ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 920/1518/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М., суддя Сіверін В.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (директор), після перерви не зявився

відповідача ОСОБА_2 (дов. №63-Д/9/1815-10-020 від 16.12.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№5485С/1-8) на рішення господарського суду Сумської області від 05 листопада 2015 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудз-Сейл", м. Суми

до Сумської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, м. Суми

про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Фудз-Сейл", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Сумської ОДПІ ГУ ДФС України у Сумській області, в якому просив визнати за ним право власності на сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг та зобовязати відповідача повернути йому сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.11.2015 р. у справі №920/1518/15 (суддя Коваленко О.В.) позов задоволено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач у відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що в суді першої інстанції представник відповідача проти визнання права власності на сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг за позивачем не заперечував. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Відповідач 11.01.2016 р. надав до суду додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх. №187), де вказує на те, що при вилученні майна працівниками податкової міліції майно було передане на тимчасове зберігання гр. ОСОБА_1 та на момент передачі його на облік до Сумської ОДПІ продовжувало там перебувати, в звязку з чим відповідач 09.10.2015 р. уклав з ФОП ОСОБА_1 договір на відповідальне зберігання №18/23-2015. Крім того, Сумської ОДПІ повідомляє, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції фінансування відповідача на сплату судового збору не передбачено, просить вважати цю причину поважною для несплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В судовому засіданні 21.01.2016 р. представник відповідача підтримував клопотання щодо звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання дійшла висновку про його вирішення після зясування обставин справи.

З метою повного, всебічного та обєктивного вирішення спору, для зясування питань, що виникли в ході розгляду справи, колегія суддів оголосила в судовому засіданні 21.01.2016 р. перерву до 09 год. 15 хв. 02 лютого 2016 року.

Після перерви позивач не зявився, 01.02.2016 р. звернувся до суду із заявою (вх. №1220), в якій просить відкласти розгляд справи, в звязку з його хворобою. При цьому належних доказів в підтвердження неможливості забезпечити явку в судове засідання з поважних причин, а також неможливості направити іншого представника для участі в судовому засіданні позивач не надав.

Колегія суддів розглянула зазначене клопотання та враховуючи, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження судом апеляційної інстанції винесена 03.12.2015 р., розгляд скарги призначений на 17.12.2015 р., відкладений на 21.01.2016 р., в якому оголошено перерву до 02.02.2016 р., беручи до уваги надання позивачем додаткових документів (вх. №1222 від 01.02.2016 р.), які колегією суддів долучені до матеріалів справи, дійшла висновку про відмову у його задоволенні та вважає за можливе розглянути справу без участі представника ТОВ "Фудз-Сейл" за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2015 р. між ДП Аромат (компанія) і ТОВ Фудз-Сейл (дистрибутор) укладено дистрибуторську угоду №27, відповідно п. 2.1 якої ДП Аромат є організатором поставок високоякісної продукції, яку дистрибутор бажає поширювати і продавати на території України на умовах цієї угоди (а.с. 13-14).

Термін дії угоди, встановлений п. 21.1, - до 31.12.2015 р., а в частині виконання ця угода діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання угоди 27.06.2015 р. ТОВ Фудз-Сейл отримало від ДП Аромат Філії Сумський молочний завод:

- сир ОСОБА_3 50% Добряна вагою 2 022,330 кг на суму 151 310,73 грн., що підтверджується видатковою накладною № 98804 від 27.06.2015 р., товарно-транспортною накладною №98804 від 27.06.2015 р. та декларацією виробника /посвідченнями про якість/ №355 від 27.06.2015 р. (а.с. 16, 17, 19);

- сир ОСОБА_3 50% Добряна вагою 2 478,025 кг на суму 185 405,83 грн., що підтверджується видатковою накладною №99082 від 28.06.2015 р., товарно-транспортною накладною №99082 від 28.06.2015 р. та декларацією виробника /посвідченнями про якість/ №357 від 28.06.2015 р. (а.с. 15, 18, 20).

В липні 2015 року між ФОП ОСОБА_4 і ТОВ Фудз-Сейл укладено договір №1 відповідального зберігання від 08.07.2015 р., відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_4 прийняв на відповідальне зберігання сир твердий Король Артур ТМ Добряна в кількості 221 ящик (442 головки), зобовязується забезпечити його схоронність протягом 6 місяців, повернути його в належному стані та нести відповідальність за його втрату, нестачу або пошкодження, а ТОВ Фудз-Сейл зобовязується взяти свій товар після спливу строку відповідального зберігання, встановленого даним договором (а.с. 28).

Факт прийому-передачі товару на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_4. підтверджується товарно-транспортною накладною №1 від 08.07.2015 р., накладною №1 від 08.07.2015 р. (а.с. 29-30).

Після отримання товару на зберігання 10.07.2015 р. ящики із сиром у кількості 202 шт., вагою 3 071,765 кг були забрані у ФОП ОСОБА_4 з адреси зберігання невідомими особами; 11.07.2015 р. ТОВ Фудз-Сейл було повідомлено про затримання працівниками прикордонної служби машини, яка перевозила зазначений вантаж, а також про його вилучення співробітниками ДПІ у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області; 15.07.2015 р. вилучений товар переданий на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_1

ТОВ Фудз-Сейл зверталось до ДПІ у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області з вимогою повернути вказаний товар, який належить товариству на праві власності.

ДПІ у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області повернути ТОВ Фудз-Сейл вилучений сир відмовилась з підстав не доведення останнім факту, що саме він є власником вказаного майна.

Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ Фудз-Сейл до господарського суду Сумської області з позовом до ДПІ у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області про визнання за ним права власності на сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг та зобовязати відповідача повернути йому сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг.

В обґрунтування позову ТОВ Фудз-Сейл посилається на приписи чинного законодавства, що регулюють питання права власності, зокрема, ст. ст. 319, 321, 325, 328, 386, 387, 392 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, встановивши тотожність даних (якісних характеристик та ваги), викладених у актах упаковки та даних, викладених у акті приймання-передачі від 09.10.2015 р., дійшов висновку, що факт правомірного набуття позивачем у власність спірного майна підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду Харківської області, виходячи з наступного.

Правовідносини набуття права власності регулюються главою 24 Цивільного кодексу України, ст. 335 якої передбачає, що безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що 11.07.2015 р. співробітниками прикордонної служби на території Краснопільського району було затримано 3 вантажних автомобіля з вантажем сиру без супровідних документів.

Вказаний сир був переданий співробітникам оперативного управління ДПІ у м. Сумах згідно акту прийому-передачі від 11.07.2015 р. на виконання вимог Порядку взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. №570 (далі за текстом Порядок №570).

У звязку з тим, що автомобілі були затримані у Краснопільському районі Сумської області оперативним управлінням ДПІ у м. Сумах документи по факту виявлення безхазяйного майна були передані 05.08.2015 р. до Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області листом №37370/10/18-19-07-0605 від 30.07.2015 р. для взяття на облік даного безхазяйного майна для подальшого розпорядження ним відповідно до діючого законодавства.

Згідно п. 2.8. Порядку №570 узяте на облік безхазяйне майно зберігається відповідним органом доходів і зборів у власних (орендованих) приміщеннях або за актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна передається на відповідальне зберігання субєкту господарювання.

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.07.2015 р. співробітником оперативного управління ДПІ у м. Сумах 15.07.2015 р. сир Добряна Король Артур загальною вагою 3071,765 кг було передано позивачу на тимчасове відповідальне зберігання із зазначенням, що даний сир буде зберігатись на складському приміщенні бази ДТС Суми за адресою: м. Суми, вул. Мирогородська, 6.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 р. №1340 Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, та розпорядження ним був складений акт приймання-передачі від 09.10.2015 р. , а майно прийнято для постановки на облік до Сумської ОДПІ до прийняття відповідного рішення про подальше розпорядження, зокрема, було прийнято сир твердий Король Артур виробництва ПП Рось Філія Охтирський сиркомбінат України, виготовлений 21.06.2015 р. та 24.06.2015 р., загальною вагою 3 071,875 кг.

В подальшому спірне майно знаходилось на відповідальному зберіганні на підставі договору про відповідальне зберігання безхазяйного майна та іншого майна, що переходить у власність держави №18/23-2015, укладеного між Сумською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області і ФОП ОСОБА_1

Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення належного йому товару, надавши при цьому всі документи, що підтверджують його законну підприємницьку діяльність та докази про те, що товар належить йому, але відповідач відмовився повертати товар та не визнав за позивачем право власності на товар.

Відповідно до ч.1 ст.134 ГК України суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, у тому числі має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна.

Відповідно з ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності.

Здійснивши ретельний аналіз доказів, наданих позивачем на підтвердження права власності на вилучений товар - сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" вагою 3071,765 кг, колегія суддів вважає зазначити про таке.

Як стверджує позивач, право власності на спірне майно у нього виникло на підставі дистрибуторської угоди №27 від 14.01.2015 р., коли він отримав від ДП Аромат Філія Сумський молочний завод товар сир ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" загальною вагою 4500,355 кг, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та декларації виробника/ посвідчення про якість.

Частина вказаного товару в кількості 221 ящик (442 головки) ТОВ Фудз-Сейл була передана ФОП ОСОБА_4 згідно договору №1 відповідального зберігання від 08.07.2015 р.

Згідно накладної №1 від 08.07.2015 р. та товарно-транспортної накладної №1 від 08.07.2015 р. вбачається, що товар був переданий на суму 268 341,07 грн. Кількість товару вказаними документами не встановлена. Акт приймання-передачі товару на зберігання відсутній.

Актом приймання-передачі на тимчасове зберігання від 15.07.2015 р., підписаним відповідальною особою та гр. ОСОБА_1 в присутності понятих, зафіксований факт передання на зберігання сиру ОСОБА_3 50% ТМ "Добряна" в кількості 202 картонних ящика по дві головки в кожному загальною вагою 3071,765 кг.

В матеріалах справи наявна довідка (з додатком на 2 арк.), видана ТОВ Фудз-Сейл 06.10.2015 р., про відповідність ящиків з сиром, зазначених в акті про передачу майна на відповідальне зберігання з актами пакування, за якими товариство отримало вантаж від виробника, в додатку до якої зазначені номери ящиків, вага, номери фактури-специфікації, які жодним чином не можуть свідчити про їх відповідність з придбаним за дистрибуторською угодою №27 та переданим на зберігання товаром.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, який зазначив про тотожність даних (якісних характеристик та ваги), викладених у актах упаковки та даних, викладених у акті приймання-передачі від 09.10.2015 р., оскільки, по-перше, акти упаковки не містять ані підписів ані печаток, що свідчить про неможливість прийняти їх в якості належних та допустимих доказів.

По-друге, в графі найменування товарів в актах упаковки зазначено сир ОСОБА_3 зі смаком топленого молока 50% Добряна … Охтирка в той час, як в акті від 09.10.2015 р. вказано найменування ящик з сиром твердим ОСОБА_3 в-ва ПП Рось філія Охтирський сиркомбінат, Україна.

Предметом доказування у даній справі є факт належності позивачу на праві власності спірного майна та факт відсутності підстав для вибуття з його законного володіння спірного майна.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, в звязку з чим позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України , господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, як вбачається із судового рішення, прийнятого у даній справі, судом першої інстанції не у повному обсязі дотримано вищенаведених вимог, що ставляться до судового рішення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення від 05 листопада 2015 року у справі №920/1518/15 господарський суд Сумської області неповно зясував обставини, що мають значення для справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, а відповідачем при поданні апеляційної скарги не сплачено, відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню в доход Державного бюджету України з позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, п. 2 статті 103, п. п. 2, 4 ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.11.2015 р. у справі №920/1518/15 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудз-Сейл" (ідентифікаційний код юридичної особи 39019967; 40007, м. Суми, вул. Миргородська, б. 6) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, код 37999654, МФО 851011, рахунок отримувача 2003, код класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 4358,83 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Господарському суду Сумської області на виконання постанови видати наказ.

Повна постанова підписана 05.02.2016 р.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Сіверін В.І.