ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 911/5434/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Ставровський, Одеська обл., Красноокнянський р-н, с. Ставрове

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп, Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка

Товариства з обмеженою відповідальністю Мастертрейд, м. Запоріжжя

про стягнення 138130,32 грн. та розірвання договору

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 23.11.2015 р.);

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

Обставини справи:

сільськогосподарський виробничий кооператив Ставровський (далі позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп (далі відповідач 1) та товариства з обмеженою відповідальністю Мастертрейд (далі відповідач 2), в якому просить суд стягнути з відповідача-2 138019,92 грн. заборгованості згідно договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р., солідарно стягнути з відповідача 1 та відповідача-2 110,40 грн. пені та розірвати договір поставки № 1759 від 09.11.2015 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ним на виконання умов договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. було здійснено передоплату на рахунок відповідача 2 на загальну суму 138019,92 грн. Проте, відповідач 2 в порушення умов договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. в установлений договором строк своє зобовязання з постачання товару взагалі не виконав, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача-2 138019,92 грн. Позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором поставки № 1759 від 09.11.2015 р. між сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ставровський» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» було укладено договір поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р., відповідно до умов якого відповідач-1, відповідальність якого обмежується сумою 5000,00 грн., поручається перед позивачем за виконання грошових зобов'язань відповідачем-2 щодо сплати пені. Враховуючи вищевикладене, позивачем на підставі п 5.1. договору поставки нараховано відповідачу 1 та відповідачу-2 110,40 грн. пені. Крім того, оскільки відповідач належним чином не виконував умови договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. в частині поставки товару, позивач на підставі ст.ст. 651-654 ЦК України просить суд розірвати договір поставки № 1759 від 09.11.2015 р.

28.01.2016 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло додаткове правове обґрунтування позовних вимог № 28-1/01 від 28.01.2016 р.

Представник позивача в судових засіданнях 14.01.2016 р. та 02.02.2016 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судові засідання 14.01.2016 р. та 02.02.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань відповідач 1 був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 667 та № 039. Відповідач 1 відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача 2 в судові засідання 14.01.2016 р. та 02.02.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань відповідач 2 був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 802 та № 390, повернутими у звязку з тим, що відповідач 2 за зазначеною адресою не перебуває (вубули), хоча вся кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців). Відповідач 2 відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з абзацом 3 пункту 3.9.1 постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.11.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Мастертрейд» (постачальник) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ставровський» (покупець) було укладено договір № 1759 (договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобовязується поставити в обумовлені договором строки покупцеві (одержувачу) товар, визначений в п.1.2. цього договору (товар), а покупець зобовязується оплатити та прийняти товар.

Згідно з п. 1.2. договору товар що підлягає поставці згідно умов цього договору селітра аміачна, Україна, 34,4 % (мішок по 50 кг); кількість (тонна) 100; ціна за одну тонну з ПДВ 6901,00 грн.; загальна вартість без ПДВ 575083,00 грн.; сума ПДВ 115017,00 грн.; загальна вартість з ПДВ 690100,00 грн.

Згідно з п. 2.1. договору загальна вартість товару за цим договором складає 690100,00 грн., ПДВ (20%) 115017,00 грн., разом 690100,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору поставка товару за цим договором здійснюється на умовах СРТ, Інкотермс 2010.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що поставка товару здійснюється постачальником шляхом передачі товару покупцю, що є стороною за цим договором, або особі, визначеній покупцем в якості одержувача.

Відповідно до п. 3.4. договору поставка товару здійснюється повністю чи окремими партіями за вибором постачальника протягом 30 днів з дня повної оплати товару.

Обовязок продавця передати товар вважається виконаним з моменту надання товару у розпорядження покупця (одержувача) в місці поставки, з цього моменту до покупця переходять ризик втрати (в тому числі природної втрати) та пошкодження товару (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору поставка товару здійснюється на умовах 20 % попередньої оплати. Товар, що підлягає поставці, повинен бути оплачений протягом 3 днів з дати укладення цього договору.

Згідно з п.п. 7.6., 7.7. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 7.6. цього договору, та триває до припинення прав та обовязків, які виникли із договору.

09.11.2015 р. відповідачем 2 було виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-08814 від 09.11.2015 р. для оплати селітри аміачної N=34,4% Україна, 20 тонн, всього на загальну суму 138019,92 грн.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення № 326 від 10.11.2015 р., оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні, позивачем 10.11.2015 р. відповідно до п. 4.1 договору сплачено відповідачу-2 138019,92 грн. з призначенням платежу: «за амселітру рахунок № 08814 від 09.11.15 в т.ч. ПДВ 20% - 23003,32 грн.».

Проте, відповідачем 2 в строк, передбачений п. 3.4. договору, взагалі не було поставлено позивачу товар за договором поставки № 1759 від 09.11.2015 р.

25.11.2015 р. позивачем було направлено на адресу відповідача 2 лист, що підтверджується фіскальним чеком № 6489 від 25.11.2015 р., в якому ним повідомлено про сплату коштів згідно рахунку-фактури № СФ-08814 від 09.11.2015 р. на суму 138019,92 грн. В зазначеному листі позивач вимагає здійснити поставку товару в строки, передбачені договором і повідомляє про втрату економічного та господарського інтересу у звязку із порушенням умов договору у випадку непоставки товару в обумовлені строки та відмови від подальшого прийняття до виконання зобовязань по договору, розірвання договору та необхідності повернення протягом одного дня із моменту порушення умов договору грошових коштів. Проте, зазначений лист був залишений відповідачем 2 без відповіді та задоволення.

Таким чином, враховуючи те, що на момент звернення позивача до суду відповідач 2 в порушення умов п. 3.4. договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. взагалі не здійснив поставку товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 138019,92 грн. передоплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено господарським судом, відповідач 2 отримав від позивача 138019,92 грн. попередньої оплати товару, проте у встановлений п. 3.4. договору строк, тобто протягом 30 днів з дня повної оплати товару, не передав позивачу товар селітру аміачну, N=34,4% Україна, 20 тонн, на суму 138019,92 грн.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Таким чином, оскільки на час прийняття рішення відповідач не здійснив поставку передбаченого умовами договору товару, а саме селітри аміачної, N=34,4% Україна, 20 тонн, та не повернув позивачу 138019,92 грн. попередньої оплати, вимога позивача про стягнення з відповідача-2 138019,92 грн. попередньої оплати за непоставлену продукцію підлягає задоволенню.

09.11.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель, відповідач 1) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ставровський» (кредитор, позивач) укладено договір поруки № 09-11-2015, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ТОВ «Мастертрейд» щодо виконання зобов'язання згідно договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р.

Згідно з п.п. 2.1., 3.1. договору поруки під основним договором в договорі розуміють договір поставки № 1759 від 09.11.2015 р. Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується грошовим зобовязанням (у вигляді пені) у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основним договором, кредитор вправі звернутися із вимогою про його виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Пунктом 6.1. договору поруки передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою № 16-1/11 від 16.11.2014 р., в якій просив відповідача 1 в триденний термін з моменту отримання даної вимоги виконати зобов'язання відповідно до договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р. Зазначена вимога була отримана 23.11.2015 р. директором товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» ОСОБА_2, що підтверджується його підписом на вказаній вимозі.

30.11.2015 р. відповідач 1 звернувся до позивача з відповіддю на вимогу вих. № 307 від 30.11.2015 р., в якій повідомив позивача, що зобов'язання за договором поруки 09-11-2015 від 09.11.2015 р. будуть виконані в строк до 11.12.2015 р.

Проте, станом на момент прийняття рішення ні відповідачем 1, ні відповідачем 2 заборгованість по сплаті пені сплачена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено господарським судом, до позивача згідно договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р. перейшло право вимоги до відповідача 1 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 2 договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. в частині сплати пені.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 ГК України та статтею 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідача 1 та відповідача-2 110,40 грн. пені, нарахованої за період з 11.12.2015 р. по 14.12.2015 р. на 138019,92 грн. неповернутої попередньої оплати.

Відповідно до п. 5.1. договору у випадку несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,02 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3 % річних від загальної вартості партії товару, поставку якого прострочено.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом за період з 11.12.2015 р. по 14.12.2015 р. на 138019,92 грн. вартості непоставленого товару, сума пені становить 110,42 грн., проте з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача солідарно підлягає стягненню 110,40 грн. пені у межах заявлених позовних вимог.

Крім того, позивач у звязку з невиконанням відповідачем 2 умов договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. в частині поставки товару просить суд розірвати договір поставки № 1759 від 09.11.2015 р.

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Критерієм істотного порушення закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому мається на увазі не лише грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а і випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Господарським судом досліджено питання істотності порушення відповідачем 2 умов договору № 1759 від 09.11.2015 р. та встановлено, що оскільки станом на момент подання позовної заяви відповідачем 2 взагалі не поставлено товар, то позивач значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, що свідчить про істотність порушення відповідачем 2 умов договору № 1759 від 09.11.2015 р.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач 2 не виконав своїх зобовязань щодо поставки продукції у строки, встановлені п. 3.4. договору, що свідчить про істотне порушення ним умов договору № 1759 від 09.11.2015 р. та відповідно до ст. 651 ЦК України є підставою для його розірвання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про розірвання договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. підлягає задоволенню.

Крім того, в позовній заяві позивач просить суд солідарно стягнути із відповідача 1 та відповідача 2 адвокатські витрати у сумі 10000,00 грн. на підставі договору № 23-1/11-15 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.11.2015 р.

На підтвердження факту отримання послуг адвоката позивачем надано суду, зокрема, договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 23-1/11-15 від 23.11.2015 р., акт прийому-передачі документів від 23.11.2015 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 р. та копію платіжного доручення № 366 від 30.11.2015 р. на суму 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Пунктом 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

23.11.2015 р. між позивачем (замовник) та адвокатом ОСОБА_1 (виконавець) був укладений договір № 23-1/11-15 про надання адвокатських послуг (правової допомоги). Відповідно до умов цього договору виконавець зобов'язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ТОВ «Мастертрейд» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (боржники), які виникли на підставі договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. та на підставі договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р., надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржників обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості (повернення попередньої оплати), пені, 3 % річних та інфляційних втрат, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржниками перед замовником зобов'язання на підставі договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. та на підставі договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р., консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов'язків виконавця за даним договором (п. 1.1. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в розмірі 17 відсотків від суми фактичного розміру грошових коштів, що надійдуть на поточних рахунок замовника, в якості виконання боржником (боржниками) зобовязань, які виникли у звязку із порушенням та невиконанням, несвоєчасним виконанням договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. та договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р., та/або фактичного виконання (погашення) задоволеного судом (на підставі відповідного рішення суду) розміру заборгованості (повернення попередньої оплати), пені, 3 % річних та інфляційних втрат у звязку з неналежним, не своєчасним та неповним виконанням взятого на себе боржниками зобовязання згідно договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. та договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата за надані правові послуги згідно даного договору проводиться наступним чином 100% від суми, вказаною в п. 3.1. договору 23460,00 грн., замовник повинен сплатити виконавцю в строк до 26.11.2015 р. та/або протягом 5 календарних днів з моменту надходження коштів (частини коштів) на його поточних рахунок в якості погашення розміру заборгованості (повернення попередньої оплати), пені, 3 % річних та інфляційних втрат у звязку з неналежним, не своєчасним та неповним виконанням взятого на себе боржниками зобовязання згідно договору поставки № 1759 від 09.11.2015 р. та договору поруки № 09-11-2015 від 09.11.2015 р., та розмір котрий задоволений судом у відповідній справі, погашення заборгованості боржниками будь-яким іншим чином (вексель, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, договір про переведення боргу, інше), не забороненим чинним законодавством України.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 3.5. договору).

На підтвердження факту перерахування позивачем адвокату ОСОБА_1 оплати за надані правові послуги позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 366 від 30.11.2015 р. на суму 10000,00 грн., завірену адвокатом ОСОБА_1 Проте, на зазначеному платіжному дорученні реквізити одержано банком та проведено банком не засвідчені підписом відповідального виконавця та печаткою або відбитком штампа банку, а отже платіжне доручення № 366 від 30.11.2015 р. не може бути належним доказом сплати позивачем адвокату ОСОБА_1 10000,00 грн. за надані правові послуги,

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано суду належні докази на підтвердження отримання послуг адвоката, а саме не надано суду належних доказів оплати позивачем адвокату ОСОБА_1 адвокатських послуг, то господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідачів зазначеної суми.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1. Розірвати договір поставки № 1759 від 09.11.2015 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Мастертрейд» та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Ставровський».

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мастертрейд» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8, код 35979594) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ставровський» (67940, Одеська обл., Красноокнянський р-н, с. Ставрове, код 03767245) 138019,92 грн. (сто тридцять вісім тисяч девятнадцять грн. 92 коп.) попередньої оплати та 3288,29 грн. (три тисячі двісті вісімдесят вісім грн. 29 коп.) судового збору.

3. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, код 38267861) та товариства з обмеженою відповідальністю «Мастертрейд» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8, код 35979594) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ставровський» (67940, Одеська обл., Красноокнянський р-н, с. Ставрове, код 03767245) 110,40 грн. (сто десять грн. 40 коп.) пені та 1,66 грн. (одну грн. 66 коп.) судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 15.02.2016 р.