ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р.Справа № 916/3843/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, М.А. Мишкіної

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача не зявився, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального закладу «Березівська центральна районна лікарня»

на рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2015 року

у справі № 916/3843/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Одесагаз»

до Комунального закладу «Березівська центральна районна лікарня»

про стягнення 530392,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Комунального закладу «Березівська центральна районна лікарня» про стягнення 167670,29 грн. основного боргу, 9786,84 грн. 3% річних, 182675,30 грн. пені, 170260,45 грн. інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів від 16.01.2015р. №008798-БТ (15), у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість, на яку нараховано 3% річних, пеню та інфляцію.

У відзиві на позов, відповідач визнав суму основного боргу та просив зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.11.2015р. (суддя Волков Р.В.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 16.11.2015р., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 9786,84 грн. 3% річних, 182657,30 грн. пені, 170609,23 грн. інфляційних, 7960,85 грн. судового збору, провадження в частині стягнення 167670,29 грн. основного боргу припинено по п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 05.12.2015р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його змінити, зменшити на 90% розмір штрафних санкцій, які стягнуті з відповідача на користь позивача за договором від 16.01.2015р. №008798-БТ (15), посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.12.2015р. скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

16.01.2015р. між ПАТ «Одесагаз» (Постачальник) та КЗ «Березівська центральна районна лікарня» (Споживач) укладено договір №008798-БТ (15) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організації, що фінансуються з державного і місцевого бюджетів.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору Постачальник взяв на себе зобовязання надати Споживачу послуги з постачання та розподілу природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів Споживача, останній в свою чергу взяв на себе обовязок сплатити Постачальнику вартість вищевказаних послуг у розмірі, строки і порядку, передбачені умовами договору.

Згідно з п.п. 3.6., 3.9. договору обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом наданих послуг з постачання та розподілу природного газу ГРМ, що оформляється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Акти прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.

За умовами п. 5.6. договору оплата за спожитий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на р/р Постачальника протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури. У випадку переплати за фактично спожитий газ, сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача за його письмовою вимогою. У випадку збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг по договору, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача, відповідно до черговості її виникнення.

За змістом п. 7.2.1. договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочки.

У відповідності до п. 11.1. договору, останній набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2015р. (а.с. 13-15).

30.06.2015р. між сторонами укладено додатку угоду до договору №008798-БТ(15) від 16.01.2015р., згідно якої строк дії договору в частині реалізації газу визначено до 30.06.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (а.с. 52).

В матеріалах справи наявні акти прийму-передачі природного газу від 31.01.2015р. №1/008798 (обсяг 41966 куб.м. за I.2015р.); від 28.02.2015р. №2/008798 (обсяг 36718 куб.м. за II.2015р.); від 31.03.2015р. №3/008798 (обсяг 29773 куб.м. за III.2015р.); від 30.04.2015р. №3/008798 (обсяг 8085 куб.м. за ІV.2015р.) - а.с. 16-17.

За твердженням позивача, відповідач не виконував взяті на себе зобовязання за договором від 16.01.2015р. №008798-БТ (15) щодо своєчасної оплати поставки відповідачем природного газу, у звязку з чим у КЗ «Березівська центральна районна лікарня» утворилась заборгованість у сумі 167670,29 грн., на яку нараховано 3% річних, пеню та інфляцію, та яка у добровільному порядку Споживачем не сплачена, що і стало підставою для звернення Постачальника з даним позовом.

Відповідач заборгованість стосовно основного боргу в сумі 167670,29 грн. визнав, посилаючись на несвоєчасне фінансування. Крім того, надав докази її сплати (платіжне доручення від 28.09.2015р. №1370, тобто після подання позову 14.09.2015р.) а.с. 54.

Припиняючи провадження у справі в частині стягнення з відповідача 167670,29 грн. основного боргу за договором від 16.01.2015р. №008798-БТ(15) на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, місцевий господарський суд зазначив слідуюче.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порушення означених норм закону та умов договору від 16.01.2015р. № 008798-БТ(15), відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконав частково, в звязку з чим позивачем заявлено до стягнення 167670,29грн. основного боргу станом на момент подання позовної заяви 14.09.2015р. Зазначена сума боргу сплачена відповідачем після подання позову 28.09.2015р., що є підставою для припинення провадження у справі в частинні стягнення вказаної суми по п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у звязку із відсутністю предмета спору.

Судова колегія вважає правомірним такий висновок суду першої інстанції.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 9786,84 грн. 3% річних, 182657,30 грн. пені, 170609,23 грн. інфляційних, 7960,85 грн. судового збору, колегія судів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У пункті 7.2.1 договору сторони передбачили, що у разі порушення Споживачем строків оплати з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

При дослідженні розрахунків позивача, наведених у позовній заяві (а.с. 4, 7-9), судова колегія виявила описки та неточності, а суд першої інстанції на це уваги не звернув, у звязку з чим ухвалою від 21.01.2016р. витребувала у ПАТ «Одесагаз» платіжні доручення про перерахування грошових коштів в 2015р. за договором №008798-БТ(15) від 16.01.2015р. за поставлений газ та належний розрахунок нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних. Однак, позивачем зазначена ухвала не виконана, у звязку з чим судом апеляційної інстанції здійснений перерахунок і встановлено, що ПАТ «Одесагаз» перераховані лікарнею в січні 2015р. грошові кошти в сумі 135875,50 грн. невідомо з яких причин не зараховані в погашення оплати за спожитий газ в січні 2015р., перерахована в вересі 2015р. сума 167670,29 грн. є сумою погашення решти боргу за квітень 2015р. у розмірі 31794,79 грн. та повторно сплачена сума 135875,50 грн. (розрахунок у справі а.с. 110).

Співставивши дані перерахунку здійсненого судом з даними довідки до плану асигнувань на 2015р. (а.с. 73), встановлено, що фактично за спожитий природний газ ПАТ «Одесагаз» за січень-квітень 2015р. нараховано 1015508,09 грн. (І - 323779,4; ІІ - 274301,07; ІІІ - 339033,48; ІV -78394,1), а лікарнею сплачено 1151383,59 грн., тобто переплата становить 135875,50 грн. Це саме та сума, яка не зарахована позивачем в оплату за газ в січні 2015р. Будь-які пояснення з цього приводу позовна заява, заперечення на відзив не містить.

З урахуванням наведеного та перерахунку сума пені становить 137116,96 грн., 3% річних 6841,61 грн.; інфляційних 82416,34 грн. (розрахунок у справі а.с. 110).

У відповідності до п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом. У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи те, що КЗ «Березівська центральна районна лікарня» є бюджетною організацією, яка фінансується виключно з Державного бюджету України; затримка в оплаті повязана з несвоєчасним фінансуванням державної бюджетної установи; при надходженні коштів з Державного бюджету України на рахунок відповідача, останній одразу ж сплачував існуючу заборгованість; відсутність основного боргу та наявність переплати за спожитий газ, судова колегія приймає до уваги те, що сума пені є значно великою, а тому вважає за доцільне зменшити її розмір на 50%.

Вимога відповідача про зменшення розміру нарахованих 3% річних та інфляційних на 90% відхиляється судовою колегію, оскільки останні не є штрафними санкціями.

Таким чином, за наслідками апеляційного перегляду, стягненню підлягає загальна сума 157816,43 грн., в т.ч.: 68558,45 грн. пеня; 6841,61 грн. 3% річних; 82416,34 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України 5910,68 грн. судового збору слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача. За апеляційний перегляд підлягає стягненню з ПАТ «Одесагаз» на користь скаржника 2255,10 грн., судового збору. Суми судового збору розподілено пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищенаведене, рішення місцевого господарського суду підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Одеської області від 09.11.2015р. у справі №916/3843/15 змінити, викласти в наступній редакції:

« 2.Стягнути з Комунального закладу «Березівська центральна районна лікарня» на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» загальну суму 157816,43 грн., в т.ч.: 6841,61 грн. 3% річних, 68558,48 грн. пені; 82416,34 грн. інфляційних; 5910,68 грн. судового збору».

Доповнити резолютивну частину пунктом 4 слідуючого змісту:

« 4.В решті позову відмовити.»

Пункти 1, 3 резолютивної частини рішення залишити без змін.

Стягнути з ПАТ «Одесагаз» на користь КЗ «Березівська ЦРЛ» судовий збір в сумі 2255,10 грн. за апеляційний перегляд.

Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 15.02.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна