КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 910/25971/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Сидоренко Ю.А. - дов. №10/00-59 від 16.06.2015 р.

від відповідача-1 Кучирка Ю.В. - дов. №14 від 22.06.2015 р.

від відповідача-2 Бортницький Ю.В. - дов. №19/12-1 від 19.12.2015 р.

від відповідача-3 Кучма С.В. - дов. №8 від 12.02.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Агрокомплекс «Зелена Долина»

на рішення господарського суду міста Києва

від 21.09.2015 р. (суддя Картавцева Ю.В.)

у справі №910/25971/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

(далі - ПАТ «Банк Форум»)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

«Агрокомплекс «Зелена Долина»

(далі - ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю

«Управляюча компанія «Терра Фуд»

(далі - ТОВ «УК «Терра Фуд»)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд»

(далі - ТОВ «Терра Фуд»)

про стягнення з кожного відповідача по 98 744 353,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. у справі №910/25971/14 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом у розмірі 69 374 979,68 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 983 904,61 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469,62 грн.; стягнуто з ТОВ «УК «Терра Фуд», як солідарного з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» боржника, на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом у розмірі 69 374 979,68 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 983 904,61 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469,62 грн.; стягнуто з ТОВ «Терра Фуд», як солідарного з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» боржника, на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом у розмірі 69 374 979,68 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 983 904,61 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469,62 грн. Стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина», ТОВ «УК «Терра Фуд» та ТОВ «Терра Фуд» в дохід Державного бюджету України по 24 360,00 грн. судового збору. Крім цього, припинено провадження у справі №910/25971/14 в частині стягнення 18 977 164,32 грн. заборгованості за кредитом та 8 038 834,78 грн. заборгованості за процентами.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилався на те, що всупереч приписам ч. 1 ст. 42 ГПК України відповідачам не надсилалася копія висновку судового експерта за результатами проведення призначеної місцевим судом судово-економічної експертизи, судом неналежно повідомлено відповідачів про дату судового засідання, за результатами якого прийнято оскаржене рішення, безпідставно відхилено клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи, не взято до уваги подану відповідачем-1 заяву про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 635 317,64 грн., а також помилково стягнуто суму заборгованості та штрафні санкції з кожного відповідача окремо, а не солідарно тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №910/25971/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. апеляційну скаргу відповідача-1 прийнято до провадження, розгляд справи №910/25971/14 призначено на 17.11.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р., з огляду на нез'явлення в судове засідання представників учасників судового процесу, розгляд справи відкладено на 01.12.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р., враховуючи перебування судді Коршун Н.М. у відпустці, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Жук Г.А.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду, й з огляду на нез'явлення в судове засідання представника відповідача-2 розгляд справи відкладено на 22.12.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р., враховуючи вихід судді Коршун Н.М. з відпустки, яка входить до постійного складу судової колегії Київського апеляційного господарського суду, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження (ч. 1 ст. 102 ГПК України).

У разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст. 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги (п. 9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду, й на підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 02.02.2015 року.

В судове засідання з'явилися представники всіх учасників судового процесу, представники відповідачів доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, оскаржене рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог за наведених в скарзі підстав та прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України справи в апеляційній інстанції переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням ряду особливостей. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, ПАТ «Банк Форум» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина», ТОВ «УК «Терра Фуд» та ТОВ «Терра Фуд» про стягнення солідарно 93 944 815,59 грн. заборгованості за кредитним договором №1-0056/13/11-KL від 20.06.2013 року (далі - Кредитний договір).

В ході розгляду справи судом першої інстанції, позивачем подано заяву про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог до 98 744 353,01 грн., яку прийнято судом. Цією заявою ПАТ «Банк Форум», не змінюючи підстави позову (порушення зобов'язань за Кредитним договором) вважав необхідним змінити предмет позову з солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором на стягнення з кожного з відповідачів окремо заборгованості за цим правочином.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, а також неналежним виконанням відповідачем-2 та відповідачем-3 зобов'язань за договорами поруки, які укладено в забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором тощо.

Оцінивши встановлені фактичні обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість частини позовних вимог, відтак прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Так, задовольняючи позов частково, місцевий суд встановив, що в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором щодо здійснення кредитування відповідача-1 на суму 98 439 200,00 грн., натомість відповідачем-1 обов'язку щодо погашення відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі за умовами Кредитного договору не виконано. Одночасно судом встановлено, що в зв'язку із порушенням умов Кредитного договору, позивач 24.10.2014 р. надіслав до усіх відповідачів вимоги щодо погашення заборгованості та дострокове виконання порушених зобов'язань за Кредитним договором та договорами поруки протягом семи робочих днів від дати направлення вимоги, однак порушення боржником та поручителями не було усунуте, заборгованість по Кредитному договору не погашена. Станом на час звернення до суду з позовом сума заборгованості за Кредитним договором складала 92 917 408,19 грн., а сума заборгованості з процентів за користування кредитом - 893 203,86 грн.

В заяві про зміну предмета позову та збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитом в розмірі 88 352 144,00 грн. в зв'язку із частковим її погашенням, а заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 8 038 834,78 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи факт погашення відповідачем-1 заборгованості по процентах за користування кредитом в межах заявленого позивачем періоду, місцевий суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у справі в цій частині, тому провадження у справі про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 8 038 834,78 грн. припинив на підставі до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім цього, посилаючись на довідку ПАТ «Банк Форум» №11596/5.2 суд встановив, що у зв'язку із частковим погашенням суми основного боргу, станом на 18.09.2015 р. заборгованість відповідача-1 за кредитом складала 69 374 979,68 грн., а з огляду на заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 88 352 144,00 грн. та часткову її сплату в розмірі 18 977 164,32 грн. суд вважав, що провадження у справі в цій частині також підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Вимоги позивача щодо заборгованості за кредитом в розмірі 69 374 979,68 грн. суд визнав обґрунтованими й в цій частині позов задовольнив.

Суд першої інстанції також погодився з позивачем стосовно розрахунку пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 983 904,61 грн. за період з 03.11.2014 р. по 04.12.2014 р. та 369 469,62 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 02.07.2014 р. по 04.12.2014 р., тому вимоги позивача в цій частині також задовольнив.

Крім цього, враховуючи приписи ст. 554 ЦК України суд зазначав, що наведеною нормою закону передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, адже поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним, відтак кредитор має право пред'явити вимоги до кожного із поручителів окремо на підставі відповідного договору поруки.

З огляду на встановлений судом факт наявної заборгованості відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором, укладені між сторонами договори поруки, суд вважав обґрунтованими позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідача-1 та з відповідачів-2 і 3, як солідарних з ним боржників.

Як встановлено місцевим судом, між позивачем (кредитором) та відповідачем-1 (позичальником) укладено Кредитний договір №1-0056/13/11-KL від 20.06.2013 р. із змінами і доповненнями, за умовами якого банк на визначених цим договором умовах відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає йому кредитні кошти окремими частинами на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної Кредитним договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язався вчасно погашати банку заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь банку проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Кредитним договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ст. 627 ЦК України встановлено, що на підставі ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зміст договору на підставі п. 1 ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями пункту 3.1. ст. 3 Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти, які нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування такої заборгованості з періодичністю, визначеною п. 3.3. цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в зазначеному п. 3.2. розмірі, а також приймається рік, який складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Відповідно до п. 3.2. ст. 3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 18,5% річних, а з 25.04.2014 р. - 20,5%.

Зобов'язанням на підставі ч. 1 ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України, ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено матеріалами справи, банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором щодо надання кредиту, що підтверджуються заявками від 25.06.2013 р. на суму 62 200 000,00 грн. та від 27.06.2013 р. на суму 35 667 200,00 грн., а також меморіальними ордерами №491047 від 25.06.2014 р. на суму 62 200 000,00 грн. та №610974 від 27.06.2013 р. на суму 35 667 200,00 грн. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Натомість відповідачем-1 обов'язок щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі згідно Кредитного договору не виконано, й станом на момент звернення позивача до суду з позовом сума заборгованості відповідача-1 за Кредитним договором складала 92 917 408,19 грн., а сума заборгованості з процентів за користування кредитом - 893 203,86 грн.

Як вище згадувалось, в ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем-1 було частково погашено заборгованість й станом на 18.09.2015 р. така заборгованість відповідача-1 по кредиту складала 69 374 979,68 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом було погашено повністю, що не заперечувалось сторонами. В частині погашеної суми кредиту та процентів за користування кредитом судом було припинено провадження на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Порушенням зобов'язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання умов (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений договором або законом строк (ст. 612 ЦК України).

Приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Передбачений ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється на підставі ст. 3 цього Закону від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідач-1 у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, процентами та/або комісією зобов'язаний за умовами п. 8.2 Кредитного договору сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 983 904,61 грн. за період з 03.11.2014 р. по 04.12.2014 р. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469,62 грн. за період з 02.07.2014 р. по 04.12.2014 р. є вірним, таким, що відповідає матеріалам справи та умовам укладеного між сторонами договору. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 983 904,61 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469,62 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно матеріалів справи з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором були укладені наступні договори поруки:

- договір поруки №1-0270/13/11-Р від 20.06.2013 року, укладений між позивачем та ТОВ «УК «Терра Фуд», за умовами якого відповідач 2 поручився перед позивачем за належне та своєчасне виконання відповідачем-1 зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) в розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором.

- договір поруки №1-0271/13/11-Р від 20.06.2013 року, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Фуд», правонаступником якого є ТОВ «Терра Фуд», за умовами якого відповідач-3 поручився перед позивачем за належне та своєчасне виконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) в розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, позивач 22.10.2014 р. надсилав на адресу поручителів вимоги (№10228/3.2, 10186/3.2, 10227/3.2) щодо погашення заборгованості та дострокове виконання порушених зобов'язань за Кредитним договором та договорами поруки відповідно. Цей факт не заперечувався сторонами, однак згадані вимоги залишено поручителями без задоволення, й доказів на спростування цього матеріали справи не містять.

Положеннями ст. 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткової (субсидіарної) відповідальності поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, цією нормою закону передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя за договором поруки, а не декількох поручителів за різними договорами поруки, адже поручителі за різними договорами поруки не несуть солідарної відповідальності один перед одним.

За умовами п.1.1 договорів поруки у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов'язання за Кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор відповідно, має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо.

Таким чином, кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України (постанова від 11.11.2014 року у справі №3-62гс14), на яку і посилався місцевий в оскарженому рішенні. Однак прийняв в зв»язку з цим рішення про стягнення суми боргу з кожного відповідача окремо - боржника та двох поручителів тощо.

Київський апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що за наведених вище підстав сума заборгованості підлягає стягненню солідарно з боржника - відповідача 1 та поручителя - відповідача 2, а також окремо з цього ж боржника - відповідача 1 та поручителя - відповідача 3. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України (постанова від 30.09.2015 р. у справі 6-1348цс15 ) за наслідками розгляду заяви про перегляд рішень судів з підстав неоднакового застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд визнав підставними твердження апелянта про помилкове стягнення місцевим судом суми заборгованості та штрафних санкцій з кожного відповідача окремо, відтак дійшов висновку про необхідність зміни на підставі п. 4 ч. 1 ст. 103 ГПК України резолютивної частини оскарженого рішення.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції процесуальних норм щодо неналежного повідомлення відповідачів про дату судового засідання, за результатами якого прийнято оскаржене рішення, безпідставного відхилення клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи тощо, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що судом не взято до уваги подану відповідачем-1 заяву про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 635 317,64 грн. відхилено апеляційним судом, адже згідно п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зарахування зустрічних вимог, в тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі під час тимчасової адміністрації не здійснюється.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення місцевого суду по суті є законним, обґрунтованим обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить, проте вважав за необхідне змінити його резолютивну частину щодо стягнення з боржника та його поручителів визначених позивачем сум. В зв»язку з цим доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків, за винятком зміни резолютивної частини рішення за вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» задовольнити частково, рішення господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. у справі №910/25971/14 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №1-0056/13/11-KL від 20.06.2013 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (24200, Вінницька обл., Томашпільський район, смт. Томашпіль, вул. Інтернаціональна, 8, ідентифікаційний код 32721857) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Терра Фуд» (03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8, ідентифікаційний код 34832401) заборгованість за кредитом у розмірі 69 374 979 (шістдесят дев'ять мільйонів триста сімдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 68 копійок; пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 983 904 (один мільйон дев'ятсот вісімдесят три тисячі дев'ятсот чотири) гривні 61 копійка; пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469 (триста шістдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) гривень 62 копійки.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (24200, Вінницька обл., Томашпільський район, смт. Томашпіль, вул. Інтернаціональна, 8, ідентифікаційний код 32721857) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (23600, Вінницька обл., Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16, ідентифікаційний код 35438742) заборгованість за кредитом у розмірі 69 374 979 (шістдесят дев'ять мільйонів триста сімдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 68 копійок; пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 983 904 (один мільйон дев'ятсот вісімдесят три тисячі дев'ятсот чотири) гривні 61 копійка; пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 369 469 (триста шістдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) гривень 62 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена Долина» (24200, Вінницька обл., Томашпільський район, смт. Томашпіль, вул. Інтернаціональна, 8, ідентифікаційний код 32721857) в дохід Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Терра Фуд» (03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8, ідентифікаційний код 34832401) в дохід Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Фуд» (23600, Вінницька обл., Тульчинський район, м. Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16, ідентифікаційний код 35438742) в дохід Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.

Припинити провадження у справі №910/25971/14 в частині стягнення 18 977 164, (вісімнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 32 коп. заборгованості за кредитом та 8 038 834 (вісім мільйонів тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 78 коп. заборгованості за процентами.»

Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/25971/14 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун