ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 лютого 2016 року Справа № 915/1236/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1, розглянувши заяву від 01.02.16р. (боржника) товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток про відстрочку виконання рішення господарського суду від 15.09.2015 у справі № 915/1236/15

За позовом (стягувач): Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2

Україна, 74800, м. Каховка, вул. Південна, 4

до відповідача (боржника): Товариства з обмеженою відповідальністю

С-Росток , 57140, Миколаївська обл.,

Миколаївський р-н, с. Іванівка, вул..8 Березня,18

про стягнення з відповідача 123278,69 грн.,

Представники:

від заявника (боржник): не з`явився;

від стягувача(позивача): ОСОБА_3, довіреність № б/н від 05.03.2014р.,

02.02.2016 р. боржник у справі звернувся до господарського суду Миколаївської області з заявою про відстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області по справі № 915/1236/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток, 57140, Миколаївська обл., Миколаївській р-н.,с. Іванівка, вул. 8 Березня,18, ідентифікаційний код 35010143, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТерраТарса Україна, 74800, Херсонська обл., м. Каховка, вул. Південна,4, ідентифікаційний код 37871328, основний борг у розмірі 68720 (шістдесят вісім тисяч сімсот двадцять) грн. 41 коп., пеню у розмірі 12138 (дванадцять тисяч сто тридцять вісім) грн. 29 коп., проценти річних у розмірі 11652 (одинадцять тисяч шістсот пятдесят дві) грн. 76 коп., 28350 (двадцять вісім тисяч триста пятдесят) грн.. 00 коп. штрафу, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2417 (дві тисячі чотириста сімнадцять) грн. 23 коп.

У наданому Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна запереченні на заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області по справі № 915/1236/15, останній просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Заявник (боржник) повідомлений належним чином про дату та час розгляду заяви у судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, вимоги ухвали суду від 02.02.2016 р. не виконав.

У судовому засіданні представник стягувача підтримав доводи, викладені у відзиві на заяву відповідно.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника стягувача та боржника, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 року по справі № 915/1236/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТерраТарса Україна задоволено в повному обсязі та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток основний борг у розмірі 68720 грн. 41 коп., пеню у розмірі 12138 грн. 29 коп., проценти річних у розмірі 11652 грн. 76 коп., 28350 грн. 00 коп. штрафу, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2417 грн. 23 коп.

02.10.2015 року на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 р. видано наказ суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р. рішення господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 р. у справі 915/1236/15 залишено без змін.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання за рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 р. № 915/1236/15, залишеного постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р. без змін, заявник посилається на скрутне фінансове становище та нестабільну діяльність підприємства, котре суд не врахував при прийнятті рішення.

У відповідності до статті 121 ГПК України боржник просить суд відстрочити виконання рішення.

Заява задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В матеріалах заяви відсутні докази існування обставин, які унеможливлюють виконання рішення відповідачем, а саме: відсутність рахунків просрочених платежів по оплаті праці, судам банку, постачальникам, бюджету та інше.

Крім того, відповідачем не були представлені докази про прийняття заходів: фінансово-економічного характеру, організаційно-правового характеру, націлених на подолання фінансової кризи підприємства.

Вказана заява подана в порядку ст. 121 ГПК України, згідно з якою (як вже вище вказано) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З аналізу вказаної норми вбачається, що розстрочка виконання рішення застосовується лише у виняткових випадках і підставою для неї можуть бути конкретні обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк.

Така ж сама правова позиція викладена у п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», в якій зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про застосування відстрочки господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання. Тобто, обставини щодо фінансового становища стягувача та можливості настання для нього певних негативних наслідків в разі затримки виконання рішення судом не досліджувались.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що боржником всупереч вимог статті 33 ГПК України не подано доказів на обґрунтування його заяви про відстрочку виконання рішення у справі № 915/1236/15.

Крім того, боржником в заяві не визначено до якого періоду він бажає відстрочити виконання рішення.

Водночас, слід зазначити, що у судовому засіданні представником стягувача (позивачем) зазначено, що борг Товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток за рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.09.2015 р. № 915/1236/15, залишеного постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р. без змін, сплачено повністью, що підтверджується витягом єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у якому зазначено про закінчення виконавчого провадження за наказом від 02.10.2015 р. № 915/1236/15.

Виходячи з вищевикладеного, заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю С-Росток про відстрочку виконання рішення суду від 15.09.2015 р. по справі № 915/1236/15 відмовити.

Суддя С.М.Коваль