ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2016 р. Справа № 922/2328/15

вх. № 2328/15

Суддя господарського суду: Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання: Пустовалова І.С.

розглянувши скаргу ДП "Твоя преса - Харків" (вх. №307 від 12.11.15) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби МЮУ щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.07.2015 по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпорний банк України", м. Київ
до Дочірнє підприємство "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса", м. Харків 3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Інвест", м. Київ
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 за довіреністю №010-01/3139 від 15.05.2014

відповідача - не з"явився

3-ї особи - не з"явився

МУЮ - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ "Державний експортно-імпорний банк України" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Дочірнього підприємства "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса" заборгованість за кредитним договором № 151313К15 від 28.10.2013р. станом на 26.03.2015р. в розмірі 79862,43 доларів США та 190282877,92 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.06.2015р. у справі № 922/2328/15 (суддя Прохоров С.А.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса" (61001, м. Харків, просп. Гагаріна, 1, код 34956068) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпорний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, код 00032112) заборгованість за кредитним договором № 151313К15 від 28.10.2013 р. станом на 26.03.2015 р. у розмірі:

- 52 206 412,73 грн. заборгованості за кредитом (основним боргом);

- 2 366 865,17 грн. заборгованості за процентами;

- 115 664 486,73 грн. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією;

- 11 273 878, 14 грн. пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 77 445,65 доларів США пеня за прострочення погашення кредиту (основного боргу);

- 351 396,74 грн. пеня за прострочення сплати процентів;

- 2 416, 78 доларів США пеня за прострочення сплати процентів;

- 8 419 838,41 грн. пеня за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією

та судовий збір в сумі 73080,00 грн.

На виконання вказаного рішення 13.07.15 господарським судом Харківської області було видано наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2015р. рішення господарського суду Харківської області від 23.06.15 у справі № 922/2328/15 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.12.2015 по справі №922/2328/15 касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса" на рішення господарського суду Харківської області від 23.06.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 було повернуто без розгляду.

12 листопада 2015 року Дочірне підприємство "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса" звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою (вх. №307) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби МЮУ щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.07.2015 в якій просить суд:

- Витребувати у відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України докази виконання вимог діючого законодавства стосовно вчасного надіслання документів виконавчого провадження сторонам.

- Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу № 922/2328/15 виданого 13.07.2015 р. господарським судом Харківської області.

- Скасувати Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №48903857 від 01.10.2015 року.

- Скасувати Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №48903857 від 01.10.2015 року.

- Скасувати Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №48903857 від 28.10.2015 року.

- Скасувати Постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №48903857 від 28.10.2015 року.

Відділом примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби МЮУ надіслані документи на виконання вимог ухвали суду від 21.12.2015, в тому числі матеріали виконавчого провадження, які були долучені судом до матеріалів справи.

Розгляд скарги було відкладено на 09 лютого 2016 року.

Представники відповідача, третьої особи та державний виконавець в судове засідання не з'явилися.

Представник стягувача, в судовому засіданні, проти скарги заперечує.

Від ДДВС МЮУ надійшло клопотання (вх. №4100 від 09.02.16) про відкладення розгляду скарги у зв"язку з неможливістю явки представника в судове засідання та заперечення на скаргу.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду скарги, суд відмовляє в його задоволенні, як в такому, що не підтверджується наданими суду доказами, а також зважаючи на те, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого скарга може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника стягувача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже відповідно до приписів даної норми Конституції, органи і посадові особи, що здійснюють дії спрямовані на виконання судового рішення зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законами України.

Стаття 124 Конституції України визначає, що, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як передбачено ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України:

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

При виконанні виконавчого провадження № 48903857 з виконання наказу № 922/92328/15, виданого господарським судом Харківської області 13.07.2015 року про стягнення з Дочірнього підприємства «Твоя Преса-Харків» на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» суми заборгованості за кредитом, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 01.10.2015 року за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження винесена відповідна постанова, боржнику встановлений строк для самостійного виконання рішення протягом 7 днів з моменту її винесення.

Копії вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження надіслані сторонам виконавчого провадження від 01.10.2015 року на наступний день, тобто 02.10.2015 року (на виконання вимог ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження»), про що свідчить квитанція про відправку постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2015 року на наступний день - 02.10.2015 року, штрих кодовий ідентифікатор № 895 та витяг з сайту Укрпошта про відстеження поштових пересилань, штрихкодовий ідентифікатор № 895.

У зв'язку з тим, що рішення суду не виконано в наданий державним виконавцем для самостійного виконання рішення суду строк, державним виконавцем відділу винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.10.2015 року.

Підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, є відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору була винесена державним виконавцем 28.10.2015 року, тобто через 27 днів після внесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Одночасно, 28.10.2015 року, з винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, державним виконавцем накладений арешт на кошти боржника в межах суми боргу.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

У зв'язку з тим, що рішення боржником не було виконано у строк, наданий йому державним виконавцем, з метою забезпечення реального виконання рішення, керуючись вимогами статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем 28.10.2015 накладений арешт на грошові кошти боржника.

Враховуючи ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 14 встановлено, що заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб ДВС предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судових рішень, ухвалених господарським судом відповідно до ГПК, підлягають розгляду господарськими судами (стаття 121-2 ГПК).

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" враховуючи положення статті 121-2 ГПК роз'яснено, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає лише місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду. Оскільки прийняття органами ДВС, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає відповідно до статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до зазначених судів (пункт 9.1).

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає необґрунтованими вимоги скарги боржника та відмовляє в задоволенні скарги боржника (вх. №307) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби МЮУ щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.07.2015.

Керуючись ст. 33, 34, 43, 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Дочірнього підприємства "Твоя Преса - Харків" ТОВ "Твоя Преса" (вх. №307 від 12.11.2015) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби МЮУ щодо виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.07.2015 по справі №922/2328/15 відмовити.

Суддя Прохоров С.А.

(справа №922/2328/15)