ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 910/18827/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., секретаря судового засідання Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача -не з'явився, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ТОВ "АТ.Медіа" до ТОВ "Рефест Компані" про стягнення 166041,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов в якому він просить стягнути з відповідача заборгованість по договору про надання послуг з розміщення рекламних матеріалів з яких 125000,00 грн. основного боргу, 23723,50 грн. інфляційних втрат, 1061,51 грн. 3 річних, 16256,70 грн. пені.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором від 25.12.2014 р. №18/12/14 про надання послуг з розміщення рекламиних матеріалів.

Представник позивача до дня судового засідання надіслала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подавав.

З матеріалів справи також вбачається, що станом на день укладення договору ТОВ "Амонд Ін вест"( було зареєстровано у м. Києві за адресою 01034, Шевченківський р-н, вул.. Ярославів Вал/ОСОБА_1, буд 11/1. В подальшому, 15.06.2015, відповідач змінив назву та місце реєстрації. Станом на час звернення позивача до суду із даним позовом відповідач має назву "Рефест Компані" () та зареєстрований за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, буд 352.

За вказаною адресою судом відповідачу неодноразово надсилались ухвали про призначення судового засідання у даній справі, однак відповідач відзиву на позов не подав, свого представника для участі у судовому засіданні не направив.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Між ТОВ "AT. Медіа " та ТОВ "АМОНД ІНВЕСТ " 25 грудня 2014 року був укладений договір № 18/12/14 про з розміщення реклами, відповідно до якого ТОВ "АМОНД ІН ВЕСТ" виступає Замовником, а ТОВ "AT. Медіа" виконавцем. Послуги надаються з розміщення рекламних матеріалів у Виданнях.

Згідно п. 4.2. зазначеного договору оплата послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок не пізніше, ніж за 7(сім) календарних днів до дати виходу Видання, визначеної у відповідному Додатку на підставі рахунку-фактури, виданого Виконавцем.

Позивач надав послуги, визначені договором, а саме розмістив рекламні матеріали в Виданні " Панорама" №1,2015р. - вихід видання 31.12.2014р. та №2,2015р.- вихід видання - 30.01.2015р. Позивач направив відповідачу рахунки-фактури: №ТА-0000178 від 29.12 14р. на суму 32000,00 грн., № ТА-0000179 від 29.12.14 на суму 36 000,00 грн., №ТА-0000181 від 29.12.14р. на суму 25 000,00грн., №ТА-0000011 від 28.01.15р. на суму32000,00 грн. а всього на загальну суму 125 000,00грн,( в т.ч. ПДВ -20%).

Рахунки Відповідачем у визначені Договором строки не сплачені.

Крім того, згідно п.22.3 Відповідачем та Позивачем підписано Акти наданих послуг №166 від 31.12.14р.,на суму 32000,00 грн.( в т.ч. ПДВ), .№ 167 від 31.12.14р. на суму 36 000,00грн ( е т.ч. ПДВ), №172 від 31.12.14р. на суму 25000.00грн , №0000023 на суму 32000,00 грн.( в т.ч. ПДВ). Акти підписано Відповідачем без зауважень.

Позивачем 23 березня 2015 року за вих. №23/03/15 на адресу відповідача була надіслана претензія, в якій Позивач вимагав перерахувати кошти в рахунок погашення заборгованості. Однак відповіді на претензію позивач не отримав, вартість наданих послуг відповідач не сплатив.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 549, 901, 903 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між позивачем та відповідачем виникли з моменту укладення договору від 25.12.2014 р. №18/12/14 про надання послуг з розміщення рекламиних матеріалів. За своєю правовою природою цей договір є договором про надання послуг. Свої зобов'язання за цим договором позивач виконав належним чином та надав відповідачу послуги з розміщення рекламних матеріалів, що підтверджується актами виконаних робіт, підписаних відповідачем. Вартість наданих послуг, відповідно до рахунків-фактур, направлених позивачем відповідачу становить 125000,00 грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання щодо оплати вартості наданих позивачем послуг на умовах вищевказаного договору..

Однак, відповідач в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг належним чином не виконав, заборгувавши позивачу на час розгляду справи 125000,00 грн. які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того позивач, в порядку ст.. 625 ЦК України, вправі вимагати сплати відповідачем суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних. Розрахунок вказаних сум здійснено позивачем вірно, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги про стягнення пені то вона задоволенню не підлягає, оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачена відповідальність відповідача за порушення обов'язку щодо оплати вартості наданих послуг.

Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 49 ГПК України підлягають до стягнення понесені останнім витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрати на послуги адвоката пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з 125000, грн.. боргу, 23723,50 грн. інфляційних, 1061,51 грн. 3% річних, 2995,72грн. судових витрат, 2706,28грн. витрат на послуги адвоката.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя К.І.Довгань