ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.2016 Справа № 907/1254/15

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Україна, м. Бориспіль, Київської області

до відповідача: Комунального підприємства Центральна районна аптека №22 Закарпатського обласного виробничого обєднання „Фармація, м. Іршава, Закарпатської області

про стягнення суму 89761,38 грн. (в т.ч. 47330,72 грн. - основна заборгованість, 2942,61 грн. 3% річних, 39488,05 грн. інфляційні втрати).

Представники:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_3, директор, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представники за довіреністю.

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, розяснено їх права та обовязки відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України, зокрема, право заявляти відводи.

СУТЬ СПОРУ: Приватним акціонерним товариством „ОСОБА_1 Україна, м. Бориспіль, Київської області заявлено позов до Комунального підприємства Центральна районна аптека №22 Закарпатського обласного виробничого обєднання „Фармація, м. Іршава, Закарпатської області про стягнення суму 89761,38 грн. (в т.ч. 47330,72 грн. - основна заборгованість, 2942,61 грн. 3% річних, 39488,05 грн. інфляційні втрати).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.12.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 12.06.2016 року.

В судовому засіданні 12.01.2015 року оголошено перерву до 28.01.2016 року, для надання можливості сторонам подати витребувані судом документи та подати письмові пояснення по суті спірних відносин.

19.01.2016 року позивач, надіслав на адресу суду письмову заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог відповідно до ст. 22 ГПК України та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму 89761,38 грн. (в т.ч. 47330,72 грн. - основна заборгованість, 2942,61 грн. 3% річних, 39488,05 грн. інфляційні втрати) у зв'язку з частковою оплатою відповідачем суми боргу.

Вказане клопотання подано позивачем до прийняття рішення судом першої інстанції, не суперечить законодавству, не порушує чиї - небудь права і охоронювані законом інтереси з огляду на що приймається судом.

За таких обставин, суд розглядає зменшені позовні вимоги.

28.01.2016 року, у звязку з клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи та його неявкою, з метою повного, всебічного зясування всіх обставин справи для її правильного вирішення, судом відкладено розгляд справи на 09.02.2016 року.

Представник позивача у ході судового розгляду наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач позов визнав повністю, проти позовних вимог не заперечив.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Приватним акціонерним товариством „ОСОБА_1 Україна (далі - Позивач) в особі голови правління ОСОБА_6, діючого на підставі Статуту, було укладено Договір № І/49-01-11 від 16.01.2011 року з Комунальним підприємством Центральною районною аптекою №22 Закарпатського обласного виробничого обєднання „Фармація (далі - Відповідач), в особі завідувача ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, відповідно до якого позивачем з 05.03.2014 року по 23.04.2014 року були передані у власність товари та документи, що до них відносяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з аналізу положень ст.11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення зобовязання у сторін відповідного договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

В порушення умов договору № І/49-01-11 від 16.01.2011 року відповідач не сплатив за товар, який отримав відповідно до видаткових накладних (копії видаткових накладних містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 5.2 договору № І/49-01-11 від 16.01.2011 року, оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії. Проте оплата за товар, в зазначений у видаткових накладних строк, здійснена не була.

З урахуванням приписів ст. ст. 549, 625 ЦК України та закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань правовими наслідками порушення грошового зобовязання, тобто зобовязання сплатити кошти, є обовязок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку, інфляційні нарахування та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, позивачем проведено нарахування 3% річних з простроченої суми 2942,61 грн. та інфляційні втрати 39488,05 грн.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 11, 509, 525, 526, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання не допускається. Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи принципи змагальності, рівності, неупередженості, а також те, що незважаючи на неодноразову вимогу суду подати контррозрахунок штрафних санкцій, відповідачем не спростовано та не заперечено проти такого розрахунку, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість суми нарахованих штрафних санкцій позивачем.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 89761,38 грн. в т.ч. 47330,72 грн. - основна заборгованість, 2942,61 грн. 3% річних, 39488,05 грн. інфляційні втрати - підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1827,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 4-3, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

СУД УХВАЛИВ :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Центральна районна аптека №22 Закарпатського обласного виробничого обєднання „Фармація (90100, Закарпатська обл., м. Іршава, вул. Шевченка, 31А ) на користь Приватного акціонерного товариства „ОСОБА_1 Україна (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100 ) заборгованість на суму 89761,38 грн. (вісімдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят одна грн.. 38 коп.) в т.ч. 47330,72 грн. - основна заборгованість, 2942,61 грн. 3% річних, 39488,05 грн. інфляційні втрати та у відшкодування судових витрат - суму 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

3. Видати наказ

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.02.2016 року.

Суддя Андрейчук Л.В.