ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа № 917/2020/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - не з'явився.

третя особа - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 5643 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.15 р. у справі № 917/2020/15

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Перекоти-Поле", с. Білики, Миргородський район, Полтавська область

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінь-Приват", с. Білики, Миргородський район, Полтавська область,

про зобов'язання поновити електропостачання

ВСТАНОВИЛА:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Перекоти - Поле" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" безкоштовно підключити електропостачання до ПСП "Перекоти - Поле" за місцем реєстрації у с. Білики Миргородського району Полтавської області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що електрична енергія відключена відповідачем без попередження та без будь-яких причин; з заявою про припинення електропостачання позивач до відповідача не звертався.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.11.2015 р. у справі № 917/2020/15 у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивач не надав жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності позивача на будь-яке майно, що знаходиться за місцем реєстрації у с. Білики Миргородського району Полтавської області. Також позивачем не надані докази проведення оплати отриманих послуг. Відсутні докази того, що об'єкт належить до тих об'єктів, плата за приєднання до електричних мереж з яких не стягується. Позивачем у позові не конкретизовано, який саме об'єкт слід підключити за місцем реєстрації позивача, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Не визначено вулицю об'єкта підключення та інші ідентифікуючі ознаки цього об'єкта. Доказів наявності у позивача на праві власності чи користування будь-яких об'єктів за зазначеною адресою позивач суду не надав, та ін.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.2015 р. у справі № 917/2020/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що спірний договір неправомірно розірвано відповідачем в односторонньому порядку, та ін.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

Відповідач та третя особа у призначене судове засідання не зявилися.

Враховуючи факт належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду апеляційної скарги, та те, що норми ст. 38 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судова колегія вважає, що судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Неявка в судове засідання представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 05.12.2007 р. між ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії (постачальник) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Перекоти - Поле" (споживач) укладений договір на постачання електричної енергії № 739 (далі договір № 739).

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 16.05.2011 р. до договору № 739 позивач змінив найменування з ВАТ "Полтаваобленерго" на ПАТ "Полтаваобленерго".

Відповідно до додатку № 3 до договору № 739 "Перелік об'єктів і точок комерційного обліку" споживачу здійснювалось електропостачання до об'єкту, що значив як «приміщення у с. Білики» (а. с. 64).

У додатках № 6, 7, 8 до договору № 739 зазначено, що електропостачання здійснювалось до "господарського двору" цього споживача за такою ж адресою (а. с. 66, 67, 72-73).

Позивач зазначає, що Миргородською філією ПАТ "Полтаваобленерго" без попередження відключено постачання електроенергію ПСП "Перекоти - поле", без будь яких пояснень.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі про зобов'язання відповідача безкоштовно підключити електропостачання до ПСП "Перекоти - Поле" за місцем реєстрації у с. Білики Миргородського району.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що позивач не надав жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності позивача на будь-яке майно, що знаходиться за місцем реєстрації у с. Білики Миргородського району Полтавської області. Також позивачем не надані докази проведення оплати отриманих послуг. Відсутні докази того, що об'єкт належить до тих об'єктів, плата за приєднання до електричних мереж з яких не стягується. Позивачем у позові не конкретизовано, який саме об'єкт слід підключити за місцем реєстрації позивача, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Не визначено вулицю об'єкта підключення та інші ідентифікуючі ознаки цього об'єкта. Доказів наявності у позивача на праві власності чи користування будь-яких об'єктів за зазначеною адресою позивач суду не надав, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України, визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як зазначено вище, 05.12.2007 р. між ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії (постачальник) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Перекоти - Поле" (споживач) укладений договір на постачання електричної енергії № 739.

Як свідчать матеріали справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 23.11.2012 р. ПП "Перекоти - поле" звернулося до Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" з заявою (вх. № 2863), в якій просив розірвати договір № 739 про постачання електричної енергії у зв'язку з тяжким фінансовим становищем та переходом права власності на нежитлове приміщення - будівлю пташника за адресою: вул. Хорольська, 24, с. Білики Миргородського району, до іншої особи (а. с. 78).

23.11.2012 р. інспектором Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" у присутності представника ПСП "Перекоти - поле" проведено технічну перевірку приладу обліку та складено акт пломбування (а. с. 79).

28.11.2012 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 05-17-01-5/2982, в якому повідомив, що на підставі п. 9.4. договору № 739, ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України припиняє дії договору про постачання електричної енергії № 739, який укладений між відповідачем та ПСП «Перекоти - поле».

Згідно з довідкою ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії № 13-17-01-5/3404 від 03.11.2015 р. остання оплата споживача ПСП "Перекоти - поле" за договором № 739 надійшла 26.10.2012 р. в сумі 284,01 грн., кошти залишаються не витраченими, споживання електроенергії по цьому договору через відповідний електролічильник відсутнє (а. с. 86).

Матеріали справи містять договір на постачання електричної енергії № 514 від 20.11.2007 р., який укладений між ВАТ "Полтаваобленерго" в особі Миргородської філії та ТОВ "Промінь - приват" (а. с. 40-43).

08.01.2013 р. ТОВ "Промінь - приват" звернулося до Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" з заявою вх. № 33 про укладення договору по точці обліку с. Білики до об'єкту "пташник" (а. с. 37, 83).

Даний об'єкт перебуває в користуванні ТОВ "Промінь - приват" на підставі договору оренди приміщення № 1 від 01.06.2012 р., укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ "Промінь - приват" (орендар) (а. с. 33-35).

15.01.2013 р. відповідно до додаткової угоди до договору на постачання електричної енергії № 514 від 20.11.2007 р., що укладений між ТОВ Промінь - приват" та Миргородською філією ПАТ "Полтаваобленерго", даний об'єкт включений до точок обліку цього споживача, у зв'язку з чим оформлений додаток № 3 до договору "Перелік об'єктів і точок комерційного обліку споживача", та однолінійну схему - додаток № 6 до договору та складено акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток № 7 до договору на постачання електричної енергії № 514), (а. с. 38-39).

В свою чергу відповідач зазначає, що відповідно до додаткової угоди до договору на постачання електричної енергії № 514 від 20.11.2007 р. про приєднання до цього договору точки обліку з договору № 739, електропостачання до цього об'єкту здійснюється за новою схемою підключення згідно з однолінійної схемою, що є додатком № 6 до договору № 514, тобто електрична енергія з 15.01.2013 р. за договором № 739 не постачалась, лінія споживання переключена на нову схему на договір № 514.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 9.4. договору № 739, даний договір укладається на строк до 31.12.2007 р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірваний і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством.

У звязку зі зміною прав щодо будівлі пташника та земельної ділянки власником у складі відповідної комісії складено відповідний акт від 11 червня 2012 р.

Як було зазначено вище, 23.11.2012 р. ПП "Перекоти - поле" звернулося до Миргородської філії ПАТ "Полтаваобленерго" з заявою про розірвання укладеного договору № 739.

Проте, жодних доказів в спростування викладеного позивач суду не надав.

Більше того, позивач не надав доказів вжиття після відключення у зазначений період електроенергії, листування щодо відповідного акту прав на об'єкт, договору, його продовження, споживання, тощо.

Згідно з п. 6.18. Правил користування електричною енергією, у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Відповідно до п. 5.1. Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Відповідно до п. 5.4. Правил користування електричною енергією, для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи:

1) заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника;

2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

3) однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

4) відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

5) заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів;

6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності);

7) копію свідоцтва про державну реєстрацію та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

8) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта);

9) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори;

10) копію акта допуску про підключення електроустановки та у визначених законодавством випадках - сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 р. № 923 "Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (із змінами) (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

11) паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

12) довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані (зазначені у підпункті 4 цього пункту) розрахункових засобів обліку субспоживачів (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше).

Також позивач не надав жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності позивача на будь-яке майно, що знаходиться за місцем реєстрації у с. Білики Миргородського району Полтавської області.

Згідно з п. 7.11. Правил користування електричною енергією, підключення електроустановок споживача, у тому числі які були відключені за заявою споживача, здійснюється відповідно до договору про відключення та повторне підключення або відповідно до домовленості між замовником та електропередавальною організацією, факт якої підтверджується заявою замовника та розрахунковими документами, що підтверджують оплату послуги.

Доказів проведення такої оплати позивач суду не надав.

Відповідно до п. 1.7.3. Правил користування електричною енергією, лише для тимчасових (сезонних) або віддалених географічно об'єктів (пересувні розважальні заклади, тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, бурові, земснаряди, базові станції стільникового зв'язку тощо) точки приєднання можуть визначатись у діючих (вже існуючих) електричних мережах (об'єктах) власника мереж (електропередавальної організації) та можуть співпадати з точками забезпечення потужності, та приєднання до електричних мереж електропередавальної організації за тимчасовою схемою будівельних струмоприймачів підрядної організації, які планується використати для будівництва (реконструкції чи технічного переоснащення) електроустановки, у тому числі будівельно-монтажних, налагоджувальних, випробувальних та інших робіт, пов'язаних з виконанням технічних умов приєднання та умов договору про приєднання електроустановок замовника до електричної мережі і приєднання таких об'єктів здійснюється в установленому цими Правилами порядку без справляння плати за приєднання.

Позивач не надав суду доказів того, що об'єкт належить до тих об'єктів, плата за приєднання до електричних мереж з яких не стягується.

Відповідно до п. 1.4. Правил користування електричною енергією, точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії.

В абзаці 48 п. 1.2. Правил користування електричною енергією встановлено, що об'єкт - це електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб'єкту господарювання на праві власності або користування;

В абзаці 57 п. 1.2. Правил користування електричною енергією визначено, що підключення - це виконання операцій комутації в місцях контактних з'єднань електропроводки з метою подачі напруги на електроустановку (електроустановки).

Позивачем у позові не конкретизовано, який саме об'єкт слід підключити за місцем реєстрації позивача, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Не визначено вулицю об'єкта підключення та інші ідентифікуючі ознаки цього об'єкта.

Доказів наявності у позивача на праві власності чи користування будь-яких об'єктів за зазначеною адресою позивач суду не надав.

Надані позивачем державні акти на право власності на земельну ділянку від 24.02.2006 р., видані не позивачу, на ім'я громадянина ОСОБА_1 (а. с. 30-31). А отже, не є доказами наявності у позивача права користування зазначеною земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про відмову у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.15 р. у справі № 917/2020/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Полтавської області від 19.11.15 р. у справі № 917/2020/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 10.02.2016 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.