ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

11 лютого 2016 року Справа № 915/1835/15

м.Миколаїв

Позивач: Відкрите акціонерне товариства «Новобузький комбінат хлібопродуктів» (55600, Миколаївська обл., м.Новий Буг, вул.Ватутіна, 1) в особі ліквідатора ОСОБА_1 (54017, м.Миколаїв, пр.Леніна, 67, оф.428).

Відповідач-1: Софіївська сільська рада (55632, Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Леніна, 24/1).

Відповідач-2: Приватне підприємстве «ОБОЯНЬ» (55632, Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, 8).

Суть спору: 1) витребування в Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області:

- копії рішення виконкому про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення виконкому Софіївської сільської ради про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії рішення виконкому про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

2) визнання недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

3) визнання недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

4) визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8, виданого 17.06.2004р. Софіївською сільською радою Новобузького району Миколаївької області;

5) зобовязання Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції скасувати (вилучити) запис про реєстрацію права власності на нерухому будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8.

Суддя Давченко Т.М.

при секретарі Говоріній А.Е.

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 02-01/2/213 від 12.05.2015р.;

від відповідача-1: представник не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 17.11.2015р.).

Відповідно до приписів ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 02.02.2016р. було оголошено перерву до 11.02.2016р.

встановив:

Ліквідатор ВАТ «Новобузький комбінат хлібопродуктів» 02.11.2015р. звернулася до суду із позовом про 1) витребування в Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області:

- копії рішення виконкому про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення виконкому Софіївської сільської ради про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

- копії рішення виконкому про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

- копії документів, на підставі яких прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8;

2) визнання недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про надання (встановлення) адреси: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

3) визнання недійсним рішення виконкому Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про видачу свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8;

4) визнання недійсним свідоцтва про право власності на будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, б.8, виданого 17.06.2004р. Софіївською сільською радою Новобузького району Миколаївької області;

5) зобовязання Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції скасувати (вилучити) запис про реєстрацію права власності на нерухому будівлю за адресою: Миколаївська обл., Новобузький р-н, с.Софіївка, вул.Степова, будинок 8.

При подачі позову позивач надав суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви. Вказане клопотання мотивоване тим, що ВАТ «Новобузький комбінат хлібопродуктів» визнано банкрутом, а на рахунку банкрута відсутні кошти для сплати судового збору.

Ухвалою від 05.11.2015р. судом (суддя Мавродієва М.В.) було порушено провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.) вказану справу суддею Давченко Т.М. було прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 22.12.2015р., відлік строку розгляду справи, передбаченого ст. 69 ГПК України, розпочати заново та зобовязано позивача надати суду докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. за усними клопотаннями позивача та представника відповідача-2 розгляд справи було відкладено на 18.01.2016р. та вдруге зобовязано позивача надати суду докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Натомість, 15.01.2015р. позивачем надано суду інші докази неплатоспроможності боржника.

18.01.2015р. було продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 02.02.2015р. через неявку сторін у судове засідання. Цією ж ухвалою знову було зобовязано позивача надати суду докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 02.02.2016р. було відмовлено у задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства «Новобузький комбінат хлібопродуктів» в особі ліквідатора ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, а у судовому засіданні оголошено перерву до 11.02.2016р. для належного повідомлення позивача про дату розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2016р. не навів суду жодної поважної причини невиконання вимог суду, викладених в ухвалах від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. Більш того, категорично заявив, що позивач не сплачуватиме судовий збір.

У судовому засіданні 11.02.2016р. представник відповідача-2 просив суд залишити позов без розгляду у звязку із ненаданням позивачем доказів сплати судового збору.

Відповідно до приписів п. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд неодноразово зобов'язував позивача надати докази сплати судового збору за звернення до суду із позовною заявою або документальні докази наявності підстав звільнення від сплати судового збору.

Незважаючи на те, що оголошенням перерви у судовому засіданні 02.02.2016р. позивачу було надано додатковий час до 11.02.2016р., позивач вимоги ухвал суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. так і не виконав.

Клопотань про відстрочку чи розстрочку сплати судового збору станом на 11.02.2016р. до суду не надходило.

Згідно з ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Отже, у наведеній нормі Кодексу законодавець визначив, що якщо господарський суд витребував від позивача певні матеріали, необхідні для вирішення спору, а останній їх у визначений судом час не подав без поважних причин, дана обставина є підставою для залишення позову без розгляду. Тобто, закон вказує, що достатньою підставою для залишення позову без розгляду є і одноразова бездіяльність позивача в частині виконання вимог ухвали суду про надання матеріалів, необхідних для вирішення спору. При цьому, наявність у позивача поважних причин неможливості подати витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, може бути доведена суду лише позивачем, а для забезпечення цієї можливості позивачу господарський суд має завчасно повідомити позивача про час та місце судового засідання та надати достатній строк для подання відповідних доказів.

З цього приводу, пленум Вищого господарського суду України у п.4.9 постанови від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснив наступне: «перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобовязаний зясувати причини невиконання його вимог позивачем і обєктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за обєктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.».

Господарський суд дослідив наявність у позивача поважних причин невиконання вимог ухвал суду від 17.11.2015р. (з урахуванням ухвали від 24.11.2015р.), 22.12.2015р. та 18.01.2016р. в частині подання доказів сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що позивачем поважних причин невиконання вказаних вимог суду не повідомлено, такі поважні причини відсутні. До того ж суд звертає увагу на те, що позивач мав достатньо часу для виконання вимог суду.

За вищевикладених обставин, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України у звязку з неподанням позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, які є необхідними для вирішення даного спору.

Водночас господарський суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Суддя Т.М.Давченко