ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р.Справа № 922/6267/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Промпостачінвест", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 457 951,16 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, за дов. № Б/Н від 21.01.2016 року

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостачінвест", про стягнення 457 951,16 грн.; також заявлено до стягнення 6 869,28 грн. судових витрат. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором постачання № 0110-П-14 від 01 жовтня 2014 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 грудня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/6267/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 21 грудня 2015 року. 21 грудня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну податкову інспекцію у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та відкладено розгляд справи до 25 січня 2016 року.

25 січня 2016 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 03 лютого 2016 року.

02 лютого 2016 року через канцелярію суду від третьої особи надійшло клопотання (вх. № 3305 від 02 лютого 2016 року), дане клопотання судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 03 лютого 2016 року з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення, дані пояснення судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 3450 від 03 лютого 2016 року.

Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників в засідання суду не направили; про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення, поданими до суду документами, а також відзивом відповідача на позовну заяву (арк. спр. 55, 114-119, 127, 128, 133-138, 153).

Судом також перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців станом на 15 грудня 2015 року, місцезнаходження відповідача - 61166, Харківська область, місто Харків, Дзержинський район, проспект Леніна, будинок 36, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи. Відповідно до вимог частини 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" та ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів. Відповідач та третя особа надали до суду документи в яких висловили свою правову позицію щодо позовних вимог позивача.

Таким чином, суд вважає, що учасники судового процесу повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач та третя особа не з'явилися у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявна в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 03 лютого 2016 року представник позивача не вияв наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 жовтня 2014 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір постачання № 0110-П/14.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, продавець зобов'язується передати непродовольчі товари (в подальшому товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати отриманий товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Асортимент та ціна товара, який поставляється (передається у власність) покупця попередньо погоджується сторонами. Сторони погоджуються, що видаткова накладна на переданий товар є документом, який засвідчує факт передачі товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами найменування, кількість, ціну (вартість) товару. Найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що постачається, визначається у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору.

Продавець зобов'язаний, зокрема, передати покупцю товар та всі відповідні документи до нього. Передати товар покупцю по кількості, якості, асортименту та комплектності згідно умов даного договору відповідно до видаткової накладної, яка підписується працівниками покупця та продавця, що повноваження та відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень для виявлення можливих недоліків товару (п.п 4.1, 4.1.1, 4.1.3 договору).

Покупець зобов'язаний, зокрема, прийняти товар та сплатити його вартість. Прийняти товар від продавця по кількості, якості, асортименту та комплексності згідно умов даного договору відповідно до видаткової накладної, яка підписується працівниками покупця та продавця, що мають повноваження та відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень для виявлення можливих недоліків товару (п.п. 4.2, 4.2.1, 4.2.3 договору).

Загальна сума цього договору (тобто загальна вартість (ціна) усього товару, поставленого за цим договором) сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого (переданого у власність) товару та узгодженої на нього ціни, відповідно до видаткових накладних (актів приймання-передачі). Покупець проводить 100% оплату товару протягом 5-ти банківських днів з дня фактичної поставки товару, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у тарі та/або упаковці у спосіб, який забезпечує схоронність товару за звичайних умов зберігання і транспортування. Приймання-передача товару по кількості, якості, асортименту та комплектності згідно умов даного договору відбувається відповідно до видаткової накладної, яка підписується працівниками покупця та продавця, що мають повноваження та відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень для виявлення можливих недоліків товару в момент передачі товару (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Відповідно до п.п. 11.1 договору, договір набуває чинності з дати його укладання (підписання) сторонами та діє терміном на 3 (три) роки, але у будь-якому випадку, до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 41 від 03 жовтня 2014 року на суму 47 500,00 грн.; № 155 від 23 жовтня 2014 року на суму 56 583,30 грн.; № 107 від 29 жовтня 2014 року на суму 22 712,36 грн.; № 145 від 03 листопада 2014 року на суму 29 705,00 грн.; № 144 від 07 листопада 2014 року на суму 114 000,00 грн.; № 113 від 20 листопада 2014 року на суму 53 078,00 грн.; № 112 від 26 листопада 2014 року на суму 12 560,00 грн.; № 160 від 27 листопада 2014 року на суму 17 750,00 грн.; № 64 від 17 січня 2015 року на суму 41 400,00 грн.; № 361 від 19 травня 2015 року на суму 45 864,00 грн.; № 362 від 18 вересня 2015 року на суму 16 798,50 грн., рахунками на оплату та довіреностями на отримання товару (які видавалися уповноваженому представнику відповідача на отримання кожної партії товару окремо) позивачем передано, а відповідачем отримано товар на загальну суму 457 951,16 грн. Втім відповідач свої зобов'язання за договором постачання № 0110-П/14 від 01 жовтня 2014 року не виконав, вартість отриманого товару не сплатив, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Як вбачається з відзиву відповідача на позовну заяву (вх. № 50675 від 18 грудня 2015 року), відповідач позовні вимоги позивача щодо стягнення 457 751,16 грн. визнає в повному обсязі, та зазначає, що ТОВ "Промпостачінвест" на даний час знаходиться у скрутному фінансовому становищу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що відповідачем, в порушення умов договору постачання № 0110-П/14 від 01 жовтня 2014 року, не сплачено вартість отриманого товару, даний факт підтвердив і відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (вх. № 50675 від 18 грудня 2015 року), позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання № 0110-П/14 від 01 жовтня 2014 року у розмірі 457 951,16 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 6 869,28 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпостачінвест" (61166, місто Харків, проспект Леніна, будинок 36, в тому числі з р/р 1771 в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 351533, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 у ПАТ КБ "ПриватБанк", ГРУ, м. Харків, МФО 351533, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 457 951,16 грн. заборгованості за договором постачання № 0110-П/14 від 01 жовтня 2014 року та 6 869,28 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 04.02.2016 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/6267/15