ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2016 р. Справа № 918/2/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом

Спеціалізованого сільськогосподарського виробничого кооперативу "Радивилівський лісгосп"

до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп"

про стягнення заборгованості в сумі 88 992 грн. 92 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.12.2015р.;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 08 лютого 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спеціалізованиий сільськогосподарський виробничий кооператив "Радивилівський лісгосп" (далі - позивач, ССВК "Радивилівський лісгосп") звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" (далі - відповідач, ДП "СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп") про стягнення заборгованості в сумі 88 992 грн. 92 коп., з яких 61 161 грн. - основний борг, 25 871 грн. 15 коп. - інфляційні нарахування, 1 960 грн. 77 коп. - 3% річних.

Ухвалою суду від 06 січня 2016 року позовну заяву б/н від 24.12.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/2/16, розгляд якої призначено на 25 січня 2016 року.

19 січня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. (а.с. 40)

Ухвалою суду від 25 січня 2016 року розгляд справи відкладено на 08 лютого 2016 року у зв'язку із неявкою відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 08 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

У судові засідання відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника, однак належним чином був повідомлений про місце, дату, час проведення судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.38, 45). Крім того, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання відповідного відзиву на позовну заяву позивача.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач не направив на адресу суду будь-яких заяв чи клопотань, зокрема, про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, а явка його уповноваженого представника у судове засідання обовязковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2014 року між ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" (далі - Замовник) та ССВК "Радивилівський лісгосп" (далі - Виконавець) було укладено договір №1 на виконання робіт. (далі - Договір) (а.с. 11)

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт: - надання послуг автокраном КС-2561 держ. номер НОМЕР_1, машиніст автокрана ОСОБА_2.

Згідно п.п.2.1.-2.2. Договору Замовник зобов'язується створити необхідні умови для виконання передбачених договором робіт. Провести повну оплату вартості виконаних робіт.

Виконавець зобов'язується виконати якісно і в строк, передбачений договором роботи. (пункт 3.1. Договору)

Відповідно до п.4.1. Договору здача-приймання виконаних робіт оформляється помісячно шляхом видачі Виконавцем рахунка на оплату за виконані роботи, який складається на підставі поданих Виконавцем і підписаних Замовником товарно-транспортних накладних.

Згідно п.5.1 Договору вартість робіт складає 87 грн. з ПДВ.

Замовник здійснює оплату за виконані роботи на протязі 15-ти календарних днів з дня отримання рахунку на оплату за виконані роботи, який служить підставою для проведення рахунків між сторонами. (пункт 5.3. Договору)

Орієнтовна сума договору складає 170 000 грн.. (пункт 5.4. Договору)

Відповідно до п.6.1. Договору за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Термін дії договору встановлюється з моменту підписання і діє до 31 грудня 2014 року. (пункт 8.1. Договору)

Договір підписаний сторонами, їх підписи скріплені відтисками печаток.

На виконання умов Договору позивачем протягом вересня-грудня 2014 року надавалися відповідачу послуги автокрана КС-2561 на загальну суму 61 161 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с.12-29):

Факт надання позивачем послуг та прийняття їх відповідачем підтверджується товарно-транспортними накладними (далі -ТТН):

- ТТН №034 за 01-08 вересня 2014 року на суму 4 176 грн.;

- ТТН №035 за 09-12 вересня 2014 року на суму 2 784 грн.;

- ТТН №036 за 15-19 вересня 2014 року на суму 3 480 грн.;

- ТТН №037 за 22-26 вересня 2014 року на суму 3 480 грн.;

- ТТН №038 за 29-30 вересня 2014 року на суму 1 392 грн..

Всього у вересні надано послуги на загальну суму 15 312 грн..

- ТТН №039 за 01-09 жовтня 2014 року на суму 4 872 грн.;

- ТТН №040 за 10-17 жовтня 2014 року на суму 4 176 грн.;

- ТТН №041 за 20-23 жовтня 2014 року на суму 2 784 грн.;

- ТТН №042 за 24-29 жовтня 2014 року на суму 2 784 грн.;

- ТТН №043 за 30-31 жовтня 2014 року на суму 1 392 грн..

Всього у жовтні надано послуги на загальну суму 16 008 грн..

- ТТН №044 за 03-10 листопада 2014 року на суму 4 176 грн.;

- ТТН №045 за 11-14 листопада 2014 року на суму 2 784 грн.;

- ТТН №046 за 17-24 листопада 2014 року на суму 4 176 грн.;

- ТТН №047 за 25-28 листопада 2014 року на суму 2 784 грн..

Всього у листопаді надано послуги на загальну суму 13 920 грн..

- ТТН №48 за 01-08 грудня 2014 року на суму 4 176 грн.;

- ТТН №49 за 09-17 грудня 2014 року на суму 4 872 грн.;

- ТТН №50 за 18-26 грудня 2014 року на суму 4 872 грн.;

- ТТН №51 за 29-31 грудня 2014 року на суму 2 001 грн..

Всього у грудні надано послуги на загальну суму 15 921 грн..

Товарно-транспортні накладні підписані уповноваженими представниками сторін, іх підписи скріплені відтисками печаток.

Відповідно до п.4.1. Договору здача-приймання виконаних робіт оформляється помісячно шляхом видачі Виконавцем рахунка на оплату за виконані роботи, який складається на підставі поданих Виконавцем і підписаних Замовником товарно-транспортних накладних.

Як встановлено судом, ССВК "Радивилівський лісгосп" останнього числа кожного місяця надавалися ДП СЛАП "Радивилівський держспецлісгосп" рахунки на оплату за надані автопослуги краном КС-2561:

- рахунок-фактура №ПН9-30-004 від 30 вересня 2014 року на суму 15 312 грн. (отриманий відповідачем 30.09.2014р.);

- рахунок-фактура №ПН10-31-05 від 31 жовтня 2014 року на суму 16 008 грн. (отриманий відповідачем 31.10.2014р.);

- рахунок-фактура №ПН11-30-03 від 30 листопада 2014 року на суму 13 920 грн. (отриманий відповідачем 01.12.2014р.);

- рахунок-фактура №ПН12-31-02 від 31 грудня 2014 року на суму 15 921 грн. (отриманий відповідачем 31.12.2014р.). (а.с. 30-33)

Відповідно до п.5.3. Договору Замовник здійснює оплату за виконані роботи на протязі 15-ти календарних днів з дня отримання рахунку на оплату за виконані роботи, який служить підставою для проведення рахунків між сторонами.

Однак, всупереч умовам договору відповідач не оплатив отримані зазначені вище рахунки-фактури.

Таким чином за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 61 161 грн..

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №1 від 02.01.2014р., який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобов'язання.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та вимоги чинного законодавства, оплату за надані послуги в сумі 61 161 грн. не здійснив, факт наявності заборгованості відповідача перед ССВК "Радивилівський лісгосп" у розмірі 61 161 грн. підтверджується фактичними обставинами справи.

На день розгляду спору відповідач оплату наданих послуг суду не довів.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 61 161 грн. основного боргу за надані послуги пред'явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 25 871 грн. 15 коп. - інфляційні нарахування та 1 960 грн. 77 коп. - 3% річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За рахунком-фактурою №ПН9-30-004 від 30 вересня 2014 року на суму 15 312 грн., який отриманий відповідачем 30.09.2014р. борг виник 16.10.2014р..

За рахунком-фактурою №ПН10-31-05 від 31 жовтня 2014 року на суму 16 008 грн., який отриманий відповідачем 31.10.2014р. борг виник 16.11.2014р..

За рахунком-фактурою №ПН11-30-03 від 30 листопада 2014 року на суму 13 920 грн., який отриманий відповідачем 01.12.2014р. борг виник 17.12.2014р..

За рахунком-фактурою №ПН12-31-02 від 31 грудня 2014 року на суму 15 921 грн., який отриманий відповідачем 31.12.2014р. борг виник 16.01.2014р..

Суд здійснивши власний розрахунок 3% за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір 3% річних становить 1 954 грн. 60 коп..

Розрахунок 3% річних

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1531216.10.2014 - 15.11.2014313 %39.01
3132016.11.2014 - 16.12.2014313 %79.80
4524017.12.2014 - 15.01.2015303 %111.55
6116116.01.2015 - 24.12.20153433 %1724.24
Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 1 954 грн. 60 коп.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних, яка за розрахунком суду складає 1 954 грн. 60 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в сумі 1 960 грн. 77 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 1 954 грн. 60 коп. У решті позовних вимог в частині стягнення 6 грн. 17 коп. 3% річних слід відмовити.

Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE встановив, що розмір інфляційних становить 24 792 грн. 39 коп..

Розрахунок інфляційних втрат

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
16.10.2014 - 15.11..0000.0015312.00
16.11.2014 - 16.12..030939.6032259.60
17.12.2014 - 15.01..0000.0045240.00
16.01.2015 - 24.12..39023852.7985013.79
Таким чином, сума індекс інфляції складає 24 792 грн. 39 коп..

Відтак, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає сума інфляційних, яка за розрахунком суду складає 24 792 грн. 39 коп..

За таких обставин вимога позивача до відповідача про стягнення інфляційних втрат в сумі 25 871 грн. 15 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 24 792 грн. 39 коп.. У решті позовних вимог в частині стягнення 1 078 грн. 76 коп. слід відмовити.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Спеціалізованого сільськогосподарського виробничого кооперативу "Радивилівський лісгосп" до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" про стягнення заборгованості в сумі 88 992 грн. 92 коп., з яких 61 161 грн. - основний борг, 25 871 грн. 15 коп. - інфляційні нарахування, 1 960 грн. 77 коп. - 3% річних, підлягають задоволенню в частині стягнення, а саме: 61 161 грн. - основного боргу, 1 954 грн. 60 коп. - 3% річних, 24 792 грн. 39 коп. - інфляційних. У задоволенні решти позовних вимог, а саме в частині стягнення 3% річних в сумі 6 грн. 17 коп. та інфляційних в сумі 1 078 грн. 76 коп. відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 318 грн. 63 коп..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Радивилівський держспецлісгосп" (35500, Рівненська обл., Радивилівський р-н, м. Радивилів, вул. Кременецька, 95, ) на користь Спеціалізованого сільськогосподарського виробничого кооперативу "Радивилівський лісгосп" (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. Кременецька, 95, ) основного боргу в сумі 61 161 (шістдесят одна тисяча сто шістдесят одна) грн., 3% річних в сумі 1 954 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 60 коп., інфляційних в сумі 24 792 (двадцять чотири тисячі сімсот дев'яносто дві) грн. 39 коп., а також 1 318 (одну тисячу триста вісімнадцять) грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме в частині стягнення 3% річних в сумі 6 грн. 17 коп. та інфляційних в сумі 1 078 грн. 76 коп. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2016 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. Кременецька, 95);

3 - відповідачу рекомендованим (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. Кременецька, 95).