ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.2016 р. Справа№ 914/3224/15

Колегія суддів господарського суду Львівської області у складі головуючого судді Мазовіти А.Б., суддів Ділай У.І., Мороз Н.В., розглянувши матеріали справи

за позовом:Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», м.Київ;
до відповідача:Приватного підприємства «ПАРОМ-ЛЮКС», м.Львів;
про:стягнення 20 116 019,64 доларів США та 881 768,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», м.Київ до Приватного підприємства «ПАРОМ-ЛЮКС», м.Львів про стягнення 20 116 019,64 доларів США та 881 768,50 грн.

На адресу суду надійшло клопотання представника позивача №11/1-2778 від 25.01.2016 р. (зареєстроване канцелярією суду 28.01.2016 р. за вх.№3349/16) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Вказане клопотання мотивоване неможливістю представника прибути в судове засідання 17.02.2016 р. у звязку з великою відстанню, відсутністю часу і коштів на переїзд та скороченням штату працівників в процедурі ліквідації банку.

Розглянувши дане клопотання суд вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 74-1 ГПК України господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь.

Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, який розглядає господарську справу.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не встановлені законом, проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні стороною документів.

Ухвалою суду від 09.09.2015 р. про порушення провадження у справі №914/3224/15 позивача було зобовязано подати ряд доказів, зокрема письмові докази надання кредиту позичальнику, письмовий розрахунок 781015,21 грн. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків, а також надати оригінали долучених до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні. Явка повноважних представників сторін у судове засідання була визнана обовязковою.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 09.09.2015 р., явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалою суду від 12.10.2015 р. зобовязано позивача подати письмові докази надання кредиту позичальнику (оригінали для огляду в судовому засіданні, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи); подати письмовий розрахунок 781 015,21 грн. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків; вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду; подати оригінали долучених до позову документів для огляду в судовому засіданні (оригінал кредитного договору №8-2014 від 08.01.2014 р. з усіма додатками та подальшими договорами про внесення змін до кредитного договору). Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалою суду від 26.10.2015 р. зобовязано позивача вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду. Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалою суду від 09.11.2015 р. зобовязано позивача вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду. Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалами суду від 23.11.2015 р. призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів, зобовязано позивача вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду. Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалою суду від 23.12.2015 р. витребувано у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» оригінали для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи наступних документів: кредитного договору №8-2014 від 08.01.2014 р., договору про внесення змін від 17.02.2014 р., договору про внесення змін від 17.03.2014 р., договору про внесення змін від 15.04.2014 р., договору про внесення змін від 15.05.2014 р., договору про внесення змін від 16.06.2014 р., договору про внесення змін від 13.08.2014 р., договору про внесення змін від 15.08.2014 р., договору про внесення змін від 15.09.2014 р., договору про внесення змін від 15.10.2014 р., платіжних доручень (меморіальних ордерів), які підтверджують перерахування банком коштів Приватному підприємству «ПАРОМ-ЛЮКС»; зобовязано позивача вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду. Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Ухвалою суду від 13.01.2016 р. витребувано у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» оригінали для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи наступних документів: кредитного договору №8-2014 від 08.01.2014 р., договору про внесення змін від 17.02.2014 р., договору про внесення змін від 17.03.2014 р., договору про внесення змін від 15.04.2014 р., договору про внесення змін від 15.05.2014 р., договору про внесення змін від 16.06.2014 р., договору про внесення змін від 13.08.2014 р., договору про внесення змін від 15.08.2014 р., договору про внесення змін від 15.09.2014 р., договору про внесення змін від 15.10.2014 р., платіжних доручень (меморіальних ордерів), які підтверджують перерахування банком коштів Приватному підприємству «ПАРОМ-ЛЮКС»; зобовязано позивача вжити заходів для врегулювання спору в добровільному порядку, докази надати суду; провести звірку взаємних розрахунків з відповідачем, акт звірки подати суду. Явку представників сторін в судове засідання визнано обовязковою.

Суд вважає, що проведення судового засідання у справі №914/3224/15 в режимі відеоконференції унеможливить виконання вищезазначених вимог ухвал суду, що, в свою чергу, може перешкодити зясуванню фактичних обставин справи, які мають істотне значення для повного і обєктивного розгляду спору.

Позивач вкотре звертається до суду з клопотанням про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, щоразу мотивуючи свої клопотання одними і тими ж обставинами, які, на його погляд, перешкоджають можливості прибути до Господарського суду Львіської області великою відстанню, відсутністю часу і коштів на переїзд та скороченням штату працівників в процедурі ліквідації банку.

Ухвалами від 06.10.2015 р., 26.10.2015 р., 18.11.2015 р., 21.12.2015 р. та 11.01.2016 р. суд відмовляв в задоволенні поданих клопотань про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, звертаючи увагу позивача на необхідність виконання вимог ухвал суду в частині подання доказів та забезпечення явки повноважного представника.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Проведення судового засідання в режимі відеоконференції позбавляє учасника процесу, який за допомогою відеоконференції бере участь у засіданні суду, можливості подати докази під час судового засідання, у тому числі й надати суду оригінали документів, ознайомитись із матеріалами справи, брати участь в огляді наданих іншою стороною документів.

На думку суду, проведення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли через обєктивні причини учасник процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Заявником належним чином не обгрунтовано неможливість прибуття представника в судове засідання в загальному порядку.

Посилання представника позивача на велику відстань між містами Києвом та Львовом та відсутність у представників банку часу на переїзд не заслуговує уваги, оскільки загальновідомим є той факт, що як залізничне, так і авто- та авіасполучення між містами станом на даний час є стабільним та може забезпечити вчасне прибуття представника для участі в судовому засіданні. Зрозумілим є і те, що представнику з метою належного виконання наданих йому позивачем повноважень необхідно витрачати певний час та забезпечувати представництво інтересів довірителя не лише в межах міста Києва, а й в інших адміністративно-територіальних одиницях, які не завжди є територіально наближеними до місця знаходження позивача.

Скорочення штату працівників в процедурі ліквідації банку також не може слугувати достатньою підставою для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Згідно ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Суд виходить з того, що у разі неможливості конкретного представника прийняти особисту участь у судовому засіданні, позивач не позбавлений права надати відповідні докази засобами поштового звязку, а також можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника, як і інші обставини, підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 ГПК України). Відсутність коштів для чи оплати послуг чи забезпечення відряджень представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні і невиконання інших вимог суду згідно ухвали.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що розподіл витрат, повязаних з розглядом справи, в тому числі й витрат, повязаних з явкою представників сторін у засідання, якщо таку явку судом було визнано обовязковою, проводиться судом за результатами вирішення спору у відповідності до ч.5 ст.49 ГПК України. Таким чином, у випадку встановлення судом підставності позовних вимог та задоволення позову позивач матиме змогу відшкодувати понесені витрати за рахунок відповідача.

Також суд вважає, що розгляд справи в режимі відеоконференції може значно збільшити час проведення судового засідання, а також ускладнити або унеможливити його проведення у випадку неналежної якості звязку чи виникнення технічних несправностей в системі відеоконференцзвязку.

З огляду на викладене, беручи до уваги також складність справи та значну суму заборгованості, стягнення якої є предметом спору у справі, суд не вбачає можливості здійснювати розгляд господарської справи №914/3224/15 в режимі відеоконференції, а тому клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 74-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Головуючий суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Мороз Н.В.