ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р.Справа № 17/255/09
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання А.В.Земляк,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2

від відділу ДВС: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.10.2015 р.

за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" на дії Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції

у справі №17/255/09

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

про стягнення штрафу та пені у розмірі 200 000 грн., та виконання рішення,

встановив:

Рішенням господарського Миколаївської області від 19.04.2011р. позов Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" задоволено.

На виконання рішення 04.05.2011р. господарським судом Миколаївської області видано відповідні накази.

19.08.2015р. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернулося до господарського суду Миколаївської області зі скаргами, в яких боржник просив суд визнати недійсними та скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2011р. по примусовому виконанню наказу господарського суду Миколаївської області від 04.05.2011р. та постанову про стягнення з ПАТ "Миколаївгаз" виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн. від 04.08.2011р., винесені Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції. В обґрунтування скарги відповідач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2011р. з виконання наказу №17/255/09, виданого господарським судом Миколаївської області 04.05.2011р., та постанова про стягнення виконавчого збору від 04.08.2011р. були винесені Ленінським відділом ДВС Миколаївського міського управління юстиції та в порушеннях вимог ч.5 ст.25, ч.8 ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" не були направлені боржнику, що позбавило скаржника можливості самостійного виконання рішення у встановлений державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження строк, та оскаржити постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2011р.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.10.2015р. скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" задоволено повністю з підстав обґрунтованості та доведеності вимог заявника.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Ленінський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.10.2015р. та відмовити ПАТ "Миколаївгаз" в задоволенні заяви. Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що провадження за скаргою ПАТ "Миколаївгаз" підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, у зв'язку з тим, що скарга на дії ДВС повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Скаржник також вказав на те, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не пропущено та пред'явлено до відповідного органу державної виконавчої служби, виконавчий документ відповідав вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", а тому 04.05.2011р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий документ, а саме, наказ №17/255/09, виданий 04.05.2011р. господарським судом, не скасовано, тобто виконавчий документ, який було пред'явлено до виконання, є чинним. 07.10.2011 р. відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження з примусового виконання наказу виданого господарським судом 04.05.2011. В описовій частині вказаної постанови зазначено, що матеріали виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ПАТ "Миколаївгаз" передано з Ленінського відділу ДВС до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області. Вказана постанова отримана ПАТ "Миколаївгаз" 17.10.2011р. Постановою від 17.12.2014р. було закінчено виконавче провадження та зазначено про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження. Дану постанову отримано відповідачем, але дій щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору не вжито. 23.02.2015р. ПАТ "Миколаївгаз" отримано постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, але дій щодо оскарження виконавчого документу також не вжито.

Отже, на думку відділу Ленінського ДВС, заявник знав про наявність виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, проте не скористався своїм правом щодо оскарження документів виконавчого провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.10.2015 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що відповідач самостійно сплатив штраф та пеню згідно з ухвалою суду про розстрочення сплати боргу, та зазначив, що не заперечує проти ухвали суду від 19.10.2015р.

Представники виконавчої служби в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали оскарження ухвали, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Процедуру оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби встановлено також у ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 25 вказаного закону, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч.1,4 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору має виноситися лише після закінчення строку, встановленого для самостійного виконання рішення суду, при встановленні обставин, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано, та за умови направлення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

ПАТ "Миколаївгаз" на підтвердження доводів, викладених в скарзі на дії ДВС, посилається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 27.07.2011р., якою встановлено строк добровільного виконання наказу до 03.08.2011р. та постанова про стягнення виконавчого збору від 04.08.2011р., прийняті Ленінським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, не направлялися боржнику.

Як свідчать матеріали оскарження ухвали, Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції 27.07.2011р. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу виданого 04.05.2011р. господарським судом Миколаївської області про стягнення з відповідача боргу, встановивши строк добровільного виконання рішення до 03.08.2011р.

04.08.2011р. на підставі постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 27.07.2011р. тим же відділом прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у зв'язку з тим, що боржником не виконано наказ у строк наданий Ленінським відділом ДВС та направлено матеріали виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області.

В свою чергу, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Миколаївської області прийняв до свого провадження виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 04.05.2011, що підтверджується постановою про прийняття виконавчого провадження від 07.10.2011р.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" довідалось про постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження від 07.10.2011р. та звернувся з заявою про зупинення виконавчого провадження.

Постановою відділу примусового виконання рішень зупинено виконавче провадження щодо виконання рішення господарського суду про стягнення штрафу та пені та в подальшому виконавче провадження з примусового виконання рішення було поновлено.

Боржник сплатив у добровільному порядку суму штрафу та пені, що вбачається з платіжних доручень, які містяться в матеріалах.

14.01.2015р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на підставі постанови від 04.08.2011р. про стягнення з боржника виконавчого збору, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена боржнику.

Жодного доказу, який би свідчив про те, що відділом ДВС було направлено на адресу боржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.01.2011р. та про стягнення виконавчого збору від 04.08.2011 р., останнім до суду не надано.

Таким чином боржник був позбавлений можливості самостійного виконання рішення у встановлений державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження строк та вчасно оскаржити постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2011р.

Твердження апелянта про те, що ПАТ "Миколаївгаз" знав про відкрите виконавче провадження, оскільки, подавав до Відділу примусового виконання рішень заяви, не заслуговують на увагу суду, так як законом встановлений порядок повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, який Ленінським відділом ДВС не було дотримано.

Посилання скаржника на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є безпідставним з огляду на те, що статтею 121-2 ГПК встановлено порядок оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішення саме господарського суду, який розглянув справу та видав відповідний наказ. Так як прийняття органом ДВС, їх посадовими особами будь-яких рішень, постанов тощо у процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів в розуміння ст. 121-2 ГПК України підпадає під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення підлягають оскарженню до господарських судів.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 105, 106 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.10.2015р. у справі №17/255/09 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 12.02.2016

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран

Суддя В.Б. Туренко