ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 909/120/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т. Б.

судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник) - Загуровський О.К. (пред-к за довіреністю)

від відповідача -не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" від 30.10.15 року б/н

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.15р., суддя Скапровська І.М.

у справі № 909/120/15

за позовом: товариства з обмеженої відповідальністю "Енселко Агро", вул. Центральна, 13/1, с.Сахнівці, Старокостянтинівський район, Хмельницька область, 31134,

до відповідача: приватного сільськогосподарського підприємства "Оскар", вул. Гагаріна, 31, с. Джурків, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78252,

про стягнення заборгованості у розмірі 571 599,31 грн.(з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.15р. у справі № 909/120/15 в позові : товариства з обмеженої відповідальністю (ТОВ) "Енселко Агро" до приватного сільськогосподарського підприємства (ПСП) "Оскар" про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні "Відомість про обсяги послуг" та документи, які би підтверджували факти передачі полів та техніки, в порядку передбаченому умовами договору укладеного між сторонами у справі. Акт приймання послуг від 01.10.2014р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог не є належним та допустимим доказом виконання позивачем робіт обумовлених договором №07082014 від 07.08.14., оскільки не відповідає вимогам встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Закону України "Про електронний цифровий підпис" та положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфіну від 24.05.1999р. №88 із змінами та доповненнями, зокрема містить напис "зразок акту" та складений в Хмельницькому. Копії дорожніх листів трактора, надані суду, як один із доказів виконання позивачем робіт, також не можуть бути доказом виконання робіт, оскільки вони також не містять необхідної інформації.

В апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові мотивуючи це тим, що складений сторонами Акт приймання послуг має усі необхідні реквізити документа, відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік» та є належним доказом по справі на підтвердження виконання позивачем робіт. Вважає, що зазначений Акт приймання послуг та дорожні листи підтверджують факт виконання позивачем робіт на користь відповідача. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не надано оцінки висновку судового експерта, складеного при проведенні судової технічної та почеркознавчої експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення мотивуючи це тим, що при підписанні договору як невід'ємні додатки до нього було прикріплено зразки таких додатків як Акт приймання послуг, акт передачі техніки, акт простою техніки, акт передачі полів, Відомість про обсяги послуг з рукописним написом на кожному «зразок акту». Такі додатки мали слугувати як взірець. Однак, зазначає, що сторонами не були підписані такі Акти після укладення договору. Зазначає, що позивачем був здійснений лише пробний обмолот зерна пшениці, який був оплачений відповідачем. Додатково зазначає, що Акт приймання послуг не міг бути підписаний 01.10.2014 року ОСОБА_3, оскільки вона перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами і в цей час перебувала у пологовому будинку. Незрозумілим вважає підписання такого спірного Акту в м. Хмельницький. Крім того, звертає увагу, що урожай на його полях було зібрано іншими підрядними організаціями, що документально підтверджується актами виконаних робіт.

В судове засідання відповідач не забезпечив явки свого уповноваженого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, враховуючи думку присутнього представника позивача, те, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, що участь представників сторін в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, та відсутність інших процесуальних перешкод, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши думку присутнього представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Енселко Агро" (далі виконавець) та приватним сільськогосподарським підприємством (ПСП) "Оскар" (далі замовник) було укладено договір про надання послуг №07082014/2 (надалі договір), згідно умов якого виконавець зобов"язується надати послуги зі збирання сільськогосподарських культур комбайнами виконавця, а замовник зобов"язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість відповідно до умов договору (п.1.1 договору).

Згідно умов договору, уповноважені замовником та виконавцем особи щоденно ведуть облік наданих послуг та підписують "Відомість про обсяги послуг", на підтаві, яких підписуються протягом 3-х календарних днів" Акт приймання послуг" за кожні оброблені 250 га полів. Поля мають бути підготовлені до початку надання послуг Виконавцем. Уповноважені особи мають в день передачі від Замовника полів Виконавцю підписати за формою, що додається до договору, Акт передачі полів, який містить дані про площу поля, зрілість врожаю на полі, рівень забур"яненості та полеглості культур, нерівномірність по висоті початків, закінчення терміну дії на грунт хімічних препаратів та реагентів, внесених раніше на поле, факт позначення перешкод та ям на полі тощо, рівень нахилу поля. Виконавець зобов"язаний до початку наданих послуг доставити на адресу Замовника (або на поля) техніку та передати її Замовникові на підставі підписаного Акту передачі техніки (за формою, що додається до договору).

Умовами договору визначено, що збір урожаю проводитиметься на площі 2000 га в орієнтовний період з 08.08.2014 по 20.08.2014р., зокрема визначено ціну - 420 грн. за 1 (один) оброблений гектар та порядок розрахунків. Так, відповідно до п.6.2 договору загальна сума договору складається із суми всіх оформлених стронами договору актів приймання послуг. Замовник зобов"язується на підставі підписаних актів приймання послуг своєчасно здійснювати оплату послуг виконавця, термін оплати - протягом 3 банківських днів після підписання акту приймання послуг. Форма оплати - безготівковий розрахунок на розрахунковий рахунок виконавця. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок виконавця (п.6.3 договору).

Згідно п. 10.4 договору даний Договір складений при повному розумінні сторонами предмету Договору .

Як з'ясовано апеляційним судом, між сторонами господарські правовідносини існували лише на підставі вказаного договору, інші договори між сторонами не укладались.

В матеріалах справи наявна копія Акту приймання послуг до Договору № 07082014/2 від 07 серпня 2014 року про надання послуг від 01.10.2014 року, складений у м.Хмельницький, про те, що виконавець надав замовникові послуги, а замовник прийняв послуги на суму 419 685,0 грн. Такий акт підписаний та скріплений печатками обох сторін. Проте безпосередньо на Акті вчинено рукописний напис «зразок акту».

Покликаючись на вказаний Акт, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача 419 685,0 грн. основного боргу, а також пеню, інфляційні втрати та 3 відсотки річних.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було надано Платіжне доручення № 1733 від 24.02.2015 року, з якого вбачається, що ПСП «Оскар» здійснило на користь позивача оплату за послуги обмолоту згідно рах. № 113 від 01.10.2014 року в сумі 27300,0 грн.

У зв'язку з вищенаведеним, позивачем було зменшено розмір позовних вимог в частині суми основного боргу на суму 27300,0 грн.

Згідно вимог ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. (постанова Верховного суду України від 15.12.2015 року у справі № 21-4266а15).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно ч.3 ст. 206 ЦК України правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Договором передбачено вчинення на його виконання окремих правочинів та фіксація їх, зокрема, у таких документах як Відомості про обсяги послуг, Акти приймання послуг за кожні оброблені 250 га полів, Акт передачі полів, Акт передачі техніки. Договором не погоджено вчинення таких правочинів в усній формі.

Проте в матеріалах справи відсутні "Відомість про обсяги послуг" та документи, які би підтверджували факти передачі полів та техніки, в порядку передбаченому умовами договору укладеного між сторонами у справі. В матеріалах справи відсутні Акти приймання-передачі робіт за кожні оброблені 250 га полів.

Представник позивача в судовому засіданні не надав обґрунтованого пояснення з приводу відсутності таких документів.

У матеріалах наявна копія Акту приймання послуг до договору про надання послуг від 01 жовтня 2014 року, який підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками сторін. По центру Акта зроблено рукописний напис «Зразок акту».

Відповідач заперечує дійсність такого Акту, зазначаючи, що такий було складено як незаповнений додаток до договору з написом «зразок», як і інші додатки, які в подальшому мали бути використані як взірці вказаних додатків при виконанні зазначених послуг.

Слід зазначити, що в суді першої інстанції судом було призначено судову почеркознавчу та технічну експертизу вказаного Акта. З Висновку такої експертизи № 1622/1623/1624 від 31.08.2015 року вбачається, що запис «зразок акту» в центральній частині акта приймання послуг до договору виконаний іншою особою, ніж та, що виконала основні рукописні тексти цього документа; жодних змін шляхом підчисток, дописок, виправлень чи травлення в рукописному тексті акта не здійснювалось.

Згідно ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 43 цього кодексу.

Самі по собі акти приймання - передачі послуг (робіт) не є діями осіб, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору.

А отже, з огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що виконання договору в даному випадку сторонами повинно досліджуватися на підставі інших належних доказів, які мають значення для встановлення фактів виконання сторонами умов договору та реальності господарської операції. Формальні недоліки в первинних документах, а також недоліки, зумовлені дефектами правового статусу особи, що їх видала чи підписала, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції, а не оформленню такої операції. А тому апеляційний суд вважає за необхідне дослідити виконання позивачем робіт, за які він просить стягнути плату з відповідача.

Позивач на підтвердження реальності надання ним послуг долучив до справи копії дорожніх листів трактора.

Суд першої інстанції зазначив, що копії дорожніх листів трактора, надані суду, як один із доказів виконання позивачем робіт, також не можуть бути доказом виконання робіт, оскільки вони також не містять необхідної інформації. Подорожній лист автомобіля являється первинним документом обліку, зокрема вантажних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство. Трактори та комбайни є траспортними засобами, відтак робота з ними потребує оформлення подорожнього листа. Відтак, відповідні графи подорожніх листів повинні бути заповнені належним чином та відповдіно до вимог заповнення первинних документів. У даному випадку слід було заповнити дорожні листи так, щоб із них вбачалось звідки і куди саме здійснював рух транспортний засіб.

Згідно ст. 532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється в договорі.

Апеляційний суд зазначає, що в договорі сторони не передбачили конкретне місце надання послуг, таке повинно було бути погоджене в Акті передачі полів, який в даному випадку відсутній.

З наданих копій дорожніх листів трактора не вбачається чітке місце надання послуг, конкретні поля відповідача, а тому позивачем не доведено, що ним надавалися послуги обмолоту пшениці саме на полях відповідача. Надані дорожні листи містять багато виправлень та покреслень.

Також в суді апеляційної інстанції скаржником до матеріалів справи було долучено копії посвідчень про відрядження трактористів, наказ про відрядження, докази на підтвердження здійснення витрат на оплату авансу на відрядження.

Проте слід зазначити, що скаржником не було обґрунтовано неможливість подання таких доказів в суді першої інстанції, враховуючи те, що такі існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, а тому апеляційний суд згідно вимог ст. 101 ГПК України не приймає так додаткові документи. Разом з тим, з огляду таких документів вбачається, що вони не підписані уповноваженою особою відповідача.

Також, скаржник подав клопотання про витребування доказів, а саме податкових декларацій відповідача за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року із додатками.

Проте, апеляційний суд відмовляє у задоволенні такого клопотання у зв'язку з недоведеністю можливості витребування таких доказів в суді першої інстанції, та зазначає, що податкові документи не є належним первинним доказом на підтвердження факту виконання робіт у даному випадку, такі можуть бути оцінені в сукупності з іншими доказами у справі.

Враховуючи викладене та те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт виконання робіт зі збору сільськогосподарських культур на площі 999,49 га на підставі договору №07082014/2 від 07.08.2014р., апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позову та недоведеність позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.10.15р. у справі № 909/120/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" від 30.10.15 року б/н - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 08.02.2016 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.