КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа№ 905/2621/14-908/5299/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Щербак Є.М. - довіреність б/н від 26.11.2015;

від відровідача: Краснокутська Н.М. - довіреність б/н від 03.08.2015;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

від третьої особи 3: Цуканова С.Г. - довіреність № 2743968/15 від 09.11.2015;

від третьої особи 4: не з'явились;

від третьої особи 5: Суплік М.В. - довіреність № 140/2015 від 28.08.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015

у справі № 905/2621/14-908/5299/14 (суддя - Мандриченко О.В. )

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1: Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 3: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 4: Національний банк України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 5: Публічне акціонерне товариство "Авант- Банк"

про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 позов задоволено повністю. Звернено стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 30.07.2010 № 25ДС/35/101-2010-КЛТ в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 в сумі 160 395 534,22 грн. перед Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5 та складається з: Вагова 30 т. вагами літ С, С`, загальна площа 498,8 кв.м.; Бухгалтерія збуту літ. LXVII, загальна площа 154,6 кв.м.; Ковбасний завод, апаратне відділення ковбасного заводу літ. Т, загальна площа 30 447,4 кв.м.; Перехідна галерея ковбасного заводу, адміністративно-побутовий корпус літ. Щ, загальна площа 1 426,4 кв.м.; Консервний завод, мийка тари конс. заводу літ. З, загальна площа 4 347 кв.м.; Оранжерея літ. XXIV, загальна площа 537,5 кв.м.; Контора скотобази літ. LXIV, загальна площа 377,3 кв.м.; Карантин-ізолятор літ. LXXVIII, загальна площа 666 кв.м.; Ветдільниця літ. LXIII, загальна площа 191,1 кв.м.; Цех технічних фабрикатів - ЦТФ, літ. Е, загальна площа 3 689,5 кв. м.; Санітарна бойня, літ. Ц, загальна площа 1 439,6 кв.м.; Слюсарна майстерня, літ. LCI, загальна площа 19,6 кв.м.; Заводоуправління, літ. XXV, загальна площа 1 689,2 кв.м.; Пилорама, літ. XX, загальна площа 359,7 кв.м.; Будівельний цех, літ. LXV, загальна площа 903,00 кв.м.; Цех пінополістиролу, літ. XXXIII, загальна площа 686 кв.м.; М'ясожировий корпус, літ. Б', Б", загальна площа 12 719,7 кв.м.; Забійна бухта, літ. А, загальна площа 2 158 кв.м.; Корпус передзабійного утримання худоби, літ. А', загальна площа 6 504,0 кв.м.; Побутовий корпус МЖК, літ. Д, загальна площа 2 165,4 кв.м.; Канижна, літ. Ж, загальна площа 173,7 кв.м.; Холодильна секція, літ. Б, загальна площа 10 741,0 кв.м.; Напівфабричний корпус літ. CL, CLI, загальна площа 12 380,2 кв.м.; Холодильник № 2, пельменне відділення, компресорний цех холодильника № 2, ТП-2831 (8), літ. Я, загальна площа 7 040,9 кв.м.; Нежитлова будівля гематогенного цеху, літ. М, загальна площа 786,9 кв.м. Котельня № 1, котельня № 2, котельня МЖК, літ. Г, загальна площа 2 750,7 кв.м.; Експериментальний цех (кулінарія), літ. LXXXVII, загальна площа 1 410,8 кв.м.; Насосна станція оборотного водопостачання, літ. LCVIII, загальна площа 141,9 кв. м.; Насосна станція другого підйому, літ. LXXVI, загальна площа 216,3 кв.м.; Станція перекачки, літ. VIII, загальна площа 30,9 кв.м.; Артсвердловина № 3, літ. LXXV, загальна площа 11,9 кв.м.; Насосна-компресорна станція (№1), літ. LXXXIV, загальна площа 85,6 кв.м.; Розподілпункт (РП-310), літ. Ю, загальна площа 118,3 кв.м.; ТП-1108 (5), літ. 5, загальна площа 45,3 кв.м.; ТП-1955 (6), літ. 6, загальна площа 107,3 кв.м.; ТП-277(3), літ. З, загальна площа 75,2 кв.м.; ТП-3800 (1), літ. 1, загальна площа 25,5 кв.м.; ТП-4004 (4), літ. 4, загальна площа 63,3 кв.м.; ТП-РБУ (9), літ. 9, загальна площа 44,2 кв.м.; Зарядна станція аміачних балонів, аміакреховище град., конденсаторная, літ. LVII, загальна площа 882 кв.м.; Хвіртка прохідної № 2, літ. І, загальна площа 36,6 кв.м.; Собакорозплідник, літ. XXX, XXXI, XXXII, загальна площа 237,7 кв.м. Кормокухня для собак, літ. ХХіХ, загальна площа 63,0 кв.м.; Вишки № 2, літ. LXXIV, загальна площа 2,8 кв.м.; Вишки № З, літ. LXXIII, загальна площа 8,8 кв.м.; Вишки сторожової, літ. LXXVII, загальна площа 2,3 кв.м.; Транспортна галерея ковбасного заводу, літ. Т', загальна площа 885,9 кв.м.; Прохідна скотобази, літ. II, загальна площа 10,3 кв.м.; Контрольна проїздна скотобази, літ. III, загальна площа 8,9 кв.м.; Хлораторна станція (склад балонів), літ. LXII, загальна площа 102 кв.м.; Контора складів палива, літ. XLV, загальна площа 4,7 кв.м.; Вантаж контора, літ. LCVII, загальна площа 57,9 кв.м.; Будка біля залізничних воріт, літ. LC, загальна площа 10,2 кв. м.; Залізнична будка, літ. LV, загальна площа 4 кв.м.; Сміттєзбирач, літ. XXVIII, загальна площа 308,6 кв.м.; Надбудова над свердловиною, літ. XVIII, загальна площа 19,0 кв.м.; Насосна артезіанської свердловини, літ. LXXXIX, загальна площа 23,7 кв.м.; Станція перекачки, літ. VI, загальна площа 21,3 кв.м.; Станція перекачки фекальних вод, літ. VII, загальна площа 19,5 кв.м.; Жироловка, літ. LXIX, загальна площа 813,2 кв.м.; Каналізаційна насосна станція, літ. XLII, XLIV, загальна площа 218,2 кв.м.; Артсвердловина № 4, літ. XXIII, загальна площа 27,4 кв.м.; ГРП, літ. XLI, загальна площа 70,8 кв.м.; Насосна мазутосховища, літ. XXXVII, XXXVIII, XXXIX, загальна площа 246,7 кв.м.; Контрольна проїзна, літ. Т", загальна площа 9,4 кв.м.; Компресорна, літ. В, загальна площа 1 528,8 кв.м., та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на праві власності на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2008 у справі № 31/299 та ухвали Господарського суду міста Києва від 23.02.2009 у справі № 31/299, зареєстрованих 09.07.2010 Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", реєстраційний номер 30914349, номер запису 355-з в книзі д.8з-170, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26663015, виданим 09.07.2010 Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ідентифікаційний код 34047020) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі № 905/2621/14-908/5299/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" повністю. Зокрема, з підстав того, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що полягали у відхиленні клопотання про зупинення провадження у справі № 905/2621/14-908/5299/14 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 905/2621/14. Також місцевим господарським судом було неправомірно задоволено клопотання позивача про зміну предмету позову після початку розгляду справи по суті. Зазначено, що судом були порушені норми матеріального права, зокрема не правильно застосовано ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в якій передбачено, що у разі задоволення судом позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема початкова ціна предмет іпотеки для його подальшої реалізації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі № 905/2621/14-908/5299/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кропивна Л.В, судді - Чорна Л.В., Смірнова Л.Г. на 24.06.2015.

Справа розглядалася різними складами суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі № 905/2621/14-908/5299/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Коротун О.М., судді - Гаврилюк О.М., Сулім В.В., яка ухвалила постанову по даній справі.

Позивачем було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 28.01.2016 представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Також підтримала (подане 17.12.2015 через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду) клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 826/24013/15.

Позивач у судових засіданнях заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що вважає рішення першої інстанції законним, обґрунтованим, просив залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Надав пояснення з приводу правомірності відхилення судом першої інстанції клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зазначивши, що ухвала, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2014 по справі № 905/2621/14 про відмову у прийняття зустрічного позову набрала законної сили, в результаті чого, фактично, були усунені обставини, що могли зумовити зупинення провадження у справі № 905/2621/14-908/5299/14. Окрім того, наголосив, що під час розгляду справи в першій інстанції не змінював предмет спору, а подав клопотання про виправлення технічної описки в прохальній частині позову. В судовому засіданні 28.01.2016 заперечував проти всіх клопотань учасників апеляційного провадження про зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи 1 у судове засідання 28.01.2016 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направленням на адресу відповідача копії ухвали від 17.12.2015, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 157.

У судове засідання 28.01.2016 представник третьої особи 2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про день та час наступного судового засідання від 17.12.2015. Через загальний відділ документального забезпечення 03.12.2015 подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/16646/15.

Представник третьої особи 3 проти апеляційної скарги заперечувала, зазначила, що вважає її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню. Рішення суду першої інстанції просила залишити без змін. Проти клопотань учасників апеляційного провадження про зупинення заперечувала.

28.01.2016 представник третьої особи 4 у судове засідання не з`явивися, 16.12.2015 через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав заяву про розгляд справи № 905/2621/14-908/5299/14 без його участі, яка задоволена судом.

Представник третьої особи 5 у судовому засіданні 28.01.2016 (розгляд справи відбувався з фіксацією судового процесу) усно заявив клопотання про припинення провадження у справі 905/2621/14-908/5299/14. Пояснив це тим, що між позивачем та третьою особою 5 було укладено договір застави майнових прав № 213 від 05.02.2015, відповідно до якого, ПАТ «АВАНТ-БАНК» стало кредитором за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 із змінами та доповненнями та за іпотечним договором № 25ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010. Зазначив, що на момент розгляду справи в апеляційній інстанції до третьої особи 5 від позивача перейшли права вимоги за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 та за іпотечним договором № 25ДС/35/2010-КЛТ. В результаті чого має відбутись процесуальне правонаступництво. А тому, на його думку, між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору. Дане клопотання не задоволено, як необґрунтоване з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Також представник третьої особи 5 підтримав подане 27.01.2016 через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні, яке відхилено ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 через безпідставність.

Окрім того, в судовому засіданні подав клопотання про зупинення провадження у справі 905/2621/14-908/5299/14 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/16646/15.

В судовому засіданні 28.01.2016 судом апеляційної інстанції розглянуті заявлені учасниками апеляційного провадження наступні клопотання про зупинення провадження у справі № 905/2621/14-908/5299/14 до вирішення інших справ:

- № 910/16646/15, що перебуває на розгляді в Київському апеляційному господарському суді, за позовом ПАТ «Авант-Банк» до ПАТ « Дельта Банк», треті особи: ТОВ «Фудмаркет», ТОВ Гайсинський консервний комбінат», ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай», ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай», ДП «Завод 410 Цивільної авіації» про звернення стягнення на заставлене майно на суму 455 895 778,05 грн.;

- № 826/24254/15, що розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, за позовом ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зої Миколаївни, треті особи: ПАТ «Авант-Банк», ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Кредитпромбанк», ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай» про визнання протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зої Миколаївни щодо проведення державної реєстрації заміни іпотекодержателя у іпотечному договорі № 25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30.07.2010 та договорі про внесення змін № 1 № 3058 від 30.11.2010, про визнання протиправними рішення № 23836074 від 21.08.2015 щодо проведення державної реєстрації заміни іпотекодержателя у іпотечному договорі № 25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30.07.2010 та договорі про внесення змін № 1 № 3058 від 30.11.2010, про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевчук Зої Миколаївни щодо проведення державної реєстрації заміни іпотекодержателя у іпотечному договорі № 25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30.07.2010 та договорі про внесення змін № 1 № 3058 від 30.11.2010, скасування державної реєстрації щодо заміни іпотекодержателя у іпотечному договорі № 25ДС/35/101/2010-КЛТ від 30.07.2010 та договорі про внесення змін № 1 № 3058 від 30.11.2010.

- № 826/24013/15, що розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, за позовом ТОВ «Централізована енергопостачальна компанія» до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного управління юстиції у місті Києві Канівець Л.М., головного територіального управління юстиції у місті Києві, Державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Філюк Сергія Петровича, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій щодо прийняття рішення № 23836074 від 21.08.2015 про проведення державної реєстрації права власності за ПАТ «Авант-Банк» на нерухоме майно загальною площею 112 853,4 кв.м, зобов'язання вчинити дії.

Всі вищезазначені клопотання про зупинення провадження у справі № 905/2621/14-908/5299/14 були відхиленні, оскільки під час перегляду рішення по даній справі суд апеляційної інстанції не встановив обставин неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаних з нею наведених справ, що розглядаються іншими судами, виходячи з предмету позову по даній справі, в розумінні ч.1 ст. 79 ГПК України. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення представників учасників апеляційного провадження у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку, про відхилення апеляційної скарги, що обґрунтовується наступним.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.07.2010 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як позикодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай», як позичальником, було укладено кредитний договір № З.ЗДС/35/2010-КЛТ. Відповідно до умов якого, позикодавець зобов'язувався надати позичальнику в майбутньому кредити, в межах загальної суми, еквівалентної 120 000 000,00 грн., за офіційним курсом Національного банку України на дату укладання кожної додаткової угоди до кредитного договору про надання кредиту, що є його невід'ємною частиною, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Згідно з п. 3.4.5 кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю погасити заборгованість за кредитами не пізніше 29.07.2013.

Як вбачається з матеріалів справи між позикодавцем та позичальником до кредитного договору № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 були укладені наступні додаткові угоди: 30.07.2010 додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 9 800 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 30.12.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 02.08.2010 додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 500 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 03.08.2010 позикодавцем і позичальником укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 2 000 000,00 грн., зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 04.08.2010 додаткову угоду № 4 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 2 500 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 01.11.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 05.08.2010 додаткову угоду № 5 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 06.08.2010 додаткову угоду № 6 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 4 000 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 01.11.2010, процентна ставка встановлена в розмірі 23 % річних; 09.08.2010 додаткову угоду № 7 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 10.08.2010 додаткову угоду № 8 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 11.08.2010 додаткову угоду № 9 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 12.08.2010 додаткову угоду № 10 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн., зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 13.08.2010 додаткову угоду № 11 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 3 000 000,00 грн. зі строком повернення кредиту не пізніше 01.11.2010 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 27.08.2010 додаткову угоду № 11-1 до кредитного договору, відповідно до якої позичальник зобов'язується повернути кредити, отримані за попередніми додатковими угодами не пізніше 29.07.2011; 27.08.2010 додаткову угоду № 12 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 80 200 000,00 грн. та строком повернення кредиту не пізніше 26.08.2011 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 29.11.2010 додаткову угоду № 12-2 до кредитного договору, якою деякі умови кредитного договору було викладено в іншій редакції. Так, сторонами, зокрема, було змінено суму кредиту до 156 000 000,00 грн., а також змінено строки повернення кредитів, отриманих за попередніми додатковими угодами, встановлено графіки повернення коштів та ін; 29.11.2010 додаткову угоду № 13 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 14 800 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 31.08.2011 і процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 01.12.2010 додаткову угоду № 14 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 5 000 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 31.08.2011 та процентною ставкою у розмірі 23 % річних; 02.12.2010 додаткову угоду № 15 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 5 000 000,00 грн., строком повернення коштів не пізніше 31.08.2011 та процентною ставкою в розмірі 23 % річних; 03.12.2010 додаткову угоду № 16 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якої позичальнику надано кредит в сумі 11 200 000,00 грн., строком повернення кредиту не пізніше 31.08.2011 та процентною ставкою в розмірі 23 % річних. 19.12.2011 додатковою угодою № 17-2 сторонами було погоджено викласти в новій редакції пункт 1.1 кредитного договору, згідно з якою сторони погодили, що Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" надало кредит позичальнику у сумі фактичної заборгованості в розмірі 126 000 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 29.07.2013 включно.

Судом першої інстанції правомірно встановлено факт виконання Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" своїх зобов'язань за кредитним договором і додатковими угодами до нього у частині надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" грошових коштів у розмірі 126 000 000,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами і виписками з рахунку. Дана обставина також не заперечується сторонами.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай» за кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" як іпотекодержатилем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" як іпотекодавцем 30.07.2010 було укладено іпотечний договір № 25ДС/35/101-2010-КЛТ, що був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О., зареєстрований в реєстрі за № 2206.

Пунктом 1.1 іпотечного договору сторони вирішили, що у забезпечення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" перед іпотекодержателем за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 іпотекодавець надає в іпотеку майно, що належить йому на праві власності на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2008 у справі № 31/299 та ухвали Господарського суду міста Києва від 23.02.2009 у справі №31/299 (зареєстрованих 09.07.2010 Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", реєстраційний номер 30914349, номер запису 355-з в книзі д.8з-170 згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26663015).

Так, в іпотеку було передано нерухоме майно (будівлі та споруди), загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5 та складається з наступних елементів: Вагова 30 т. вагами літ С, С`, загальна площа 498,8 кв.м.; Бухгалтерія збуту літ. LXVII, загальна площа 154,6 кв.м.; Ковбасний завод, апаратне відділення ковбасного заводу літ. Т, загальна площа 30 447,4 кв.м.; Перехідна галерея ковбасного заводу, адміністративно-побутовий корпус літ. Щ, загальна площа 1 426,4 кв.м.; Консервний завод, мийка тари конс. заводу літ. З, загальна площа 4 347 кв.м.; Оранжерея літ. XXIV, загальна площа 537,5 кв.м.; Контора скотобази літ. LXIV, загальна площа 377,3 кв.м.; Карантин-ізолятор літ. LXXVIII, загальна площа 666 кв.м.; Ветдільниця літ. LXIII, загальна площа 191,1 кв.м.; Цех технічних фабрикатів - ЦТФ, літ. Е, загальна площа 3 689,5 кв. м.; Санітарна бойня, літ. Ц, загальна площа 1 439,6 кв.м.; Слюсарна майстерня, літ. LCI, загальна площа 19,6 кв.м.; Заводоуправління, літ. XXV, загальна площа 1 689,2 кв.м.; Пилорама, літ. XX, загальна площа 359,7 кв.м.; Будівельний цех, літ. LXV, загальна площа 903,00 кв.м.; Цех пінополістиролу, літ. XXXIII, загальна площа 686 кв.м.; М'ясожировий корпус, літ. Б', Б", загальна площа 12 719,7 кв.м.; Забійна бухта, літ. А, загальна площа 2 158 кв.м.; Корпус передзабійного утримання худоби, літ. А', загальна площа 6 504,0 кв.м.; Побутовий корпус МЖК, літ. Д, загальна площа 2 165,4 кв.м.; Канижна, літ. Ж, загальна площа 173,7 кв.м.; Холодильна секція, літ. Б, загальна площа 10 741,0 кв.м.; Напівфабричний корпус літ. CL, CLI, загальна площа 12 380,2 кв.м.; Холодильник № 2, пельменне відділення, компресорний цех холодильника № 2, ТП-2831 (8), літ. Я, загальна площа 7 040,9 кв.м.; Нежитлова будівля гематогенного цеху, літ. М, загальна площа 786,9 кв.м. Котельня № 1, котельня № 2, котельня МЖК, літ. Г, загальна площа 2 750,7 кв.м.; Експериментальний цех (кулінарія), літ. LXXXVII, загальна площа 1 410,8 кв.м.; Насосна станція оборотного водопостачання, літ. LCVIII, загальна площа 141,9 кв. м.; Насосна станція другого підйому, літ. LXXVI, загальна площа 216,3 кв.м.; Станція перекачки, літ. VIII, загальна площа 30,9 кв.м.; Артсвердловина № 3, літ. LXXV, загальна площа 11,9 кв.м.; Насосна-компресорна станція (№1), літ. LXXXIV, загальна площа 85,6 кв.м.; Розподілпункт (РП-310), літ. Ю, загальна площа 118,3 кв.м.; ТП-1108 (5), літ. 5, загальна площа 45,3 кв.м.; ТП-1955 (6), літ. 6, загальна площа 107,3 кв.м.; ТП-277(3), літ. З, загальна площа 75,2 кв.м.; ТП-3800 (1), літ. 1, загальна площа 25,5 кв.м.; ТП-4004 (4), літ. 4, загальна площа 63,3 кв.м.; ТП-РБУ (9), літ. 9, загальна площа 44,2 кв.м.; Зарядна станція аміачних балонів, аміакреховище град., конденсаторная, літ. LVII, загальна площа 882 кв.м.; Хвіртка прохідної № 2, літ. І, загальна площа 36,6 кв.м.; Собакорозплідник, літ. XXX, XXXI, XXXII, загальна площа 237,7 кв.м. Кормокухня для собак, літ. ХХіХ, загальна площа 63,0 кв.м.; Вишки № 2, літ. LXXIV, загальна площа 2,8 кв.м.; Вишки № З, літ. LXXIII, загальна площа 8,8 кв.м.; Вишки сторожової, літ. LXXVII, загальна площа 2,3 кв.м.; Транспортна галерея ковбасного заводу, літ. Т', загальна площа 885,9 кв.м.; Прохідна скотобази, літ. II, загальна площа 10,3 кв.м.; Контрольна проїздна скотобази, літ. III, загальна площа 8,9 кв.м.; Хлораторна станція (склад балонів), літ. LXII, загальна площа 102 кв.м.; Контора складів палива, літ. XLV, загальна площа 4,7 кв.м.; Вантаж контора, літ. LCVII, загальна площа 57,9 кв.м.; Будка біля залізничних воріт, літ. LC, загальна площа 10,2 кв. м.; Залізнична будка, літ. LV, загальна площа 4 кв.м.; Сміттєзбирач, літ. XXVIII, загальна площа 308,6 кв.м.; Надбудова над свердловиною, літ. XVIII, загальна площа 19,0 кв.м.; Насосна артезіанської свердловини, літ. LXXXIX, загальна площа 23,7 кв.м.; Станція перекачки, літ. VI, загальна площа 21,3 кв.м.; Станція перекачки фекальних вод, літ. VII, загальна площа 19,5 кв.м.; Жироловка, літ. LXIX, загальна площа 813,2 кв.м.; Каналізаційна насосна станція, літ. XLII, XLIV, загальна площа 218,2 кв.м.; Артсвердловина № 4, літ. XXIII, загальна площа 27,4 кв.м.; ГРП, літ. XLI, загальна площа 70,8 кв.м.; Насосна мазутосховища, літ. XXXVII, XXXVIII, XXXIX, загальна площа 246,7 кв.м.; Контрольна проїзна, літ. Т", загальна площа 9,4 кв.м.; Компресорна, літ. В, загальна площа 1 528,8 кв.м.,

Заставна вартість майна узгоджена п. 1.4. іпотечного договору та складає 155 928 075,00 грн.

26.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як продавцем, та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, згідно з яким покупець набув права вимоги за кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010, а також іпотечним договором № 25ДС/35/101-2010-КЛТ від 30.07.2010.

Пунктом 1.1 сторони визначили, що під «Правом вимоги» сторони розуміють всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця в якості кредитора, тобто позикодавця грошових коштів до позичальника за кредитними договорами, а також всі права вимоги до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, як доступні продавцю щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами і договорами забезпечення.

Умовами даного договору сторони також узгодили, що відступлення не призводить до будь-яких змін обсягу та обов'язків за кредитними документами. Зокрема, незмінними залишаються суми, що підлягають сплаті, а також строки їх сплати відповідно до умов кредитного договору № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 і додаткових угод до нього.

А тому судом першої інстанції правомірно встановлено факт переходу прав вимоги від Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010, а також іпотечним договором № 25ДС/35/101-2010-КЛТ від 30.07.2010. Дана обставина не заперечується та не спростовується сторонами.

Факт переходу до позивача прав вимоги за кредитним договором № З.ЗДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 також підтверджується укладенням 13.09.2013 додаткового договору № 18 до кредитного договору № З.ЗДС/35/2010-КЛТ між позивачем (як особою, до якої перейшло право вимоги за кредитним та іпотечним договорами) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай».

Умовами зазначеного договору сторони погодили, що надання кредиту позичальнику здійснюється окремими частинами в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 126 000 000,00 грн. зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 17 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 02.10.2013.

У випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3 додаткового договору протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання, на одинадцятий календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за кредитним договором дія кредитного договору припиняється. Виконання позичальником даного обов'язку не потребує від кредитора надіслання жодних попередніх письмових повідомлень та/або вимог до позичальника (п. 4.3 додаткового договору).

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч п. 1.1.1. додаткового договору № 18 позичальник порушив строки повернення кредиту, що стало підставою для звернення позивача з вимогою № 18.2-61 від 24.02.2014 (про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 160 395 534,22 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 126 000 000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 26 636 224,60 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 6 148 109,59 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1 611 200,03 грн.

Нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або за комісіями передбачено п. 3.4.9. кредитного договору.

Як видно з матеріалів справи, що ні при розгляді справи місцевим господарським судом, ні при перегляді в апеляційній інстанції сторони не заперечували проти факту прострочення позичальником умов кредитного договору № З.ЗДС/35/2010-КЛТ, а також розміру нарахованої заборгованості та штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 4.2. іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення боржником кредитного договору. При цьому, відповідно до п. 4.3. іпотечного договору, іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпечені іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги одним із таких способів:

- набуває право власності на майно;

- від свого імені продає майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог;

- дає іпотекодавцю згоду на реалізацію майна третім особам, визначеним іпотекодержателем або погоджених з ним від свого імені за умови, що кошти, виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачається, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Дотримання позивачем вимог даної статті підтверджується наявністю в матеріалах справи вимоги № 18.2-61 від 24.02.2014 та копією опису вкладення в цінний лист, яким підтверджується направлення вимоги відповідачу 24.02.2014, що не заперечується апелянтом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовної вимоги стосовно переходу до позивача права звернення стягнення на предмет іпотеки.

Клопотання третьої особи 5 про припинення провадження у справі 905/2621/14-908/5299/14, обґрунтоване тим, що між позивачем та третьою особою 5 було укладено договір застави майнових прав № 213 від 05.02.2015, відповідно до якого, ПАТ «АВАНТ-БАНК» стало кредитором за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 із змінами та доповненнями та за іпотечним договором № 25ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010. На підставі вказаних документів, третя особа 5 вважає, що до неї перейшли права вимоги за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 із змінами та доповненнями та за іпотечним договором № 25ДС/35/2010-КЛТ.

Суд апеляційної інстанції зазначає також, що 02.03.2015 на підставі Постанови Правління Національного банку України № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважено особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав визначених ч. 3 ст. 38 Закону. Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 67 від 11.03.2015, комісією з перевірки правочинів було виявлено нікчемним договір застави майнових прав № 213 від 05.02.2015. Таким чином, в результаті нікчемності договору застави майнових прав № 213 від 05.02.2015 до третьої особи 5 не перейшли права вимоги за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 із змінами та доповненнями та за іпотечним договором № 25ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010. Враховуючи, що договір застави майнових прав № 213 від 05.02.2015 є нікчемним, отже, в силу положень ст. 216 ЦК України, вказаний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. (Аналогічна позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 08.12.2015 у справі № 925/555/14).

Разом з тим, процесуальне правонаступництво врегульовано ст. 25 ГПК України, згідно з ч. 1 якої у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З аналізу наведеної норми вбачається, що процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, тому для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. Враховуючи, що такого вибуття позивача зі складу спірного матеріального правовідношення не відбулося, суд відхиляє як безпідставне клопотання третьої особи 5 про здійснення правонаступництва.

В апеляційній скарзі відповідач також зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не задовольнивши його клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею справи № 905/2621/14, що розглядається Господарським судом Донецької області. Дане твердження апелянта спростовується наступним.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" у квітні 2014 року звернулося до Господарського суду Донецької області з позовними вимогами про звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 в розмірі 160 395 534,22 грн., а саме: на нерухоме майно (будівлі і споруди), загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5 та належить відповідачеві на праві власності на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2008 у справі № 31/299 та ухвали Господарського суду міста Києва від 23.02.2009 року у справі № 31/299, зареєстрованих 09.07.2010 Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", реєстраційний номер 30914349, номер запису 355-з в книзі д.8з-170, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26663015, виданого 09.07.2010 Комунальним підприємством "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду Донецької області № 905/2621/14 від 17.04.2014. У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" подало зустрічний позов про визнання недійсним іпотечного договору та вилучення записів з реєстру іпотек та заборони відчуження нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.05.2014 у прийнятті зустрічного позову було відмовлено.

04.06.2014 Господарським судом Донецької області провадження у справі № 905/2621/14 було зупинено до розгляду по суті апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.05.2014 та повернення матеріалів справи.

26.04.2014 постановою Донецького апеляційного господарського суду Товариству з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" відмовлено у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 29.05.2014.

Надалі, Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" було подано касаційну скаргу на зазначену ухвалу від 29.05.2014 та постанову від 26.04.2014, що підтверджується матеріалами справи.

12.08.2014 прийнято Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

У зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, 02.09.2014 Вищим господарським судом України прийнято розпорядження "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" № 28-р, яким було визначено, що розгляд господарських справ, підсудних Господарському суду Донецької області, здійснюється Господарським судом Запорізької області.

На виконання вимог Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р була призупинена робота Господарського суду Донецької області (наказ від 03.09.2014 № 40).

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (зі змінами і доповненнями) зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно із Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду (абз. 1 ч. 3 ст. 1 Закону).

Листом Господарського суду Донецької області від 03.09.2014 року № 01-40/221 повідомлено про неможливість направлення справ, які знаходяться в провадженні господарського суду Донецької області на адресу господарського суду Запорізької області.

ГПК України не містить інституту відновлення втраченої справи.

При цьому, відповідно до п. 7.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» від 26.12.2011 № 18, не підлягає відновленню справа, втрачена до закінчення судового розгляду. В такому разі заявник не позбавлений права на подання нової позовної заяви у загальному порядку.

У подальшому, зважаючи на описані обставини Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" 27.11.2014 правомірно звернулося до Господарського суду Запорізької області з новою позовною заявою від 27.11.2014 про звернення стягнення на майно відповідача у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010 в розмірі 160 395 534,22 грн., а саме: на нерухоме майно (будівлі і споруди), загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5.

01.12.2014 ухвалою Господарським судом Запорізької області було прийнято позовну заяву та присвоєно номер № 905/2621/14-908/5299/14, де № 905/2621/14 - номер справи, що розглядалась Господарським судом Донецької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.01.2015 було вирішено направити матеріали справи № 905/2621/14-908/5299/14 до Господарського суду міста Києва згідно з територіальною підсудністю в порядку ст.ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в результаті державної реєстрації змін до установчих документів відповідача з 23.10.2014 місцезнаходженням відповідача є м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, кім. 205.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2015 справу № 905/2621/14-908/5299/14, згідно протоколу автоматизованого розподілу було прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В. та призначено до розгляду на 17.02.2015.

Судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 905/2621/14-908/5299/14 до вирішення справи № 905/2621/14 (яка фактично була втрачена), оскільки провадження по даній справі було порушено в результаті звернення позивача з новою позовною заявою від 13.10.2014 до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів (зокрема, як передбачено пунктом 7.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18).

Окрім того, ухвала Господарського суду Донецької області від 29.08.2014 у справі № 905/2621/14 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви залишена в силі постановою Донецького апеляційного господарського суд, набрала законної сили на момент перегляду справи № 905/2621/14-908/5299/14 в апеляційні інстанції, та не була скасована, що підтверджується копією Листа Вищого господарського суду України від 13.03.15 № 08 03-08/83.

Суд також враховує, що відповідач у даній справі не був позбавлений права звернутись з новим позовом (зокрема, зустрічним) про визнання недійсним іпотечного договору № 25/ДС/І101/2010-КЛТ від 30.07.2010. Однак, відповідач не скористався таким правом під час розгляду даної справи в суду першої інстанції. Крім того, сторона не позбавлена права звернутися з таким позовом в загальному порядку. А тому її право на судовий захист судом першої інстанції під час розгляду даної справи не порушено.

Скаржник в апеляційні скарзі також зазначає, що позивачем після початку розгляду справи по суті було змінено предмет позову. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду в цій частині та відхиляє доводи відповідача, оскільки зазначеним клопотанням було лише наведено перелік нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, за рахунок якого позивач просив задовольнити свої вимоги, тоді як заміна матеріально-правової вимоги особи місця не мала.

Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а саме, положення ст. 39 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого: у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення зазначається, зокрема: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, що не було виконано місцевим господарським судом.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами відповідача, що початкова ціна предмета іпотеки має зазначатись в рішенні суду, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічна позиція щодо обов'язковості зазначення початкової ціни предмету іпотеки викладена і в постанові Верховного Суду України у справі 6-1935цс15. Київський апеляційний господарський суд на підставі ст. 111-28 ГПК України враховує правову позицію, викладену у висновках Верховного Суду України, проте з урахуванням обставин по даній справі.

Відповідно п. 4.4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014, якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. Відповідно до ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється двома способами: за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Судом першої інстанції правомірно не було визначено початкову ціну за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем на підставі п. 1.4. іпотечного договору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи сторони не дійшли згоди щодо початкової вартості предмету іпотеки. Дана обставина також підтверджується усними поясненнями представника відповідача в судовому засіданні 28.01.2016 (яке здійснювалося з фіксацією судового процесу), яка зазначила, що ринкова вартість предмету іпотеки з моменту укладення іпотечного договору - змінилася, та станом на 28.01.2016, на її думку, є меншою ніж зазначено в п. 1.4. іпотечного договору.

В зв'язку з викладеним, місцевий господарський суд правомірно дійшов до висновку, що згода між іпотекодавцем і іпотекодержателем щодо початкової ціни предмету іпотеки - відсутня, а тому неможливо визначити початкову ціну на підставі п 1.4. іпотечного договору.

Щодо іншого способу визначення початкової ціни предмету іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, суд звертає увагу, що позивачем при зверненні до суду 27.11.2014 до позовної заяви було додано звіт про експертну оцінку ринкової вартості нежитлової нерухомості від 12.05.2014 (яка здійснювалась під час розгляду втраченої справи № 905/2621/14 Господарським судом Донецької області), відповідно до якого ринкова вартість об'єкту нерухомості, що є предметом іпотеки, становить 152 824 312,00 грн.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлення початкової ціни в сумі 152 824 312,00 грн. (на підставі звіту від 12.05.2014), є необґрунтованим. Так, суд враховує втрату актуальності даної ціни як на момент звернення з новим позовом до Господарського суду Запорізької області через обставини, які не залежали від волі заявника (у зв'язку з проведенням антитерористичної операції), так і на момент ухвалення рішення місцевим господарським судом, а тим паче на стадії перегляду справи Київським апеляційним господарським судом, в розумінні ст. 101 ГПК України, через що не вбачається підстав для зміни рішення суду першої інстанції в цій частині.

Тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про неможливість зазначення в рішенні суду початкової ціни предмету іпотеки на підставі звіту про експертну оцінку ринкової вартості нерухомості від 12.05.2014 (який було здійснено ще під час розгляду втраченої справи).

Водночас, дійшовши до висновку про неможливість застосування способів визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки, що зазначені в ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що сторонами ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час перегляду справи в апеляційній інстанції не заявлялося клопотання про проведення судової експертизи з визначення вартості нерухомого майна. В судовому засіданні 28.01.2016 (яке здійснювалося з фіксацією судового процесу) суд повторно з'ясовував у апелянта зокрема, про наявність такого клопотання, проте відповідач підтвердив, що таке клопотання не заявлялось. При цьому жоден із учасників апеляційного провадження не вказав про готовність та намір оплатити вартість проведення такої експертизи.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Враховуючи, що сторони, зокрема не заявляли таке клопотання, та не заявили про готовність оплати такої експертизи, суд з метою уникнення повернення матеріалів справи з експертної установи через неоплату, що призведе фактично до затягування розгляду справи у разі призначення експертизи з власної ініціативи (в період ліквідації банку) дійшов висновку про розгляд справи за наявними доказами з урахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункт 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі „Смірнова проти України").

До того ж, судом апеляційної інстанції приймаються доводи третьої особи 3, що 02.10.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ „Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку», було розпочато процедуру ліквідації позивача, а реалізація звернення стягнення на майно визначеним судом першої інстанції способом безпосередньо впливає на забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідацію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що жоден із способів визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки, що зазначається в ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» не може бути використаний для її визначення по даній справі, а експертиза за відсутності клопотання та згоди на її оплату неможлива, тому судом першої інстанції було правомірно визначено з урахуванням інтересів усіх сторін, що встановлення початкової ціни в даній справі повинно проводитись в порядку Закону України «Про виконавче провадження» зі встановленням фактичної ціни майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Враховуючи, що завданням судочинства є захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів осіб та недопущення порушення прав та інтересів інших осіб, а рішення суду повинно прийматись на засадах справедливості і розумності, виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом було правомірно задоволено позовні вимоги.

Судом апеляційної інстанції приймаються доводи позивача про порушення його прав на підставі ст. 1 ГПК України.

Отже, обмеження в процесуальному аспекті (неможливість застосування жодного із способів встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки передбаченими ч.6 ст. 38 Закону) не може бути підставою для відмови у захисті порушеного матеріального права у даній справі, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі № 905/2621/14-908/5299/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі

№ 905/2621/14-908/5299/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 905/2621/14-908/5299/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повний текст постанови складено 04.02.2016.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім