РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Справа № 906/301/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Маціщук А.В.

при секретарі судового засідання Драчук В. М.

за участю представників сторін:

позивача - Шмагала Б.С., Швець А.А. представники, довіреності в справі;

відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_3, ОСОБА_4 представник, договір про надання юридичних послуг в справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Приватного підприємства "Геодезгруп"

на рішення господарського суду Житомирської області від 01.12.15 р. у справі № 906/301/15

за позовом Приватного підприємства "Геодезгруп"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 205 319,75 грн.

В судовому засіданні 03.02.2016 р. оголошувалась перерва до 10.02.2016 р. для вивчення матеріалів справи та витребовування для огляду в судовому засіданні оригінала Контракта на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. в редакції позивача.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 01.12.2015 р. у справі № 906/301/15 у позові Приватного підприємства "Геодезгруп" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 205 319,75 грн. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що умови обох контрактів не являються взаємовиключними, а укладені за волевиявленням сторін, яке підтверджується фактично вчиненими ними діями, регулюють права та обов'язки останніх в договірному зобов'язанні, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність враховувати умови обох контрактів.

Суд першої інстанції, керуючись ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2. ст. 612, ст. ст. 611, 906 ЦК України, прийшов до висновку, що вказані норми встановлюють відповідальність за невиконання, або неналежне виконання зобов'язання за договором про надання послуг лише у вигляді відшкодування збитків, при настанні відповідних юридичних фактів, таких як розірвання договору чи відмови від прийняття виконання, а також при встановленні самого факту завдання збитків. Однак, у позовній заяві позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача заборгованості, тобто суми простроченого грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем заявлено вимоги, які не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, а тому сума 149 544,75 грн., яку заявив позивач до стягнення, судом першої інстанції не розцінена як сума збитків завданих позивачу неналежним виконанням умов контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р.

Окрім того, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що оскільки на час звернення позивача з позовом до суду доказів припинення дії контракту від 13.09.2011р. матеріали справи не містять, то останній є чинним і сторони мають право та повинні виконувати свої обов'язки, які обумовлені предметом цього контракту, у відповідності до приписів законодавства, зокрема, з урахуванням ст. 903 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - Приватне підприємство "Геодезгруп" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 01.12.2015 р. у справі № 906/301/15 про відмову в задоволенні позову Приватного підприємства "Геодезгруп" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення, із врахуванням заяви про зменшення суми позовних вимог, 149 544,75 грн. (а.с. 176-181, т. 5) та прийняти нове, яким позов Приватного підприємства "Геодезгруп" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволити.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі скаржник відзначає, що відповідно до укладеного 13 вересня 2011 року між Приватним підприємством «Геодезгруп» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 Контракту на виконання комплексу послуг зі строком дії до 31.12.2012 року, а також з його пролонгацією на кожен наступний рік (з додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р. до Контракту) позивач визначив відповідача фактично своїм представником перед державними органами влади, установами та органами місцевого самоврядування на території Брусилівського району Житомирської області в сфері землевпорядкування.

Скаржник зазначає, що факт передачі позивачем та отримання відповідачем землевпорядної документації для погодження її у відповідних органах, а також у подальшому передачі погодженої документації з відміткою про присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці позивачу підтверджується тим, що позивач здійснив розроблення землевпорядної документації первинним замовникам згідно актів виконаних робіт й передав її відповідачу, а останній її прийняв, доказом чого є отримання останнім коштів (оплати).

Окрім того, скаржник зауважує, що інші документи щодо передачі розробленої та підписаної документації із землеустрою між позивачем та відповідачем не складалися, оскільки за ч. 3 ст. 250 Цивільного кодексу України представник - відповідач не може відмовитися від вчинення дій, які були визначені довіреністю (в даному випадку умовами Контракту), якщо ці дії були невідкладними або такими, що спрямовані на запобігання завданню збитків особі, яку він представляє, чи іншим особам, тобто в даному випадку первинним замовникам за договорами на виконання землевпорядних робіт - фізичним особам.

На думку скаржника, твердження суду першої інстанції, що будь-яка документація із землеустрою за договорам позивача, укладених з первинними замовниками у Брусилівському району Житомирської області, відповідачу не передавалась, так як позивач її не розробляв, є безпідставними.

Скаржник відзначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не виконав умови Контракту на виконання комплексу послуг від 13 вересня 2011 року, передбачені пунктами 2.1.4., 2.1.5. та 2.2. Контракту, а тому згідно п. 4.5. Контракту «Виконавець» (відповідач) зобов'язаний повернути отриманні за попередньою оплатою кошти в розмірі, що відповідає 50 % вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками у сумі 149 544 грн. 75 коп.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 03.02.2016 р.

27.01.2016 р. на адресу суду від відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та законним.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 р. у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю суддів Олексюк Г.Є., Сініциної Л.М. та відповідно до п. 6.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі № 906/301/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Гулова А.Г., суддя Маціщук А.В.

Представники позивача в судовому засіданні 10.02.2016 р. підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважають, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому просять його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні 10.02.2016 р. заперечили проти доводів апеляційної скарги та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях 03.02.2016 р. та 10.02.2016 р., обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 01.12.2016 року у справі № 906/301/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Приватне підприємство "Геодезгруп" проводить роботи із землеустрою, що підтверджується ліцензією Державного комітету України із земельних ресурсів серії АГ за № 583062 від 17.02.2011 р. та кваліфікаційними сертифікатами інженера-землевпорядника № 001580 від 18.01.2013 р. та № 003251 від 26.03.2013 р. (а.с. 147-149 т. 1).

З вересня 2011 р. по грудень 2012 р. Приватне підприємство "Геодезгруп" уклало з фізичними та юридичними особами 352 договори на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 1-210, т. 2; 1-139, т. 3).

За умовами вказаних договорів, позивач взяв на себе зобов'язання розробити технічну документацію із землеустрою, а замовник - юридична чи фізична особа оплатити вартість виконаних робіт.

Факт проведених первинними замовниками платежів за виготовлення технічної документації підтверджено банківськими виписками (а.с. 58-107 т.1).

На виконання вказаних договорів, 13.09.2011 р. між Приватним підприємством "Геодезгруп" (позивач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідач, виконавець) укладено контракт на виконання комплексу послуг (із змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р.) (а.с. 8-11 т.1) (далі - Контракт в редакції позивача).

Згідно п. 1.1 вказаного Контракту в редакції позивача, позивач визначив відповідача своїм представником для виконання спільно з ним роботи в сфері землевпорядкування на території Брусилівського району Житомирської області України.

Згідно п. 1.2 Контракту в редакції позивача позивач доручає відповідачу виконання всіх видів робіт, передбачених п. 1.2, а саме:

1.2.1. Сприяти пошуку замовлень.

1.2.2. Проводити збір первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовки вихідних даних для укладення договорів на виконання вказаних земельних робіт, а також інші роботи, що не відносяться до землевпорядних, але є супутніми до них.

1.2.3. Здійснювати попередній контроль якості результатів роботи в електронному вигляді, виконаної "Замовником" роботи, в тому числі геодезичних та топографічних робіт та нести за їх правильність цілковиту відповідальність.

1.2.4. Забезпечити інформаційну підтримку, необхідну для своєчасного виконання землевпорядних робіт.

1.2.5. Забезпечити зберігання документації, в тому числі і в електронному вигляді.

1.2.6. Проводити інформаційний та технічний супровід підготовки та узгодження документації із землеустрою на рівні району та області.

1.2.7. Забезпечити своєчасну здачу обмінних файлів, друку реєстраційних карток, проводити моніторинг своєчасного виконання, погодження іншими державними установами.

У розділі ІІ Контракту в редакції позивача містяться умови щодо етапів та термінів виконання робіт сторонами.

Згідно пп. 2.1.1 Контракту в редакції позивача, після надходження замовлення щодо виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками від юридичної або фізичної особи (далі "первинні замовники"), відповідач (виконавець) проводить збір первинних документів та підготовку вихідних даних для укладання договорів на виконання відповідних землевпорядних робіт.

Підпуктом 2.1.2 Контракту в редакції позивача визначено, що замовник (позивач) укладає договір з юридичною/фізичною особою ("первинним замовником") на виконання відповідних землевпорядних робіт.

Згідно підпунктів 2.1.3 Контракту в редакції позивача, замовник (позивач) проводить необхідні польові роботи та на основі цих даних та інформації зібраної відповідачем, розробляє документацію із землеустрою; розроблену та підписану документацію замовник передає виконавцю, що оформляється актом приймання виконаних робіт.

Пунктом 2.1.4 Контракту в редакції позивача передбачено, що виконавець проводить перевірку отриманої документації, та у разі відсутності зауважень погоджує вказану документацію у відповідних службах району та області. Після погодження документації та здачі обмінного файлу, відповідач передає документацію в паперовому та електронному вигляді позивачу, що оформляється актом приймання-передачі документації (п.п. 2.1.4, 2.1.5 контракту).

За умовами п. 2.2 Контракту в редакції позивача відповідач взяв на себе зобов'язання провести весь комплекс робіт, передбачених контрактом, в терміни, що не перевищує один рік від стадії збору інформації та укладання договору на виконання землевпорядних робіт до етапу передачі документації позивачу з відміткою про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.

Факт повного виконання відповідачем своїх зобов'язань по даному контракту підтверджується тільки після здійснення передачі документації позивачу згідно пункту 2.1.5 та підписання акту приймання-передачі документації (п. 2.3).

Пунктом 4.1. Контракту в редакції позивача визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 60 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками (в тому числі 10 % - збір інформації згідно п. 2.1.1 та 50 % - за виконання решти комплексу робіт передбачених п. 2.1.4, 2.1.5).

Відповідно до пункту 4.5. Контракту в редакції позивача у випадку невиконання "Виконавцем" (Відповідачем) робіт, передбачених пунктами 2.1.4., 2.1.5. Контракту, та недотримання термінів виконання робіт, визначених пунктом 2.2. Контракту, "Виконавець" (Відповідач) зобов'язується повернути отриманні за попередньою оплатою кошти в розмірі, що відповідає 50 % вартості проектних робіт згідно укладених договорів з "первинними замовниками".

Додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р. (а.с. 11, т.1), внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача та визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 65 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками (в тому числі 10 % - збір інформації згідно п. 2.1.1 та 55 % - за виконання решти комплексу робіт передбачених п. 2.1.4, 2.1.5).

Окрім того, в матеріалах справи наявний Контракт на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р., який надав суду першої інстанції відповідач, оригінал якого був оглянутий судом апеляційної інстанції (а.с. 132, 133 т. 1; 26, 27 т.6) (далі - контракт в редакції відповідача), умови якого відрізняються від умов, викладених у Контракті позивача.

Так, Контракт в редакції позивача має 13 розділів, контракт в редакції відповідача - 12, які за назвами є аналогічними, контракту позивача, за виключенням розділу 2 "Етапи та терміни виконання робіт", який у контракті в редакції відповідача відсутній.

Крім того, нумерація пунктів в контракті в редакції відповідача інша, оскільки умови, які мають місце в контракті в редакції позивача, відсутні в контракті в редакції відповідача.

Так, відповідно п. 1.2 Контракту в редакції відповідача, замовник (позивач) доручає виконавцю (відповідач) виконання всіх видів робіт, передбачених пунктами 1.2.1, а саме:

-сприяти пошуку замовлень і збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовки вихідних даних для укладання договорів на виконання вказаних землевпорядних робіт, а також інших робіт, що не відносяться до землевпорядних, але є супутніми до них (п. 1.2.1);

-здійснювати попередній контроль якості результатів роботи в електронному вигляді, виконанох "Замовником" роботи, в тому числі геодезичних та топографічних робіт та нести за їх правильність цілковиту відповідальність (п. 1.2.2);

-забезпечити інформаційну підтримку, необхідну для своєчасного виконання землевпорядних робіт (п. 1.2.3);

-забезпечити зберігання документації, в тому числі і в електронному вигляді (п. 1.2.4);

-проводити інформаційний та технічний супровід підготовки та узгодження технічноїх документації на рівні району та області;

-сприяти своєчасній здачі обмінних файлів, друку реєстраційних карток, проводити моніторинг своєчасного виконання, погодження іншими державними установами (п. 1.2.6).

Відповідно до п. 3.1 Контракту в редакції відповідача вартість послуг за даним контрактом визначається у розмірі 60 % від вартості проектних робіт по приватизації присадибних ділянок отримує «Виконавець» та 40 % «Замовник», по іншим роботах в кожному конкретному випадку розмір оплати буде визначатися по протоколу узгодження ціни (п.3.1 контракту позивача, обумовлює термін дії контракту, а не умови оплати).

Підставою для розрахунків є акт примання виконаних робіт (п. 3.2).

Контракт в редакції відповідача не містить п. 4.5, яким передбачено повернення коштів, отриманих за попередньою оплатою в розмірі, що відповідає 50% вартості проектних робіт в разі невиконання робіт, передбачених п.п. 2.1.4, 2.1.5 контракту.

В матеріалах справи наявні акти приймання виконаних робіт від 05.10.2011 р., 14.10.2011 р., 21.10.2011 р., 04.11.2011 р., 10.11.2011 р., 17.11.2011 р., 24.11.2011 р., 01.12.2011 р., 08.12.2011 р., 16.12.2011 р, 22.12.2011 р., 29.12.2011 р., 13.01.2012 р., 20.01.2012 р., 27.01.2012 р., 02.02.2012 р., 10.02.2012 р., 17.02.2012 р., 01.03.2012 р., 07.03.2012 р., 16.03.2012 р., 23.03.2012 р., 05.04.2012 р., 12.04.2012 р., 27.04.2012 р., 17.05.2012 р., 30.05.2012 р., 08.06.2012 р., 14.06.2012 р., 22.06.2012 р., 06.07.2012 р., 13.07.2012 р., 09.08.2012 р., 14.09.2012 р., 11.10.2012 р., 16.11.2012 р., 21.12.2012 р. (а.с. 21-57, т.1), згідно з якими виконавець провів роботи, що передбачені умовами контракту від 13.09.2011 р. (збір первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовка вихідних даних для укладання на виконання землевпорядних робіт).

Як вбачається із п. 2 актів приймання виконаних робіт відповідно до контракту від 13.09.2011 р. на виконання комплексу послуг від: 05.10.2011 р., 14.10.2011 р., 21.10.2011 р., 04.11.2011 р., 10.11.2011 р., 17.11.2011 р., 24.11.2011 р., 01.12.2011 р., 08.12.2011 р., 16.12.2011 р, 22.12.2011 р., 29.12.2011 р., 13.01.2012 р., 20.01.2012 р., 27.01.2012 р., 02.02.2012 р., 10.02.2012 р., 17.02.2012 р., 01.03.2012 р., 07.03.2012 р., 16.03.2012 р., 23.03.2012 р., 05.04.2012 р., 12.04.2012 р., 27.04.2012 р., 17.05.2012 р., 30.05.2012 р., 08.06.2012 р., 14.06.2012 р., 22.06.2012 р., 06.07.2012 р., 13.07.2012 р., 09.08.2012 р. (а. с. 21-54, т. 1), замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 60 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту в редакції відповідача, зокрема, яким передбачено, що вартість послуг за даним контрактом визначається у розмірі 60 % від вартості проектних робіт по приватизації присадибних ділянок отримує «Виконавець» та 40 % «Замовник», по іншим роботах в кожному конкретному випадку розмір оплати буде визначатися по протоколу узгодження ціни.

Однак, як вже зазначалося вище, додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р. (а.с. 11, т.1), внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача та визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 65 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками (в тому числі 10 % - збір інформації згідно п. 2.1.1 та 55 % - за виконання решти комплексу робіт передбачених п. 2.1.4, 2.1.5).

Як вбачається із п. 2 актів приймання виконаних робіт від 14.09.2012 р., 11.10.2012 р., 16.11.2012 р., 21.12.2012 р. відповідно до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. (а.с. 55-57, т. 1), замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 65 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту, тобто сторонами вчинені дії, які свідчать про їх спільне виконання в подальшому умов контракту позивача.

Вказані акти приймання виконаних робіт відповідно до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. підписані директором Приватного підприємства «Геодезгруп» та підприємцем ОСОБА_3, які не оспорюються сторонами та не визнавалися недійсними.

Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем (а.с. 155-162 т.1), на рахунок позивача первинними замовниками за період з вересня 2011 р. по грудень 2012 р. перераховано 409 850,00 грн.

Позивач перерахував відповідачу 248 907,25 грн. (з жовтня 2011 р. по серпень 2012 р. - 60% від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками; з вересня 2012 р. по грудень 2012 р. - 65% від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками) відповідно до вказаних актів.

Такими діями позивач підтвердив, що до вересня 2012 р. сторонами вчинені дії, які свідчать про їх спільне виконання умов контракту в редакції відповідача, в подальшому, після підписання додаткової угоди № 1 від 03.09.2012 р., якою внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача, послуги та розрахунки сторонами здійснювалися на підставі контракту в редакції позивача.

04.03.2015 р. позивач - Приватне підприємство «Геодезгруп» звернувся до суду першої інстанції із позовом про стягнення з відповідача 205 319,75 грн. заборгованості у зв'язку з невиконанням зобов'язань за Контрактом на виконання комплексу послуг від 13 вересня 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання інформації з відділу Держземагенства у Брусилівському районі, про погодження землевпорядної документаці, яку виготовляло ПП "Геодезгруп" (а.с. 2-6 т.4; 7-229 т.4, 1-169 т.5), позивач здійснив перерахунок позовних вимог та зменшив позовні вимоги до 149 544,75 грн. (а.с. 176-181 т. 5). При цьому, в разі відсутності технічної документаціїї у відділі Держземагенства у Брусилівському районі, позивач просить стягнути 50% вартості проектних робіт, оскільки має місце невиконанння п.п. 2.1.4 та 2.1.5; у випадку, якщо технічна документація є в наявності, то позивач заявляє до стягнення 25% вартості проектних робіт за невиконання п. 2.1.5 контракту.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р., який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справи наявні:

- Контракт на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р., який укладений між Приватним підприємством "Геодезгруп" (позивач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідач, виконавець) (а.с. 8-11 т.1 ) (контракт в редакції позивача).

- Контракт на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р., який укладений між Приватним підприємством "Геодезгруп" (позивач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідач, виконавець) (а.с. 132, 133 т. 1; 26, 27 т.6) (контракт в редакції відповідача).

Пунктом 4 ст. 179 ГК України закріплено основний принцип, який визначає, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Аналогічні положення містять і норми Цивільного кодексу України, які визначають, що в Україні діє принцип свободи договору (ст. 3 ЦК України), тобто вільне волевиявлення учасників правовідносин щодо встановлення умов договору за взаємною згодою; сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов (ст. 627 ЦК України); зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст. 628 ЦК України), сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Колегія суддів апеляційної інстанції, проаналізувавши умови Контракту позивача та Контракту відповідача, зазначає про певні відмінності, а саме: Контракт позивача має 13 розділів, контракт відповідача - 12, які за назвами є аналогічними, контракту позивача, за виключенням розділу 2 "Етапи та терміни виконання робіт", який у контракті відповідача відсутній; нумерація пунктів в контракті відповідача інша, оскільки умови, які мають місце в контракті позивача, відсутні в контракті відповідача; форма викладу видів робіт у п. 1.2 Контракту позивача відрізняються від форми викладу видів робіт, зазначених в п. 1.2 Контракту відповідача; п. 3.1 Контракту позивача, визначає термін дії контракту, а не умови оплати, як це передбачено Контрактом відповідача, тощо.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що зміст контрактів, наданих сторонами містять аналогічні умови, проте, в контракті відповідача умови викладені в більш загальній формі, а в контракті позивача - більш конкретизовані.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що в матеріалах справи наявний висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи. №10038/10039/15-32 від 05.10.2015 р. (а.с. 88-95 т.6), якою встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011, у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011, від імені ОСОБА_3, у Контракті на виконання комплексу послуг від 13,09.2011, у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011; у додатковій угоді № 1 від 03.09.2012 до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів; підписи від імені ОСОБА_5 у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р., у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011, виконані ОСОБА_5; підписи від імені ОСОБА_3 у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011, у додатковій угоді № 1 від 03.09.2012 до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 виконані ОСОБА_3; підписи від імені. ОСОБА_3 в графі у Контракті на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. виконані ОСОБА_3.

Як вбачається із п. 2 актів приймання виконаних робіт відповідно до контракту від 13.09.2011 р. на виконання комплексу послуг від: 05.10.2011 р., 14.10.2011 р., 21.10.2011 р., 04.11.2011 р.,10.11.2011 р., 17.11.2011 р., 24.11.2011 р., 01.12.2011 р., 08.12.2011 р., 16.12.2011 р, 22.12.2011 р., 29.12.2011 р., 13.01.2012 р., 20.01.2012 р., 27.01.2012 р., 02.02.2012 р., 10.02.2012 р., 17.02.2012 р., 01.03.2012 р., 07.03.2012 р., 16.03.2012 р., 23.03.2012 р., 05.04.2012 р., 12.04.2012 р., 27.04.2012 р., 17.05.2012 р., 30.05.2012 р., 08.06.2012 р., 14.06.2012 р., 22.06.2012 р., 06.07.2012 р., 13.07.2012 р., 09.08.2012 р., (а. с. 21-54, т. 1), замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 60 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту в редакції відповідача, зокрема, яким передбачено, що вартість послуг за даним контрактом визначається у розмірі 60 % від вартості проектних робіт по приватизації присадибних ділянок отримує «Виконавець» та 40 % «Замовник», по інших роботах в кожному конкретному випадку розмір оплати буде визначатися по протоколу узгодження ціни.

Як зазначено пунктом 1 вказаних актів, оплата здійснюється за надання послуг, зокрема, збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовка вихідних даних для укладання на виконання землевпорядних робіт.

Додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р. (а.с. 11, т.1), внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача та визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 65 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками (в тому числі 10 % - збір інформації згідно п. 2.1.1 та 55 % - за виконання решти комплексу робіт передбачених п. 2.1.4, 2.1.5).

Як вбачається із п. 2 актів приймання виконаних робіт від 14.09.2012 р., 11.10.2012 р., 16.11.2012 р., 21.12.2012 р. відповідно до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. (а.с. 55-57, т. 1) замовник оплачує виконавцю плату у розмірі65 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту, зокрема, за виконання збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовка вихідних даних для укладання на виконання землевпорядних робіт (п. 1 актів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що першочергового сторони підписали контракт відповідача.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що при розгляді спору слід брати до уваги умови обох контрактів, оскільки вони не являються взаємовиключними, а укладені за волевиявленням сторін, яке підтверджується фактично вчиненими ними діями, регулюють права та обов'язки останніх в договірному зобов'язанні.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що п. 1.2.1, 1.2.2 Контракту позивача передбачено, зокрема, сприяти пошуку замовлень, проводити збір первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовки вихідних даних для укладення договорів на виконання вказаних земельних робіт, а також інші роботи, що не відносяться до землевпорядних, але є супутніми до них.

Пунктом 1.2.1 Контракту відповідача передбачено, зокрема, сприяти пошуку замовлень і збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовки вихідних даних для укладання договорів на виконання вказаних землевпорядних робіт, а також інших робіт, що не відносяться до землевпорядних, але є супутніми до них.

Таким чином, з умов контракту в редакції відповідача та в редакції позивача вбачається, що підставою для проведення між позивачем та відповідачем розрахунків є факт укладання договорів з первинними замовниками.

З вересня 2011 р. по грудень 2012 р. Приватне підприємство "Геодезгруп" уклало з фізичними та юридичними особами 352 договори на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (а.с. 1-210, т. 2; 1-139, т. 3). Факт проведених первинними замовниками платежів за виготовлення технічної документації підтверджено банківськими виписками (а.с. 58-107 т.1).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що договори з первинними замовниками були укладені, а тому є підстави вважати, що відповідач провів збір первинних документів та підготовку вихідних даних для укладання договорів на виконання відповідних землевпорядних робіт.

Як вбачається із позовної заяви та апеляційної скарги, позивач посилається на невиконання відповідачем умов п. 2.1.4 та 2.1.5 контракту позивача, зокрема, виконавець, (відповідач) проводить перевірку отриманої документації, та у разі відсутності зауважень погоджує вказану документацію у відповідних службах району та області; після погодження документації та здачі обмінного файлу, виконавець передає документацію в паперовому та електронному вигляді замовнику, що оформляється актом приймання-передачі документації (п. 2.1.5 Контракту позивача).

Тобто, за умовами контракту, перевірка документації відповідачем була можлива лише в разі її розробки, підписання позивачем та передачі за актом приймання виконаних робіт відповідачу.

Як вбачається із п. 2 актів приймання виконаних робіт відповідно до контракту від 13.09.2011 р. на виконання комплексу послуг від: 05.10.2011 р., 14.10.2011 р., 21.10.2011 р., 04.11.2011 р., 10.11.2011 р., 17.11.2011 р., 24.11.2011 р., 01.12.2011 р., 08.12.2011 р., 16.12.2011 р, 22.12.2011 р., 29.12.2011 р., 13.01.2012 р., 20.01.2012 р., 27.01.2012 р., 02.02.2012 р., 10.02.2012 р., 17.02.2012 р., 01.03.2012 р., 07.03.2012 р., 16.03.2012 р., 23.03.2012 р., 05.04.2012 р., 12.04.2012 р., 27.04.2012 р., 17.05.2012 р., 30.05.2012 р., 08.06.2012 р., 14.06.2012 р., 22.06.2012 р., 06.07.2012 р., 13.07.2012 р., 09.08.2012 р. (а. с. 21-54, т. 1) виконавець (відповідач) провів роботи, що передбачені умовами контракту від 13.09.2011 р., зокрема, п. 1.2.2 Контракту позивача та п. 1.2.1 Контракту відповідача. Із змісту вказаних актів приймання виконаних робіт вбачається, що замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 60 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту відповідача, відповідно до якого замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 60 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту, зокрема, яким передбачено, що вартість послуг за даним контрактом визначається у розмірі 60 % від вартості проектних робіт по приватизації присадибних ділянок отримує «Виконавець» та 40 % «Замовник», по інших роботах в кожному конкретному випадку розмір оплати буде визначатися по протоколу узгодження ціни.

Додатковою угодою № 1 від 03.09.2012 р. (а.с. 11, т.1), внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача та визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 65 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками (в тому числі 10 % - збір інформації згідно п. 2.1.1 та 55 % - за виконання решти комплексу робіт передбачених п. 2.1.4, 2.1.5). Враховуючи вказані зміни, пунктом 2 актів приймання виконаних робіт від 14.09.2012 р., 11.10.2012 р., 16.11.2012 р., 21.12.2012 р. відповідно до контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. (а.с. 55-57, т. 1) виконавець (відповідач) провів роботи, що передбачені умовами контракту від 13.09.2011 р., зокрема, п. 1.2.2 Контракту позивача та п. 1.2.1 Контракту відповідача. Із змісту вказаних актів приймання виконаних робіт вбачається, що замовник оплачує виконавцю плату у розмірі 65 % від загальної вартості робіт, згідно п. 3.1 Контракту. Як вже зазначалося вище, згідно додаткової угоди № 1 від 03.09.2012 р. (а.с. 11, т.1), внесено зміни до п. 4.1 контракту в редакції позивача та визначено, що вартість послуг за даним Контрактом визначається у розмірі 65 % від вартості проектних робіт згідно укладених договорів з первинними замовниками.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що кошти у розмірі 248 907,25 грн. відповідач отримав згідно з описаними вище актами приймання виконаних робіт, оформленими належним чином, підписаними представниками обох сторін, скріпленими печаткою підприємства позивача, які не оспорюються сторонами та не визнавались недійсними.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом - це одна із основних вимог його чинності. Якщо законом визначена конкретна форма, в якій обов'язково має вчинятися правочин, то її необхідно дотримуватися. У разі не дотримання цієї вимоги, настають негативні наслідки. Формою правочину є спосіб вираження волі його сторін. Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (роз'яснення Міністерства юстиції України щодо форми правочинів 19.04.2011 року).

Загальні вимоги до оформлення документів, що фіксують виконання зобов'язань, містяться у таких законодавчих актах: Господарський процесуальний кодекс України; Цивільний кодекс України; Господарський кодекс України; Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"; Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинні документи для надання їм юридичної сили повинні містити обов'язкові реквізити. Так, наявні у матеріалах справи акти здачі-приймання робіт містять назву, дату та місце складення, реквізити сторін, підписи та печатку (за наявності) представників сторін, вид робіт (послуги), вартість винагороди у кожному конкретному випадку, тобто є належним чином оформлені та мають юридичну силу і свідчать про взаємне виконання сторонами своїх зобов'язань відповідно до Контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 р. У вказаних актах сторони також зазначили про відсутність зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов вищевказаного контракту. Відтак, наявність зазначених актів здачі-приймання робіт підтверджують виконання сторонами взаємних обов'язків сторонами: надання і прийняття відповідних послуг, які були підставою для здійснення позивачем оплати наданих послуг, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 58-107, т. 1) і не заперечується сторонами, зокрема, щодо збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовка вихідних даних для укладання на виконання землевпорядних робіт як вказано в актах(а.с.21-а.с.57,т.1).

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що вищевказані акти приймання виконаних робіт та матеріали справи не містять посилань на те, що відповідачу була передана розроблена та підписана землевпорядна документації, для її подальшого погодження у відповідних службах району та області; факт отримання від позивача землевпорядної документації також заперечив в судових засідання і відповідач.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що вимога позивача є безпідставною і такою, що не грунтується на нормах чинного законодавства.

Стягнення з відповідача 149 544,75 грн. заборгованості, тобто суми простроченого грошового зобов"язання, виходячи із підстав позову, колегія суддів апеляційної інстанції не розцінює як суму збитків, завданих позивачу неналежними виконанням умов контракту на виконання комплексу послуг від 13.09.2011 року , виходячи з наступного.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У відповідності до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як вбачається із позовної заяви та апеляційної скарги, вимогу про стягнення заборгованості позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов п. 2.1.4 та 2.1.5 Контракту позивача, керуючись ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що зобов'язання у сфері послуг унормовані главою 63 Цивільного кодексу України. За приписами ст. 901 названого Кодексу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.

Згідно ч.1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поняття збитків визначено статтею 22 Цивільного кодексу України. За приписами пункту 2 наведеної норми, під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи вказані норми чинного законодавства заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості 149544,75 грн. не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

Окрім того, п. 3.1 Контракту позивача передбачено, що контракт набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2012 р. У випадку закінчення строку дії контракту, коли жодна із сторін не повідомила іншу про намір не продовжувати термін дії контракту, він продовжується (пролонгується) на 1 рік (п. 3.2 Контракту позивача). Кожна з сторін може розірвати контракт з обгрунтованої причини за поданим повідомленням у вигляді зареєстрованого і належним чином оформленого листа за 1 місяць до передбачуваного терміну розривання контракту (п. 10.1. Контракту позивача). У випадку припинення дії контракту виконавець продовжує виконувати передбачені контрактом та додаком зобов'язання до кінцевого строку, що погоджений обома сторонами (абз. 1 п. 10.2 Контракту позивача).

Пунктом 10.3 Контракту позивача передбачено, що дія даного контракту не може бути припинена в інший спосіб, крім того що зазначений ст. 10 контракту.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що контракт на виконання комплексу послуг в редакції позивача та в редакції відповідача від 13.09.20.11 р., зокрема, щодо збору первинних документів для виготовлення правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельними ділянками юридичним та фізичним особам, підготовка вихідних даних для укладання на виконання землевпорядних робіт є чинним, оскільки доказів припинення дії контракту від 13.09.2011 р. (в редакції позивача та відповідача) матеріали справи не містять, а також матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача щодо неналежного виконання зобов'язань обумовлених контрактом відповідно до приписів статті 906 ЦК України.

Відтак, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо посилань позивача на лист відділу управління Держземагенства у Брусиловському районі Житомирської області № 29-609-0.1-1994/2-15 від 08.05.2015 р. (а.с. 1, т. 6), в якому зазначено, що подання документації із землеустрою на перевірку обмінного файлу та присвоєння кадастрового номеру на внесення відомостей про земельні ділянки до бази даних АС ДЗК, а також передача землевпорядної до архіву відділу Держемагентства у Брусиловському районі Житомирської області проводилася ОСОБА_3, який на той час був уповноваженим Приватного підприємства «Геодезгруп» (а.с. 1, т. 6)., колегія суддів апеляційної інстанції відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1.1 вказаного Контракту, позивач визначив відповідача своїм представником для виконання спільно з ним роботи в сфері землевпорядкування на території Брусилівського району Житомирської області України.

Колегія суддів апеляціної інстанції відзначає, що обсяг повноважень відповідача у контракті на виконання комплексу послуг ні в редакції позивача, ні вредакції відповідача не визначений. Інших документів, які б підтверджували такі повноваження (довіреність, тощо) в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що так як в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували право на представництво інтересів позивача ОСОБА_3, то посилання позивача щодо того, що відповідач був уповноваженим Приватного підприємства «Геодезгруп» є безпідставними.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та нормами, що регулюють зобов'язання у сфері послуг, що унормовані главою 63 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 01.12.2015 р. року у справі № 906/301/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - Приватного підприємства "Геодезгруп" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу № 906/301/15 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.