ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Справа № 904/3006/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська І.П.,
суддіФролова Г.М., Яценко О.В.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року
у справі№ 904/3006/14
Господарського судуДніпропетровської області
за позовомДержавного підприємства "Придніпровська залізниця"
доПублічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"
простягнення 35 316, 48 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Білей Ю.О. дов. № 2060 від 11.12.2015 року,
- відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (далі за текстом - ДП "Придніпровська залізниця") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі за текстом - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення плати за користування вагонами у сумі 33 426, 48 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 1 890, 00 грн., загалом на суму 35 316, 48 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року у справі № 904/3006/14 (з урахуванням ухвали про виправлення описки у рішенні від 16.09.2015 року) позовні вимоги задоволено: стягнуто з ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ДП "Придніпровська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 33 426, 48 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 1 890, 00 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року у справі № 904/3006/14 апеляційну скаргу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими актами, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року у справі № 904/3006/14 та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, аргументуючи порушення норм права, зокрема, п. п. 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами та контейнерами, ст. ст. 42, 119 Статуту залізниць України, ст. ст. 202, 237, 246, 614 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 01.02.2016 року колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого - Ходаківської І.П., суддів - Фролова А.М., Яценко О.В. (доповідач) касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 11.02.2016 року.

11.02.2016 року на адресу Вищого господарського суду України надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника позивача в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, яке обґрунтовано тим, що ДП "Придніпровська залізниця" припинило свою діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, оскільки позивачем не надано належних доказів у розумінні ч. 2 ст. 36 ГПК України про припинення діяльності ДП "Придніпровська залізниця", у задоволенні заяви слід відмовити..

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 06.11.2008 року ДП "Придніпровська залізниця" (залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (найменування змінено на ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат") (власник колії) уклали договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці № ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч, за умовами п. 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею під'їзної колії є знак "Межа під'їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 метрів від стрілки примикання.

Положення п. 21 вказаного Договору передбачено, що останній укладається терміном на п'ять років з 11.12.2008 року до 10.12.2013 року включно.

Відповідно до п. 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії.

Згідно п. 11 Договору час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 16 Договору сторони узгодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

16.11.2009 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої, зокрема, вирішили змінити п. 16 Договору та викласти деякі положення даного пункту у наступній редакції: "Власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками наведеними у Розділі 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1) по ставках таблиць № 1, 2 (розділ 3); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що за залізничними накладними №№ 33893546, 33893520, 33888322, 41333923, 41348368, 41380148, 41348863, 41337619, 41337551, 41337593, 41337569, 41337585, 41337577, 41344516, 41344482, 41344466, 41344524, 41348384, 41348392, 41344599, 41344474, 41344581, 41379926, 41332800, 41348889, 41379967, 41379934, 41379918, 41379983, 41380007, 41379876, 41379868, 41379975, 41380122, 41379959, 41379900, 41380031, 41379942, 41379991, 41380023, 41380015, 41380155, 41380049, 41379850, 39958152, 33863655, 33893553, 33893561, 41379884, 41380130, 96263585, 96270116, 96270115, 41315565, 41309436, 41315490, 41315516, 41306895, 41308487, 41308503, 41308644, 41308495, 41309519, 41309527, 41309501, 41315466, 41315599, 41315607, 41315482, 41315532, 41315540, 41315557, 41315581, 41315474, 41307000, 41306853, 41306861, 41306945, 41307042, 41306960, 41306903, 41307026, 41306911, 41307018, 41308511, 41308537, 41306929, 41306937, 41306952, 41306978, 41292897, 41292822, 41306986, 41308560, 41308529, 41308578, 41308552, 41308651, 41308602, 45177110, 45191160, 45191335, 45191251, 45177144, 45177102, 45178043, 45178035, 45177128, 45177086, 45177136, 45177078, 33905316, 33899477, 33903956, 33903964, 33905712, 41337064, 33902800, 33904020, 33902826, 33904004, 33891789, 33885567, 41344896, 33903949, 33909482, 96260868, 96252563 залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до накладних станція та залізниця призначення - Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно наказу № 608 від 03.11.2013 року об 23:25 год. затримані вагони на станції ДС Новоблочна Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони № № голова 56513815 хвіст 57653032 у кількості 46 вагонів, індекс поїзда 4671-41-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 3576.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів - ДС Новоблочна складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 142 від 03.11.2013 року, що прибули поїздом № 3576 03.11.2013 року о 23:20 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу.

Крім того, судами встановлено, що на підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 № 142 від 03.11.2013 року.

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 03.11.2013 року о 23:50 год.

Як встановлено судами попередніх інстанцій 07.11.2013 року о 00:25 год. у журналі № 4 диспетчерських розпоряджень по Криворізькій дирекції залізниці на відміну наказів по затриманих поїздах форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 1038 про надання дозволу станції ДС Новоблочна відправити поїзд № 3576, який був затриманий за наказом № 608, з оформленням усіх необхідних документів.

Також, судами досліджено, що згідно наказу № 621 від 06.11.2013 року об 03:00 год. затримані вагони на станції ДС Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони № № голова 57653008 хвіст 55096213 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4671-50-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 3575.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - ДС Кривий Ріг - Головний складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 52 від 06.11.2013 року, що прибули поїздом № 3575 05.11.2013 року о 22:01 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу.

На підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 № 3157 від 06.11.2013 року.

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 06.11.2013 року о 03:30 год.

07.11.2013 року о 12:50 год. у журналі № 4 диспетчерських розпоряджень по Криворізькій дирекції залізниці на відміну наказів по затриманих поїздах форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 1042 про надання дозволу станції ДС Кривий Ріг - Головний відправити поїзд № 3575, який був затриманий за наказом № 621, з оформленням усіх необхідних документів.

Відповідно до наказу № 622 від 06.11.2013 року об 23:30 год. затримані вагони на станції ДС Новоблочна Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно наведеного наказу затримці підлягали вагони № № голова 53138137 хвіст 53534319 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4671-55-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 3578.

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - ДС Новоблочна складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 143 від 06.11.2013 року, що прибули поїздом № 3578 06.11.2013 року о 23:25 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу.

На підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 № 143 від 06.11.2013 року.

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 07.11.2013 року о 00:05 год.

07.11.2013 року о 11:30 год. у журналі № 4 диспетчерських розпоряджень по Криворізькій дирекції залізниці на відміну наказів по затриманих поїздах форми ДУ-58 зареєстровано наказ № 1040 про надання дозволу станції ДС Новоблочна відправити поїзд № 3578, який був затриманий за наказом № 622, з оформленням усіх необхідних документів.

Господарськими судами попередніх інстанцій досліджено, що на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника № № 10274-10275, 10186-10195, 10211, 10230, 10240-10241, 10244-10261, 10266-10276, 10284-10302, 10304, 10312 за весь час затримки спірних вагонів, який охоплює період з моменту їх прибуття і до закінчення їх затримки.

Положеннями абзацу 1 ст. 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Судами встановлено, що позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про віднесення на відповідальність вантажовласника, що підтверджується відповідними записами-повідомленнями відображеними у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Так, враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станції ДС Новоблочна та станції ДС Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 33 426, 48 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 09119012, 09119013, 09119014, 09119015, 09119016, 12119030, 18119048, 13119031, які підписані представником відповідача із застереженням про готовність прийняти вагони на під'їзну колію.

Крім того, судами встановлено, що позивачем було нараховувано збір за зберігання вантажів у загальній сумі 1 890, 00 грн. за накопичувальними картками форми ФДУ-92 № № 07119210, 08119211, які з боку відповідача також підписані із аналогічним застереженням.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Положеннями 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів збір та пп. 2.1. п. 2 Тарифного керівництва № 1 за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо); збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) справляється в розмірі 5, 90 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділі 1 Тарифного керівництва № 1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Згідно п. п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (п. п. 9, 10 Правил).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Згідно п. 12 вказаних Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Судами встановлено, що станцією затримки ДС Новоблочна та ДС Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці та станцією призначення Кривий Ріг були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами № 621 від 06.11.2013 року, № 622 від 06.11.2013 року, № 608 від 03.11.2013 року, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№ 09119012, 09119013, 09119014, 09119015, 09119016, 12119030, 18119048, 13119031 у загальній сумі 35 316,48 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками форми ФДУ-92 № № 07119210, 08119211 у загальному розмірі 1 890, 00 грн.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та відповідно про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Положеннями п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Отже, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що надані позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що акт загальної форми, складений представником станції не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 року у справі № 904/5778/13.

Крім того, судами встановлено, що представники відповідача відсутні на станціях підходу, обставини затримки вагонів на станціях підходу через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та несвоєчасним вивільненням останнім колій від вантажу залежали від скаржника, а тому посилання відповідача на підписання актів загальної форми не уповноваженими представниками судами обґрунтовано відхилено.

Доводи скаржника про наявність вільних колій на ст. Кривий Ріг та на ст. Допоміжна, тобто можливість подання вагонів відповідачу є необґрунтованими з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій досліджено, що згідно наданої ПАТ "Південний ГЗК" довідки про наявність вільних колій на станції Допоміжна підтверджується можливість прийняти спірних вагонів зі станції Кривий Ріг, однак скаржником не надано судам попередніх інстанцій доказів в підтвердження факту прийняття ним заходів по реагуванню на повідомлення позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення позивача про готовність вагонів до забирання, виконання ним вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці".

Відповідно до п. п. 5, 6 укладеного Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для під'їзної колії здійснюється через інтервал часу 1, 5 год.

Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Судами досліджено, що згідно п. п. 3, 5 Інструкції "Про порядок обслуговування і організації руху на під'їзному шляху ПАТ "Південний ГЗК", узгодженої сторонами у справі, перегін Кривий Ріг - Допоміжна є одноколійний, обладнаний релейним напівавтоматичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ "Південного ГЗК" по прямому міжстанційному зв'язку, або телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчим документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 року за № 50/1854.

Положеннями п. 16.3 Правил технічної експлуатації передбачено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг" визначено порядок відправлення поїздів на ст. Допоміжна.

Господарськими судами досліджено, що згідно п. п 1 - 4 зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку "дача згоди", загоряється зелена лампочка "отримання згоди". Після цього ДСП станції Кривий Ріг натискає поїзну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на ст. Допоміжна.

Відповідно до п. 8 Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2, 0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Також, судами досліджено, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо.

Підпунктом 14.2.1. п. 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 року № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Таким чином, суди обґрунтовано відхилено доводи скаржника про наявну можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем Положення про зайнятість колій на станції призначення,з огляду на те, що вказані доводи носять суб'єктивний характер, в той час як надане позивачем Положення про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Крім того, судами вірно зазначено, що наявність вільних колій на станції Допоміжна, за умов зайнятості колій на станції Кривий Ріг, ніяким чином не впливала на можливість подання вагонів до останньої, враховуючи їх затримання на станціях підходу.

Також, судами досліджено, що між сторонами відсутні і договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання ДП "Придніпровська залізниця" тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажу, а тому і відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що скаржником не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Більше того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Отже, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду справи місцевим та апеляційним господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, господарськими судами вірно застосовані норми права, а доводи скаржників не спростовують законності прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року у справі № 904/3006/14 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року у справі № 904/3006/14 залишити без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська

СуддіГ.М. Фролова

О.В. Яценко