Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

" 09 " лютого 2016 року Справа №927/1516/15

За ПОЗОВОМ: Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика"

юридична адреса: вул. Потебні, 71, м. Луцьк, Волинська область, 43018

поштова адреса: вул. Перемоги, 34, смт. Понінка, Полонський район, Хмельницька

область, 30511

До ВІДПОВІДАЧА: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс"

юридична адреса: вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів, 14000

адреса керівника та засновника: вул. В/Містечко-33, буд. 20, кв. 11, Довгинцівський

район, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50044

ТРЕТЯ ОСОБА, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО"

вул. Червонопрапорна, буд. 169, м. Київ, 03026

Про визнання договору недійсним

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від Позивача: Коберський А.П. - представник, довіреність від 31.12.2015.

Від Відповідача: не з'явився.

Від Третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" пред'явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" про визнання недійним договору поставки №1911-14 від 19.11.2014, укладеного між сторонами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку Позивача, підпис у Договорі від імені Продавця (Відповідача) виконано невідомою особою, тому що, як стверджує Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика", директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" Курбатов С.О. даний договір не підписував.

До початку судового засідання 12.01.2016 через канцелярію суду (відділ документального забезпечення) представником Позивача подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі та запропоновано поставити судовому експерту наступне питання: "Чи виконаний підпис на договорі поставки №1911-14 від 19.11.2014 належить громадянину Курбатову Сергію Олександровичу?". Проведення судової почеркознавчої експертизи Позивач просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а оплату за проведення експертизи в разі її призначення покласти на Відповідача.

До початку судового засідання 26.01.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО" надійшла заява про вступ у справу на стороні Відповідача, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО" просить допустити його у до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача.

Дану заяву обґрунтовано тим, що 25.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САНТРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" був укладений договір про відступлення права вимоги №2502/15, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО" отримало від Відповідача право вимоги від Позивача виконання зобов'язань за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс", в сумі 324600,00 грн. та правом вимоги сплати штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором поставки №1911-14 від 19.11.2014, тому рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО".

Також до початку судового засідання 26.01.2016 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладені заперечення проти позову та заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО".

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, Відповідач зазначає, що Договір поставки є укладеним та сторони приступили до його виконання, а саме: Відповідач поставив товар, отже виконав Договір у повному обсязі, а Позивач прийняв товар, підписав акти прийому-передачі вугільної продукції, накладні, здійснив часткову оплату, тобто частково виконував Договір. Таким чином сторони своїми діями підтвердили факт укладання цього Договору, тому не має жодних підстав для визнання цього Договору недійсним.

З приводу твердження Позивача, що Договір від імені Відповідача було підписано не уповноваженою особою, зазначено, що даний Договір укладався шляхом направлення проекту Договору поштою і Відповідач наполягає на тому, що з його сторони даний Договір підписав та скріпив печаткою директор Відповідача - Курбатов С.О.

Ухвалою суду від 26.01.2016 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО" та клопотання Відповідача задоволено, залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО".

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, у вищевказаній заяві про вступ у справу зазначено, що враховуючи те, що Відповідачем було виконано умови даного Договору, слідує, що ним було схвалено даний Договір та прийнято до виконання, а тому відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для сторін, тим більше що Позивач не заперечує, що ним підписано Договір належним чином. В зв'язку з цим Третя особа вважає вимогу Позивача про визнання договору поставки №1911-14 від 19.11.2014 недійсним з мотивів відсутності належних повноважень представника Відповідача на укладення Договору безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

До початку судового засідання 09.02.2016 від Третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких, зокрема, зазначено, що рішенням Господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" про визнання договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними та стягнення заборгованості за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 у розмірі 363612,96 грн. задоволено повністю, при цьому судом було здійснено оцінку договору поставки №1911-14 від 19.11.2014 та не виявлено підстав для визнання його недійсним.

Одночасно Третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника Третьої особи за наявними у справі матеріалами у зв'язку з неможливістю забезпечити його явку в судове засідання.

До початку судового засідання 09.02.2016 через канцелярію суду (відділ документального забезпечення) представником Позивача подано клопотання про продовження строку розгляду справи, витребування від Третьої особи оригіналів документів, що підтверджують господарські операції між Позивачем та Відповідачем, а також долучення до матеріалів справи копій документів щодо звернення Позивача до Чернігівського відділу ГУ Національної поліції в Чернігівській області із заявою (повідомленням про злочин) від 13.01.2016 №1/16.

Суд долучив надані документи до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.02.2016 представник Позивача підтримав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі, подане ним до початку судового засідання 12.01.2016.

Також в судовому засіданні 09.20.2016, представник Позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для представлення доказів подання апеляційної скарги з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження на рішення господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15.

Дане клопотання, як і клопотання представника Позивача про призначення почеркознавчої експертизи по справі, продовження строку розгляду справи, витребування від Третьої особи оригіналів документів, що підтверджують господарські операції між Позивачем та Відповідачем, відхиляються судом з підстав, зазначених нижче.

Відповідач явки представника у судові засідання 12.01.2016, 26.01.2016, 09.02.2016 не забезпечив, ухвали про порушення провадження у справі від 18.12.2015 та відкладення розгляду справи від 12.01.2016, 26.01.2016, надіслані Відповідачу за адресою: вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів, 14000, а також на адресу керівника та засновника: вул. В/Містечко-33, буд. 20, кв.11, Довгинцівський район, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50044, повернулися до суду без вручення адресату з поштовою відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 18.12.2015 місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю " Мірадоні Плюс " - вул. Пушкіна, 16, м. Чернігів, 14000.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з п.п.3.9.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" №18 від 26.12.2011 (із змінами) в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що ухвали про порушення провадження у справі від 18.12.2015, відкладення розгляду справи від 12.01.2016, 26.01.2016 були направлені Відповідачу по справі за вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою, а також те, що Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, суд вважає, що неявка представника Відповідача у судові засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом долучено до матеріалів справи роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua) рішення Господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15 та наказ, виданий Господарським судом Волинської області 29.01.2016 на виконання даного рішення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.01.2015, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28.09.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" (Позивач) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 12.01.2012, номер запису в ЄДР 0000562.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 18.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" (Відповідач) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 17.07.2014.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО" (Третя особа) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 31.08.2010, номер запису в ЄДР 0001243.

19.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" укладено договір поставки №1911-14 (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець (Відповідач) зобов'язується передати у власність Покупця вугілля марки ДГ, а Покупець (Позивач) зобов'язується прийняти і своєчасно оплатити Товар на умовах і в строки, визначені цим Договором.

Згідно з п.2.1. Договору Товар постачається партіями. Найменування Товару, його ассортимент, марка, якість, ціна Товару, умови оплати та термін постачання кожної партії Товару узгоджуються сторонами та відображуються у Специфікаціях, які після їх підписання сторонами стають невід'ємною частиною даного Договору.

За умовами п.9.5. Договору він діє з моменту його підписання сторонами і до 31 грудня 2015 року включно, а в частині здійснення розрахунків - до моменту повного виконання сторонами зобов'язань, взятих на себе за даним Договором. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору не повідомить письмово про його розірвання дія Договору автоматично продовжується на рік.

Як вбачається з представлених копій Договору останній підписали директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" С.О. Курбатов та генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" С.М. Коренєв.

Посилаючись на ст.ст.203, 207, 215 Цивільного кодексу України, ст.181 Господарського кодексу України, Позивач просить визнати договір поставки №1911-14 від 19.11.2014, укладений між сторонами, недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку Позивача, підпис у Договорі від імені Продавця (Відповідача) виконано невідомою особою, тому що, як стверджує Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика", директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" Курбатов С.О. даний договір не підписував.

У позовній заяві Позивачем зазначено, що до такого висновку останній прийшов з огляду на таке.

Підписання спірного договору здійснювалося шляхом надіслання проекту договору для підпису на адресу Відповідача. Через певний час підписаний примірник договору та специфікації №1 до нього надійшов на адресу Позивача.

У березні 2015 року на адресу Позивача надійшла накладна №24/12 від 24.12.2014 на поставку вугілля марки ДГ та акт прийому-передачі вугільної продукції від 24.12.2014 до договору №1911-14 від 19.11.2014.

Після надходження вказаних вище накладної та акту прийому-передачі вугільної продукції Позивач дійшов висновку про те, що підпис від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" відрізняється від підписів від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" в накладній №24/12 від 24.12.2014 на поставку вугілля марки ДГ та акт прийому-передачі вугільної продукції від 24.12.2014 до договору №1911-14 від 19.11.2014.

Зазначена обставина порушує права Позивача, оскільки порушення порядку складання первинних документів позбавляє підприємство можливості їх використання у господарській діяльності, при веденні бухгалтерського та податкового обліку.

Досліджуючи позовні вимоги та заперечення на них, суд відмічає таке.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України:

"Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами."

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України:

"Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування."

З заперечень Відповідача на позов, наведених у відзиві, та наданих Відповідачем письмових доказів вбачається наступне.

У відзиві Відповідач відхиляє позовні вимоги і зазначає, що Договір поставки є укладеним та сторони приступили до його виконання, а саме: Відповідач поставив товар, отже виконав Договір у повному обсязі, а Позивач прийняв товар, підписав акти прийому-передачі вугільної продукції, накладні, здійснив часткову оплату, тобто частково виконував Договір. Таким чином сторони своїми діями підтвердили факт укладання цього Договору, тому не має жодних підстав для визнання цього Договору недійсним.

Так, на виконання п.3.3. Договору, яким визначено, що кількісні показники вугілля узгоджуються на кожну окрему партію та відображаються в заявках Покупця, Позивач надав Відповідачу заявки від 27.11.2014 та від 08.12.2014 на постачання партій Товару у кількості по 5 вагонів (345 тонн) кожна.

Відповідач здійснив поставку Товару на загальну суму 624500,00 грн. шляхом передання Товару перевізнику.

Факт прийняття Товару для перевезення Позивачу за реквізитами залізничної станції, зазначеними у заявках Позивача, підтверджується накладними Укрзалізниці: №39919188 від 03.12.2014 (на перевезення Товару в кількості 140 тонн на загальну суму 126000,00 грн.); №39931019 від 04.12.2014 (на перевезення Товару в кількості 71 тонна на загальну суму 63900,00 грн.); №39945530 від 05.12.2014 (на перевезення Товару в кількості 138 тонн на загальну суму 124200,00 грн.); №35146620 від 23.12.2014 (на перевезення Товару в кількості 138 тонн); №35146588 від 23.12.2014 (на перевезення Товару в кількості 207 тонн).

Після прийняття Позивачем зазначених партій Товару сторонами були складені та підписані акти прийому-передачі вугільної продукції від 04.12.2014, від 05.12.2014, від 08.12.2014, від 24.12.2014, а також Позивачем були підписані відповідні накладні №4/12 від 04.12.2014, №5/12 від 05.12.2014, №8/12 від 08.12.2014, №24/12 від 24.12.2014.

Позивачем була здійснена часткова оплата за поставлений Товар в розмірі 300000,00грн., з порушенням строків оплати, визначених п.5.4. Договору, а саме: 150000,00грн. було сплачено 15.12.2014, а також 150000,00 грн. було сплачено 06.01.2015.

З приводу твердження Позивача, що Договір від імені Відповідача було підписано не уповноваженою особою, Відповідачем зазначено, що даний Договір укладався шляхом направлення проекту Договору поштою і Відповідач наполягає на тому, що з його сторони даний Договір підписав та скріпив печаткою директор Відповідача - Курбатов С.О.

Станом на 06.01.2015 заборгованість Позивача перед Відповідачем становила 324600,00 грн.

25.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САНТРО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" був укладений договір про відступлення права вимоги №2502/15, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТРО" отримало від Відповідача право вимоги від Позивача виконання зобов'язань за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс", в сумі 324600,00 грн. та правом вимоги сплати штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 та законодавством.

Під час укладання договору про відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015, Відповідачем було передано ТОВ "САНТРО", як Новому кредитору, всі документи, які підтверджують виконання сторонами умов договору поставки №1911-14 від 19.11.2014, підтверджують наявність заборгованості та право вимагати від Позивача виконання зобов'язань за вказаним договором поставки.

Відповідачем надані копії договору про відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015, акту прийому-передачі оригіналів документів від 25.02.2015, повідомлення про відступлення права вимоги вих. №128 від 25.02.2015 з доказами направлення його Позивачу, картки рахунку: 361 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс", контрагент - Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" за 01.12.14 - 25.02.15.

Товариством з обмеженою відповідальністю "САНТРО", яке залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, зазначено, що враховуючи те, що Відповідачем було виконано умови даного Договору, слідує, що ним було схвалено даний Договір та прийнято до виконання, а тому відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для сторін, тим більше що Позивач не заперечує, що ним підписано Договір належним чином. В зв'язку з цим Третя особа вважає вимогу Позивача про визнання договору поставки №1911-14 від 19.11.2014 недійсним з мотивів відсутності належних повноважень представника Відповідача на укладення Договору безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, зазначено, що 30.03.2015 Позивач та Третя особа підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 30.03.2015 існувала заборгованість Позивача перед ТОВ "САНТРО" по договору відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015 (відповідно до договору поставки №1911-14 від 19.11.2014) на загальну суму 324600,00 грн.

Тобто, на думку Третьої особи, підписанням вищевказаного акту звірки взаємних розрахунків Позивач визнав свою заборгованість перед ТОВ "САНТРО", а отже підтвердив дійсність договору поставки №1911-14 від 19.11.2014.

05.05.2015 між ТОВ "САНТРО" та Позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ, за яким Позивач (Первісний кредитор) відступив ТОВ "САНТРО" (Новий кредитор) право вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЄЛІЗ" виконання зобов'язань за договором поставки №188/ГК від 21.10.2014, укладеним між Позивачем та ТОВ "ФЄЛІЗ". Передбачене право вимоги ТОВ "САНТРО" до ТОВ "ФЄЛІЗ" визначене в сумі 153549,60 грн. з правом вимоги від ТОВ "ФЄЛІЗ" сплати штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором поставки №188/ГК від 21.10.2014 та законодавством.

Пунктом 6.3. Договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015 (в редакції Додаткової угоди №1 від 05.05.2015 до Договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015) передбачено, що цей Договір набирає чинності з наступного дня після сплати Первісним кредитором Новому кредитору заборгованості у розмірі 171050,40 грн. за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" та Первісним кредитором. Новий кредитор отримав право вимоги за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 до Первісного кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс" та Новим кредитором.

На підставі вищезазначеного положення Договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015 Позивач 06.05.2015 здійснив оплату ТОВ "САНТРО" (як Новому кредитору) частини заборгованості за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 у розмірі 171050,40 грн. (платіжне доручення №142 від 06.05.2015).

Отже, Третя особа вважає, що здійсненням оплати за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 Позивач в черговий раз підтвердив факт укладання договору поставки №1911-14 від 19.11.2014.

Крім того, 07.05.2015 між Позивачем і ТОВ "САНТРО" була укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою було визнано погашеними вимоги ТОВ "САНТРО" до Позивача за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 та вимоги Позивача до ТОВ "САНТРО" за договором про відступлення права вимоги №20/04-15/ВПВ від 20.04.2015 на загальну суму 153549,60 грн. Підписанням даної угоди, на думку Третьої особи, Відповідач також підтвердив як дійсність договору поставки №1911-14 від 19.11.2014, так і визнав наявність своєї заборгованості перед ТОВ "САНТРО".

Також, як вбачається з пояснень Третьої особи та наданих нею документів, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 у справі №904/6344/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЄЛІЗ" та залученого у якості Відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" про стягнення 153549,60 грн. заборгованості за договором відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015, у позові відмовлено повністю, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" не було отримано письмової згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЄЛІЗ" щодо передачі прав та обов'язків постачальника за договором поставки №188/ГК від 21.10.2014 Товариству з обмеженою відповідальністю "САНТРО".

Разом з тим, рішенням Господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" про визнання договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними та стягнення заборгованості за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014 у розмірі 363612,96 грн. задоволено повністю.

При цьому, як зазначено Третьою особою, судом було здійснено оцінку договору поставки №1911-14 від 19.11.2014 та не виявлено підстав для визнання його недійсним.

Крім того, в судовому засіданні 12.02.2016 при розгляді справи №903/1195/15 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі №903/1195/15 до вирішення Господарським судом Чернігівської області справи №927/1516/15, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Третьою особою надані копії договору про відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015, акту прийому-передачі оригіналів документів від 25.02.2015, повідомлення про відступлення права вимоги вих. №25/14/2015 від 25.02.2015 з доказами направлення його Позивачу, договору поставки №1911-14 від 19.11.2014, специфікації №1 від 19.11.2014 (Додаток №1 до договору поставки №1911-14 від 19.11.2014), накладних №4/12 від 04.12.2014, №5/12 від 05.12.2014, №8/12 від 08.12.2014, №24/12 від 24.12.2014, актів прийому-передачі вугільної продукції до договору №1911-14 від 19.11.2014 від 04.12.2014, від 05.12.2014, від 08.12.2014, від 24.12.2014, накладних №39919188 від 03.12.2014, №39931019 від 04.12.2014, №39945530 від 05.12.2014, №35146620 від 23.12.2014, №35146588 від 23.12.2014, заявок ТОВ "Понінківська картонно-паперова фабрика" від 27.11.2014, від 08.12.2014 на відвантаження вугілля марки ДГ (5 вагонів кожна) ТОВ "Мірадоні Плюс", картки рахунку: 361 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мірадоні Плюс", контрагент - Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" за 01.12.14 - 25.02.15, акту звірки від 30.03.2015, договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015, додаткової угоди №1 від 05.05.2015 до договору про відступлення права вимоги №05/05-15/ВПВ від 05.05.2015, платіжного доручення №142 від 06.05.2015 на суму 171050,40 грн., договору поставки №188/ГК від 21.10.2014, угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 07.05.2015, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 у справі №904/6344/15.

Крім того, згідно з ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Товариством з обмеженою відповідальністю "САНТРО" було подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" про визнання договору про відступлення права вимоги та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними та стягнення 363612,96 грн.

Рішенням господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15, порушеній за вищевказаним позовом, позов задоволено повністю, а саме: визнано нікчемним Договір про відступлення права вимоги № 05/05-15/ВПВ від 5 травня 2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантро", недійсним з моменту укладення, визнано Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 7 травня 2015 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантро", недійсною з моменту укладення, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантро" 363612грн. 96коп. (в тому числі 153549,60 грн. заборгованості, 71509,30 грн. пені, 132104,84грн. інфляційних нарахувань та 6449,22грн. 3%річних), а також 7890грн. 20коп. витрат по сплаті судового збору.

Судом долучено до матеріалів справи роздруковане з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua) рішення Господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15, яким встановлено таке.

25 лютого 2015 року між Позивачем та ТОВ "Мірадоні Плюс" був укладений Договір про відступлення права вимоги №2502/15, за яким Позивач отримав від ТОВ "Мірадоні Плюс" право вимоги від Відповідача виконання зобовязань за Договором поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р., укладеним між ТОВ "Мірадоні Плюс" та Відповідачем. Передбачене право вимоги Позивача до Відповідача визначене в сумі 324 600 грн. з правом вимоги від Відповідача сплати штрафних санкцій та інших платежів, передбачених Договором поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. та законодавством. Копія Договору про відступлення права вимоги № 2502/15 від 25 лютого 2015 року та повідомлення про відступлення права вимоги надсилалися Позивачем на адресу Відповідача поштовим відправленням 27.02.2015 року.

Відповідно до Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. ТОВ "Мірадоні Плюс" (Продавець) зобов'язується передати у власність Відповідача вугілля (товар), а Відповідач зобовязується прийняти і своєчасно оплатити товар на умовах і в строки, визначені цим Договором.

Умовами Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. та Специфікацією до нього встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах: FCA станція відвантаження (згідно Інкотермс 2010), доставка товару здійснюється залізничним транспортом за рахунок Відповідача - до станції призначення Полонне Південно-Західної залізниці.

Пунктом 3.3. Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. встановлено, що кількісні показники вугілля узгоджуються на кожну окрему партію та відображаються в заявках Покупця на відвантаження вугілля.

27.11.2014 р. Відповідач надав ТОВ "Мірадоні Плюс" заявку на постачання партії товару у кількості 5 вагонів (345 тонн).

На виконання умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. ТОВ "Мірадоні Плюс" здійснив поставку товару у кількості 349 тонн, на загальну суму 314100 грн., шляхом передання товару перевізнику. Факт прийняття товару для перевезення Відповідачу за реквізитами залізничної станції, зазначеними у заявці Відповідача, підтверджується накладними Укрзалізниці № 39919188 від 03.12.2014 р. (на перевезення товару в кількості 140 тонн, на загальну суму 126000 грн., відповідно до умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р.), № 39931019 від 04.12.2014 р. (на перевезення товару в кількості 71 тонна, на загальну суму 63900 грн., відповідно до умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р.), № 39945530 від 05.12.2014 р. (на перевезення товару в кількості 138 тонн, на загальну суму 1242000 грн., відповідно до умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014р.).

Після прийняття Відповідачем зазначеної партії товару сторонами були складені та підписані відповідні Акти прийому-передачі вугільної продукції від 04.12.2014 р., від 05.12.2014 р., від 08.12.2014 р., а також Відповідачем були підписані відповідні накладні №4/12 від 04.12.2014 р., № 5/12 від 05.12.2014 р. № 8/12 від 08.12.2014 р.

08.12.2014 р. Відповідач надав TOB "Мірадоні Плюс" заявку на постачання наступної партії товару у кількості 5 вагонів (345 тонн).

На виконання умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 p. ТОВ "Мірадоні Плюс" здійснив поставку товару у кількості 345 тонн, на загальну суму 310500 грн., шляхом передання товару перевізнику. Факт прийняття товару для перевезення Відповідачу за реквізитами залізничної станції, зазначеними у заявці Відповідача, підтверджується накладними Укрзалізниці № 35146620 від 23.12.2014 р. (на перевезення товару в кількості 138 тонн), № 35146588 від 23.12.2014 р. (на перевезення товару в кількості 207 тонн).

Після прийняття Відповідачем зазначеної партії товару сторонами був складений та підписаний Акт прийому-передачі вугільної продукції від 24.12.2014 p., а також Відповідачем була підписана накладна № 24/12 від 24.12.2014 р.

На виконання умов Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 p., ТОВ "Мірадоні Плюс" було поставлено Відповідачу товар загальною кількістю 694 тонн на загальну суму 624500 грн.

Пунктом 5.4. Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. визначено, що оплата здійснюється Покупцем за кожну партію товару згідно виставленого Продавцем рахунку в день здійснення поставки Продавцем партії товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця згідно банківських реквізитів, вказаних у даному Договорі.

За поставлений товар Відповідач повинен був розрахуватися в наступні строки:

- суму в розмірі 126000,00 грн. сплатити 03.12.2014 p.;

- суму в розмірі 63900,00 грн. - 04.12.2014 p.;

- суму в розмірі 124200,00 грн. - 05.12.2014 p.;

- суму в розмірі 310500,00 грн. - 23.12.2014 р.

Всупереч умовам Договору поставки № 1911-14 від 19.11.2014 р. Відповідач здійснив лише часткову оплату ТОВ "Мірадоні Плюс" в розмірі 300000 грн. та з порушенням строків, а саме: сума в розмірі 150000 грн. була сплачена 15.12.2014p., сума в розмірі 150000 грн. була сплачена 06.01.2015 р.

30.03.2015р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт звірки, яким встановлено, що заборгованість Відповідача перед Позивачем склала 324600 грн.

06 травня 2015 року, після заміни кредитора у зобов'язанні (відповідно до Договору про відступлення права вимоги №2502/15 від 25.02.2015 р.) Відповідач сплатив Позивачу (як Новому кредитору) частину заборгованості за Договором поставки № 1911-14 від 19.11.2014р. у розмірі 171050, 40 грн.

Станом на 07.05.2015 року заборгованість Відповідача становила 153549,60 грн.

На день розгляду спору заборгованість Відповідача становить 153549,60 грн., не погашена, не оспорена, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Дане рішення господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15 набрало законної сили, що підтверджується наказом, виданим господарським судом Волинської області 29.01.2016 на виконання даного рішення, роздрукованим судом з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua) та долученим до матеріалів справи, та відповідною відміткою про набрання рішенням законної сили на даному сайті.

Посилання представника Позивача на те, що рішення Господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15 не набрало законної сили, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження, судом не приймаються, оскільки представником Позивача не надано доказів задоволення зазначеного клопотання та відповідного прийняття апеляційної скарги до розгляду судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень»:

«Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.»

Таким чином, дані Єдиного державного реєстру судових рішень є офіційною інформацією.

З урахуванням наявності зазначених доказів набрання рішенням законної сили, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника Позивача про відкладення розгляду справи для представлення доказів подання апеляційної скарги з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження на рішення господарського суду Волинської області від 12.01.2016 у справі №903/1195/15.

Крім того, в разі прийняття апеляційної скарги відповідним апеляційним судом та встановлення інших обставин чи інших висновків, ніж викладені в наведеному рішенні господарського суду Волинської області, Позивач не позбавлений права подати заяву про перегляд даного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.1 ст.241 Цивільного кодексу України:

"Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання."

Відповідно до абз.1 п.п.3.4. п.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", в редакції, чинній на момент укладення спірних Договорів:

"Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину."

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи повністю підтверджується схвалення оспорюваного договору поставки як Позивачем, так і Відповідачем, доказом чого є поставка Відповідачем товару по даному договору, прийняття поставки Позивачем, часткова оплата Позивачем по договору та прийняття такої оплати Відповідачем.

З метою всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, в т.ч. і щодо наведених доводів та доказів Відповідача і Третьої особи, ухвалами суду від 18.12.2015, 12.01.2016 та від 26.01.2016 Позивача було зобов'язано надати письмове пояснення з наданням відповідних доказів: чи було Відповідачем згідно оспорюваного договору поставлено Товар Позивачу, чи був прийнятий даний Товар Позивачем або Позивач відмовився від нього, якщо прийняв, то чи повернув даний Товар Відповідачу в наступному або використав його на власний розсуд, а також чи здійснив Позивач оплату прийнятого Товару повністю або частково, чи прийняв дану оплату Відповідач або повернув.

Представник Позивача не надав вищевказані пояснення та документи, у судовому засіданні 26.01.2016 усно зазначив, що вони знаходяться у адвоката, на підтвердження чого надав копію договору Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" з адвокатом Маркіним С.І. від 05.11.2015 про здійснення перевірки відповідності вимогам діючого законодавства України документів ТОВ "Понінківська картонно-паперова фабрика".

У судовому засіданні 09.02.2016 витребуваних документів представник Позивача також не надав, усно повідомив, що вони на даний час все ще знаходяться у адвоката.

Інших доказів неможливості надання суду вищевказаних витребуваних пояснень та документів представником Позивача надано не було.

Позивачем не доведено, що дана перевірка є вимогою Закону і що Позивач не міг в любий момент забрати необхідні документи у адвоката та представити їх суду.

При цьому, суд відмічає наступне.

Договір та акт приймання передачі документів адвокату підписані 05 листопада 2015 року.

Разом з тим, даний позов пред'явлений до суду з додачею відповідних копій документів 17 грудня 2015 року.

Тобто, така передача документів адвокату жодним чином не здійснила Позивачу перешкод для подання зазначеного позову з додатками.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що Позивачем без поважних причин неодноразово не представлено суду зазначеного витребуваного судом письмового пояснення та доказів на підтвердження власних позовних вимог та спростування представлених Відповідачем та Третьою особою доказів, а пояснення щодо неможливості представлення документів через надання їх адвокату для вивчення є повністю надуманими.

При цьому, представником Позивача подано клопотання про продовження строку розгляду справи та витребування від Третьої особи оригіналів документів, що підтверджують господарські операції між Позивачем та Відповідачем.

З цього приводу суд відмічає, що підставою для позовних вимог, які розглядалися господарським судом Волинської області, були поставки товару за оспорюваним Договором, тобто Позивач по даній справі мав право та можливості надати у судовому засіданні у тому судовому процесі зауваження та заперечення щодо дійсності спірного Договору, однак таких зауважень чи заперечень не надав.

Навпаки, як вбачається з вищевказаного рішення, представник Відповідача в судовому засіданні не заперечив про отримання товару за договором поставки №1911-14 від 19.11.2014р.

Крім того, як вбачається з вищевказаного рішення, представник Відповідача в судовому засіданні у справі №903/1195/15 було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі. При цьому зазначено, що ухвалою господарського суду Чернігівської області порушено провадження по справі №927/1516/15 за позовом ТОВ "Понінківська картонно - паперова фабрика" до ТОВ "Мірадоні Плюс" про визнання договору поставки №1911-14 від 19.11.2014р. недійсним та просив зупинити провадження по даній справі до вирішення справи №927/1516/15, оскільки вважає, що даний факт впливає на розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно - паперова фабрика" про визнання договору про відступлення права вимоги та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними та стягнення 363612,96 грн. через безпосередню залежність позовних вимог позивача по справі від факту дійсності чи недійсності оспорюваного договору поставки №1911-14 від 19.11.2014 року.

Судом вказане клопотання про зупинення провадження у справі було відхилено.

При цьому, судом було зазначено, що згідно ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

В даному випадку доказом схвалення оспорюваного договору поставки сторонами, є поставка товару по даному договору, прийняття поставки, часткова оплата по договору та прийняття такої оплати.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає неможливості розгляду даної справи через розгляд справи за позовом ТОВ "Понінківська картонно - паперова фабрика" до ТОВ "Мірадоні Плюс" про визнання договору поставки №1911-14 від 19.11.2014р. недійсним, оскільки, в даному випадку, суд може самостійно надати правову оцінку договору та встановити обставини, що мають значення для повного всебічного та об'єктивного розгляду справи. Крім цього, подання такого клопотання по закінченню двохмісячного строку розгляду спору, суд розцінює як зловживання Відповідачем своїми процесуальними правами, з метою затягування строків розгляду справи.

Крім того, відповідно до п.2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними":

"Якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац другий частини п'ятої статті 216 ЦК України).

Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису пункту 2 частини першої тієї ж статті ГПК)."

Таким чином, ТОВ "Понінківська картонно - паперова фабрика" не було позбавлено права та можливості ще під час розгляду справи №903/1195/15 в господарському суді Волинської області шляхом подання відповідних клопотань та належних і допустимих доказів поставити питання перед судом щодо визнання недійсним спірного Договору, як і спростувати вищевказані факти поставки та часткової оплати з боку Сторін по Договору, чого ним зроблено не було.

З урахуванням всіх вищевказаних висновків, в тому числі і щодо безпідставного неодноразового ненадання даному суду витребуваних пояснень та документів, суд вважає дане клопотання представника Позивача про витребування від Третьої особи оригіналів документів, що підтверджують господарські операції між Позивачем та Відповідачем, необґрунтованим та направленим на чергове затягування строку розгляду справи, що вже констатувалося відносно Позивача по даній справі господарським судом Волинської області.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України:

"Спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на 15 днів."

Позовна заява надійшла до Господарського суду Чернігівської області 17.12.2015, тобто встановлений вищевказаною нормою господарського процесу строк розгляду справи закінчується 17.02.2016.

Враховуючи, що даний строк на момент винесення рішення не сплив і підстав для чергового відкладення розгляду справи судом не встановлено, матеріалами справи підтверджено схвалення правочину Позивачем та Відповідачем, суд приходить до висновку, що клопотання представника Позивача про продовження строку розгляду справи та витребування від Третьої особи оригіналів документів, що підтверджують господарські операції між Позивачем та Відповідачем, задоволенню не підлягає.

Також, представником Позивача було подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі та запропоновано поставити судовому експерту наступне питання: "Чи виконаний підпис на договорі поставки № 1911-14 від 19.11.2014 належить громадянину Курбатову Сергію Олександровичу?". Проведення судової почеркознавчої експертизи Позивач просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а оплату за проведення експертизи в разі її призначення покласти на Відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.41 Господарського процесуального Кодексу України:

"Для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі."

Згідно з абз.2 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи":

"Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування."

Як зазначено вище, матеріалами справи підтверджується схвалення та виконання спірного Договору Позивачем та Відповідачем.

Відповідно ж до наведеного абз.1 п.п.3.4. п.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", в редакції, чинній на момент укладення спірних Договорів, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України) навіть в тих випадках, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Таким чином, схвалення спірного Договору Позивачем та Відповідачем унеможливлює визнання Договору недійсним незалежно від того, хто його підписав як зі сторони Позивача, так і зі сторони Відповідача, а отже незалежно від того, які будуть висновки почеркознавчої експертизи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника Позивача про призначення почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України:

"Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили."

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що Позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявності наведених у позові підстав для визнання недійсним договору поставки №1911-14 від 19.11.2014, а тому позов задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України:

"Судовий збір покладається:

· у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

· у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору."

Відповідно до п.п.4.1. п.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру.

На підставі викладеного, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись ст.ст.4-3, 22, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 11 лютого 2016 року.

Суддя І.В. Кушнір