РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2016Справа №910/32733/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду праву

за позовом Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві

"Розрахунковий центр "Голосіїво"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава"

про стягнення 106 163,92 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Адаменко І.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава" про стягнення 106 163,92 грн. згідно з договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.09.2012 № 14-12.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши пояснення позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що 25.09.2012 між Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією, далі Орендодавець, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава", далі Орендар, та Комунальним підприємством Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво", далі Підприємство, укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 14-12, далі Договір, відповідно до предмету якого (п.1.1 Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 85А для розміщення виставки книжкової, образотворчої продукції, виробленої в Україні без здійснення торгівлі. Приміщення було передано по акту приймання-передачі приміщення від 25.09.2012.

Згідно п. 3.1 Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плата розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва та на дату підписання договору за перший місяць оренди становить без ПДВ 3 518,94 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць (п. 3.2 Договору).

Розрахунок місячної орендної плати оформлений сторонами додатком № 1 до Договору, в якому розраховано розмір орендної плати за місяць - 4 222,73 грн., розмір витрат, пов'язаних з утриманням нежитлового приміщення (експлуатаційні витрати), розмір яких встановлений розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 12.01.2012 № 5 та від 08.02.2013 № 74 "Про питання врегулювання розрахунків витрат на утримання нерухомого майна" всього за місяць 278,42 грн. з ПДВ, а також відшкодування плати за землю відповідно до Закону України "Про плату за землю" в розмірі 743,87 грн. за місяць з ПДВ.

Пунктом 3.5 Договору визначено, що орендна плата сплачується Орендарем на рахунок Підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання (балансоутримувача), починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди.

Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.6 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і у повному обсязі.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 до 31.03.2015 (п. 9.1 Договору).

Позивач стверджує, що відповідачем не було своєчасно і в повному обсязі сплачено орендні платежі, витрати, пов'язані з утриманням нежитлового приміщення (експлуатаційні витрати) та не відшкодовано витрати з утримання земельної ділянки за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 86 529,42 грн., заборгованість за експлуатаційні витрати в сумі 4 948,97 грн. та заборгованість з відшкодування витрат на утримання земельної ділянки в сумі 14 685,53 грн., які позивач і намагається стягнути.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон.

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні спірного Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як норм загальних, він вважається укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частиною 3 статті 18 Закону передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений Договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Пункт 1 статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Правомірність нарахування відшкодування вартості витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки підтверджується Законом України "Про плату за землю", який був чинний до 01.01.2011 та Податковим кодексом України, який набрав чинності з 01.01.2011.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач надав суду акт звірки взаєморозрахунків від 17.12.2015, згідно якого станом на 17.12.2015 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 106 163,92 грн., акт підписаний лише позивачем. При цьому судом враховано, що акт звірки є суто бухгалтерським документом, за яким бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті орендних платежів, відшкодуванні вартості витрат, пов'язаних з утриманням земельної ділянки, експлуатаційних витрат (витрат на утримання нерухомого майна) та настання строку виконання такого зобов'язання. В той же час, відповідачем не надано доказів на спростування наявності заборгованості чи доказів її погашення. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 86 529,42 грн., заборгованості по експлуатаційним витратам в сумі 4 948,97 грн. та заборгованості з відшкодування витрат на утримання земельної ділянки в сумі 14 685,53 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по судовому збору в сумі 1 592,44 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава", згідно вимог ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.02.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 525, 526, 530, 629, 638, 759 ЦК України, ст. ст. 193, 283, 286 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 49, 82, 84, частиною другою та третьою ст. 85 ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Росава", 03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7А, , на користь:

- Комунального підприємства Голосіївського району в м. Києві "Розрахунковий центр "Голосіїво", 03028, м. Київ, пр-т. Науки, буд. 13, , заборгованість з орендної плати в сумі 86 529,42 грн., заборгованість по експлуатаційним витратам у сумі 4 948,97 грн., заборгованість з відшкодування витрат на утримання земельної ділянки в сумі 14 685,53 грн. і судовий збір у розмірі 1 592,44 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 10.02.2016 року

Суддя Ю.О.Підченко