.

У судовому засіданні 15.01.2016 р. представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 15.01.2016 р. оголошувалась ухвала про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та перерва до 01.02.2016 р.

01.02.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи для приєднання до справи.

Представник позивача у судове засідання 01.02.2016 р. не з'явився, проте 29.01.2016 .р через відділ діловодства суду від позивача надійшла телеграма про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у засіданні проти подальшого відкладення розгляду справи заперечила та наполягала на вирішенні спору по суті заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Статтею 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Спір про стягнення заборгованості за опротестованим векселем має бути вирішено господарським судом у строк не більше одного місяця від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи те, що у суду відсутній строк для подальшого відкладення розгляду справи, а також те, що причини відсутності представника, на які позивач посилається у своєму клопотанні, не можуть вважатись поважними, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила.

У судовому засіданні 01.02.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач) від 06.10.2015 р. № 496-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», на Товариство з обмеженою відповідальністю "Галнафта" (надалі - позивач) накладено штраф у розмірі 13 600,00 грн. за вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України від 20.08.2015 р. № 20-29.3/06-3237-дз у встановлений строк.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим рішенням, просить суд визнати його недійсним, посилаючись на те, що рішення Антимонопольного комітету України є необ'єктивним та таким, що постановлене лише з формальних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, Комітет зв'язку зі зверненням Служби безпеки України від 12.08.2015 р. № 8/1/1-12178, здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції під час проведення у 2015 році аукціонів з продажу нафти сирої та газового конденсату.

Відповідно до п.11 ст. 16 Закону України «Про Антимонопольний Комітет» державний уповноважений Комітету має, зокрема, повноваження залучати працівників органів внутрішніх справ, митних та інших правоохоронних органів до забезпечення проведення розгляду про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема в разі проведення розслідування, в тому числі збирання та вилучення доказів, накладення арешту на майно, предмети, документи, інші носії інформації.

З метою сприяння комітету проведенню відповідного дослідження, а також з метою оперативного вирішення питань, що можуть виникати під час його проведення, відповідач надіслав лист від 17.08.2015 р. № 20-29.4/06-3169-дз до Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України для взаємодії під час проведення дослідження.

20.08.2015 р. Ст .о/у в ОВС 1в.1у ГУКЗЕСБУ майор В.Бурзак отримав перелік вимог, для вручення суб'єктам господарювання, в тому числі і вимогу до позивача.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 24.10.2006 р. у справі № 8/376-О-А-05 зазначено, що «законодавство про захист економічної конкуренції не встановлює якогось спеціального порядку надіслання та вручення адресатам запитів (вимог) уповноважених осіб Комітету про надання інформації, в тому числі особистого повідомлення адресата - фізичної особи про такий запит (вимогу)».

За правилами ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону та в межах повноважень Комітету, а обставини, встановлені у ньому, являються доведеними та відповідають дійсності.

Статтею 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет діяв у межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та являються обґрунтованими.

При цьому, у випадку наявності у позивача будь-яких сумнівів щодо дійсності вимог Комітету, від не був позбавлений можливості звернутись до останнього із запитами про надання інформації.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Галнафта" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 09.02.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна