КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 910/11048/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю представників:

від апелянта (Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк») - не з`явились.

від кредитора - Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Верум»

Ващук М.В. - представник за довіреністю б/н від 06.10.2014 р. та Ващук В.О. - представник за довіреністю б/н від 01.12.2015 р.

від кредитора - Машінефабрік Бернард Кроне ГмбХ - Кузьмук В.С. - представник за довіреністю № 5389 від 13.10.2015 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2015р.

у справі №910/11048/14 (суддя Пасько М.В.)

за заявою адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Верум"

про перегляд ухвали попереднього засідання господарського суду міста

Києва від 04.02.2015р. за нововиявленими обставинами у справі

№910/11048/14

за заявою публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії

"Агрогаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі"

(ідентифікаційний код 35076670)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 задоволено заяву адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Верум" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн.

Скасовано ухвалу попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн. Відмовлено Банку у визнанні кредитором боржника на суму 112791811,78 грн. Зобов`язано розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Технік Енерджі" арбітражного керуючого Мальцеву А.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою судом першої інстанції, ПАТ "Український інноваційний банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14, а ухвалу попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн. - залишити в силі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що має бути скасоване. Оскільки, судом не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність обов`язку боржника сплатити заборгованість по кредитним договорам укладених між боржником та Банком, яку задоволено до стягнення рішеннями господарського суду м. Києва, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України і виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконаче провадження». Скаржник зазначає про порушення Господарським судом міста Києва норм процесуального права, зокрема ст. 43 ГПК України.

Відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19.01.2016 апеляційну скаргу ПАТ "Український інноваційний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Шипка В.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 у зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. на лікарняному сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/11048/14 колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий, судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу ПАТ "Український інноваційний банк" та її розгляд призначено на 02.02.2016.

Представник кредитора - старший партнер адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Верум» - Ващук М.В. скористався своїм правом, передбаченим ст. 111-2 Господарського процесуального кодексу України, та 02.02.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав письмові заперечення проти задоволення вимог апеляційної скарги.

В судове засідання 02.02.2016 апелянт у справі повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направив, причини неявки суду не повідомив.

Представники адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Верум» - Ващук М.В. та Ващук В.О. вважали за можливе розглядати апеляційну скаргу у відсутності представників апелянта; заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 22.10.2015 - без змін.

Представник Машінефабрік Бернард Кроне ГмбХ - Кузьмук В.С. у вирішення питання щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності представників апелянта поклався на розсуд; заперечував щодо доводів апеляційної скарги та підтримав позицію пердставників адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Верум» щодо задоволення заяви про нововиявлені обставини у даній справі.

Відповідно до матеріалів справи всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте ПАТ "Український інноваційний банк" не скористалось своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, заслухавши думку представників сторін присутніх в судовому засіданні та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою господарським судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони. З урахуванням, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення. З огляду на відсутність перешкод для перегляду справи, обмеженість розгляду апеляційної скарги визначеними законом процесуальними строками, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі матеріалами і відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

По закінченні судового засідання, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 04.02.2015 судом задоволено заяву ПАТ "Український інноваційний банк" з кредиторськими вимогами до боржника, а саме: вимоги першої черги на суму 1218грн. 00 коп.; вимоги четвертої черги на суму 823287 грн.61коп.; вимоги шостої черги на суму 27690689 грн. 39 коп.; вимоги які забезпечені заставою майна боржника, на суму 86761202 грн.74 коп.

Задовольняючи, заяву ПАТ "Український інноваційний банк", суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог, оскільки останні виникли на підставі кредитних договорів № 4683 від 18.05.2010 та № 20105 від 25.05.2011, що підтверджено рішеннями Господарського суду м. Києва від 09.10.2013 у справі № 910/15032/13 та від 20.03.2013 у справі № 910/2190/13.

13.05.2015 кредитор у даній справі - адвокатське об'єднання "Адвокатська компанія "Верум" звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн. Дана заява мотивована тим, що на дату винесення згаданої ухвали кредитор - ПАТ "Український інноваційний банк" втратив право вимоги до боржника у розмірі 112791811,78 грн. в результаті позасудового врегулювання відносин між ПАТ "Український інноваційний банк" та боржником 03.02.2015. Заявник зазначає про те, що на день винесення ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів ПАТ "Український інноваційний банк" набуло право власності на предмет іпотеки (Склад мінеральних добрив), в результаті чого згаданий кредитор відповідно втратив право вимоги до боржника за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010 у розмірі 112791811,78грн.

Кредитор посилається на те, що згадані обставини стали йому відомі після отримання 12.05.2015 від приватного нотаріуса, довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 37363924 та № 37371555, однак якби про ці обставини було відомо на момент винесення судом ухвали попереднього засідання від 04.02.2015 - правові підстави для включення до реєстру вимог кредиторів боржника вимог ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78грн. були б відсутні, що вказує, на думку заявника, на особливе, істотне значення згаданих обставини, для розгляду даної справи.

Встановивши наведені вище обставини місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Верум", оскільки обставини, на які посилається кредитор при зверненні із заявою про перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14, знайшли своє підтвердження відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в матеріалах справи.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» також визначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що існування юридичного факту, тобто нововиявленої обставини на момент звернення заявника до суду із заявою про визнання кредиторських вимог, а також під час розгляду справи, суду не було повідомлено про позосудове врегулювання, а саме про реєстрацію кредитором права власності на заставне майно Боржника. За змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 37363924 вбачається, що відчужувалось нерухоме майно на виконання умов договору згідно з кредитним договором № 4683, дата державної реєстрації: 03.02.2015, власником зазначається ПАТ "Український інноваційний банк". Даний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформовано 12.05.2015 (арк. спр. 9-12). Тобто на час розгляду справи та прийняття рішення місцевим господарським судом вказаних обставин суду наведене не було. У зв'язку з чим, колегія суддів доходить висновку, що кредитні вимоги ПАТ "Український інноваційний банк" викладені у заяві про визнання кредиторських вимог, яка розглядалась 04.02.2015, не були обґрунтованими, з огляду на позасудове врегулювання відносин між кредитором та боржником на підставі укладеного між ними іпотечного договору.

За наведених вище норм, як нововиявлені можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Як вбачається з матеріалів справи, заява адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Верум" обгрунтована тим, що Банком як Іпотекодержателем використано право позасудового задоволення його вимог до боржника за рахунок заставленого майна, яке було предметом договору іпотеки (ст. 36 Закону України "Про іпотеку") шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання; при цьому скориставшись правом позасудового задоволення своїх забезпечених вимог Банк втратив право на стягнення з ТОВ "Технік Енерджі" коштів за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010, оскільки відповідно до частини 6 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними, а тому ПАТ "Український інноваційний банк" у визнанні кредитором ТОВ "Технік Енерджі" на суму 112791811,78грн. має бути відмовлено.

Способи задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки визначені частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", і зокрема шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи в подальшому, іпотекодержатель скористався передбаченою Законом можливістю звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання і 03.02.2015 набув право власності на нерухоме майно за адресою: Полтавська область, Машківський район, с. Селещина, вул. Б. Хмельницького, буд. 6а (Склад мінеральних добрив), дане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2015 за № 37363924.

Також відповідно до матеріалів справи іпотекодержатель продовжує застосовувати позасудове врегулювання відносин щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2015 за № 37371555, 10.02.2015 за ПАТ "Український інноваційний банк" було зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229 (Склад отрутохімікатів) на підставі іпотечного договору за №2976 від 03.11.2010, який в свою чергу укладався з метою забезпечення виконання боржником зобов`язань перед ПАТ "Український інноваційний банк" за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010 (арк. спр.13-21).

З приводу наведеного колегія суддів, зауважує, що ніхто не може обмежувати сторін реалізовувати свої права та вирішувати відносини в позасудовому порядку. Відповідно до Закону № 1678-VII від 16.09.2014 Україною ратифіковано Угоду про Асоціацію з Європейським Союзом. Згідно зі статтею 1 Угоди Україна і ЄС мають посилювати співпрацю в сфері правосуддя, свободи та безпеки з метою забезпечення верховенства права та поваги до прав людини і основоположних свобод. Держави-члени погодилися, що забезпечення верховенства права та кращого доступу до правосуддя повинно включати доступ як до судових, так і до позасудових методів врегулювання спорів. Директивою 2008/52/ЄС Європейського парламенту та Ради від 21 травня 2008 року "Про деякі аспекти медіації у цивільних та господарських правовідносинах" підкреслено, що завдання із забезпечення кращого доступу до правосуддя, як складова політики Європейського Союзу із розбудови території, свободи, безпеки та правосуддя, має передбачати доступ як до судових, так і до позасудових методів врегулювання спорів. При чому цей процес, як зазначається у документі, може бути ініційований самими сторонами або у результаті пропозиції чи розпорядження суду, або для виконання припису законодавства держави-члена.

Однак, відповідно до частини 6 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

За таких обставин та враховуючи положення до частини 6 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що ПАТ "Український інноваційний банк" скористався правом, передбаченим ст. 38 Закону України "Про іпотеку", і здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом укладення договору між ним та боржником, у зв'язку з чим будь-які наступні вимоги Банку щодо виконання ТОВ "Технік Енерджі" зобов'язання (які випливають з Кредитного договору № 4683 від 18.05.2010) є недійсними.

З огляду на те, що факт набуття іпотекодержателем права власності на нерухоме майно яке є предметом іпотеки згідно з кредитним договором № 4683 господарським судом не оцінювався у процесі розгляду справи. Учасники судового процесу в своїх поясненнях в суді та у письмовій заяві про визнання кредиторських вимог не повідомили суд про позасудове врегулювання відносин кредитора та боржника, вбачається, що в розумінні ст. 112 ГПК України згадані відомості про факт набуття права власності Банком на назване вище нерухоме майно є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення спору у справі № 910/11048/15.

Отже, господарським судом в порядку ст.ст. 4, 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14, якою задоволено заяву адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Верум" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн. у повному обсязі, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування згаданого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 86, 91, 93, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2015 у справі № 910/11048/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11048/14 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко