ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р.Справа № 922/3807/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача - Дабіжа В.І. - за довіреністю,

від відповідача - Прокофєва Л.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Іллічівської міської ради Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 07 вересня 2015 року

у справі № 922/3807/15

за позовом Іллічівської міської ради Одеської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про стягнення 5525,14 грн.,

встановив:

У липні 2015 року Іллічівська міська рада Одеської області (далі-позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі-відповідач) про стягнення з останнього збитків в розмірі 5525,14 грн., завданих у зв'язку з зайняттям земельної ділянки та використанням її без документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2015р. справу №922/3807/15 за позовом Іллічівської міської ради Одеської області до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення 5525,14 грн. збитків направлено за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області на підставі ст.15, ч.1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.07.2015р. було порушення провадження у справі №922/3807/15 та призначено справу до розгляду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07 вересня 2015 року (суддя Д'яченко Т.Г.) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем при зверненні з позовом, предметом якого є стягнення збитків в сумі 5525,14 грн., не було надано доказів, які б свідчили про наявність необхідних передумов для нарахування та стягнення таких збитків.

Матеріали справи також не містять доказів, які б засвідчували конкретні дії позивача або його виконавчих органів, направлені на спонукання відповідача (ПАТ «УкрСиббанк») укласти договір оренди з позивачем (Іллічівською міською радою) з метою отримання доходів, неотримання яких становить предмет спору у даній справі.

Тобто, за висновком суду, позивачем не в достатній мірі з урахуванням положень ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України вживались заходи задля отримання доходів.

В свою чергу, як зазначив суд в рішенні, відповідачем вживались заходи, направлені на оформлення договірних правовідносин оренди земельної ділянки, надсилались звернення на адресу позивача про необхідність укладення договору оренди, а також впродовж спірного періоду відповідачем вносилась передбачена законодавством плата за землю в розмірі земельного податку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що позивачем не доведено ані вини відповідача у неотриманні доходів Іллічівською міською радою Одеської області, ані протиправної поведінки відповідача, а, отже, і причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Іллічівської міської ради Одеської області задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Земельна ділянка площею 0,007 га, на якій розташоване спірне приміщення, є комунальною власністю, а тому відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» відповідач повинен був звернутися до відповідно органу для отримання земельної ділянки в оренду в порядку, встановленому цим Законом.

Листом АКІБ «УкрСиббанк» зверталося до Іллічівської міської ради з проханням укласти договір оренди на земельну ділянку площею 0,007 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 23.12.2015р. №505/55-IV АКІБ «УкрСиббанк» передано земельну ділянку площею 0,007 га в довгострокову оренду терміном на 10 років за зазначеною адресою під існуючим прибудованим приміщенням до вбудованого магазину та в установленому законом порядку запропоновано оформити договір оренди вказаної земельної ділянки.

За твердженнями скаржника, АКІБ «УкрСиббанк» рішення від 23.12.2015р. №505/55-IV не виконало та договір з Іллічівською міською радою про користування земельною ділянкою не уклало.

Крім того, позивачем на адресу відповідача направлявся лист №1-16-337/11 від 11.04.2014р. щодо врегулювання питання орендних відносин з використання земельної ділянки, а також Управлінням комунальної власності та земельних відносин було направлено вимоги №91 від 28.08.2014р. та №94 від 09.09.2014р. про необхідність надання до виконавчих органів Іллічівської міської ради необхідних документів для укладання договору оренди земельної ділянки.

Вищевказані вимоги Іллічівської міської ради та Управління комунальної власності та земельних відносин відповідачем були проігноровані.

Отже, на думку позивача, відповідач користується земельною ділянкою під вбудовано-прибудованим приміщенням без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або право користування нею.

Згідно акту про визначення обсягів збитку від 25.11.2014р. комісією з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яка створена відповідно до рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.03.2014р. №89, було встановлено, що АКІБ «УкрСиббанк» використовує земельну ділянку загальною площею 0,007 га, що розташована за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів фактично на протязі 1060 днів, що також підтверджується даними ДПІ м. Іллічівська.

Рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.11.2014р. №470 було затверджено протокол №2 засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.11.2014р., акт про визначення обсягу збитків від 25.11.2014р та розрахунок суми втрат бюджету Іллічівської міської ради від неотримання коштів за фактичне користування земельною ділянкою ПАТ «УкрСиббанк». Розмір визначених збитків становить 5525,14 грн.

Листом від 03.12.2014р. №697/1 Управлінням комунальної власності та земельних відносин було направлено відповідачу для ознайомлення та виконання копію рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.11.2014р. №470, але останнє залишено відповідачем без виконання.

З огляду на викладені обставини, скаржник вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки воно прийняте при неповному дослідженні доказів, з порушенням норм матеріального права та при недотриманні норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач її не визнав, вважаючи її доводи безпідставними, а рішення господарського суду законним та обґрунтованим.

В засіданнях суду скаржник наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги з підстав, викладених в останній.

Представник відповідача в судових засіданнях заперечував проти задоволення апеляційної скарги з огляду на безпідставність викладених в ній вимог та вважаючи, що оскаржене рішення суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.06.2005р. між ОСОБА_4 (Продавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно п.1.1. Продавець передав у власність Покупцю вбудовано-прибудоване приміщення магазину з навісом загальною площею 100,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 26.11.2009р. №1258 було ухвалено видати АКІБ «УкрСиббанк» свідоцтво про право власності на не житлове вбудовано-прибудоване приміщення загальною площею 95,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, замість договору купівлі-продажу від 23.06.2005р. та акту прийому-передачі від 23.06.2005р.

Право власності на вбудовано-прибудоване приміщення магазину з навісом загальною площею 95,1 кв.м за вказаною адресою було оформлене у встановленому порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності від 16.12.2009р.

За твердженнями скаржника, відповідач не виконав вимог щодо оформлення у встановленому порядку правовстановлюючих документів для користування земельною ділянкою, не оформив договір оренди, у зв'язку з чим спричинив збитки Іллічівській міській раді Одеської області у вигляді неодержаного доходу, який остання мала одержати як власник земельної ділянки за період з 01.01.2012р. по 25.11.2014р.

Розрахунок збитків проведено з урахуванням даних листа Держземагенства у м. Іллічівськ від 06.10.2014р. про нормативну грошову оцінку 1 кв.м земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, вартість якої складає 1694,19 грн. за 1 кв.м. З урахуванням фактичної кількості днів користування земельною ділянкою ПАТ «УкрСиббанк» в межах періоду встановленого комісією з 01.01.2012р. по 25.11.2014р., а також з урахуванням сплачених за даний період ПАТ «УкрСиббанк» коштів у вигляді земельного податку у сумі 4809,86 грн., розмір розрахованих збитків склав 5525,14 грн.

Як вже було зазначено вище, згідно рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 27.11.2014р. №470 було затверджено, зокрема, акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 25.11.2014р. та розмір визначених збитків встановлено на рівні 5525,14 грн.

Колегія суддів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, погоджується з висновком суду першої інстанції,з огляду на таке.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на положення ст.ст.22, 1166 ЦК України та з урахуванням положень роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. №02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди», для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, з урахуванням вище приведених положень, необхідними умовами для стягнення збитків є: 1) підтверджена належними доказами наявність певного розміру шкоди; 2) підтверджена належними доказами протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) засвідчений належними доказами факт того, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача шкоди є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки; 4) докази, що засвідчують наявність ознак вини заподіювача шкоди.

Такими чином, предметом доказування у справі про стягнення збитків (що складаються з прямих збитків та упущеної вигоди) є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Необхідність доказування таких обставин покладається на позивача, що встановлено ст.33 ГПК України.

Доказів, які б засвідчували наявність необхідних передумов для нарахування та стягнення позивачем з відповідача збитків у розмірі 5525,14 грн., матеріали справи не містять.

Що стосується посилання скаржника на те, що ПАТ «УкрСиббанк» необхідно було оформити договір оренди земельної ділянки з Іллічівською міською радою відповідно до рішення №505/55-IVвід 23.12.2005р., чого відповідачем зроблено не було, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Договір оренди землі повинен містити істотні умови, визначені ст.15 Закону України «Про оренду землі», зокрема, кадастровий номер земельної ділянки.

Суттєвою умовою договору оренди відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі» у редакціях закону, які діяли станом на 2005 рік (дата придбання спірного приміщення), на 2009 рік (дата отримання свідоцтва після проведеної реконструкції приміщення), на 2015 рік (дата звернення з позовом) - є зазначення кадастрового номеру земельної ділянки.

Частиною 1 ст.79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ч.4 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Статтею 42 вказаного Кодексу встановлено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку (ч.2 ст.4 Закону).

Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку (ч.2 ст.5 Закону).

Таким чином, надати в оренду або у власність земельну ділянку під приміщенням багатоповерхового будинку (вбудовано-прибудованим приміщенням) неможливо, оскільки неможливо створити об'єкт земельних відносин-земельну ділянку.

При цьому, ст.206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Пунктом 287.8 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідач при розгляді справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції наполягав на тому, що він сумлінно сплачує за користування земельною ділянкою плату у встановленому Податковим кодексом розмірі та на підставі відомостей про нормативну грошову оцінку з моменту реєстрації права власності на нежитлове вбудоване-прибудоване приміщення.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ДПІ у м. Іллічівську від 30.09.2014р. №15421/1503-15-03.22 щодо сплати земельного податку до державного бюджету за користування земельною ділянкою.

Твердження позивача про порушення відповідачем норм закону у зв'язку з користуванням приміщенням та земельною ділянкою під цим приміщенням без договору оренди на неї спростовується нормами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Земельного кодексу України.

Всі викладені вище обставини свідчать про недоведеність позивачем як вини ПАТ «УкрСиббанк» у неотриманні доходів позивачем, так і його протиправної поведінки «як заподіювача шкоди», а, отже, і причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 07 вересня 2015 року у справі №922/3807/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Іллічівської міської ради Одеської області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Поліщук Л.В.