КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Справа№ 911/330/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - Левченко Д.Ю.

від відповідача - Усіченко І.Г.

від ВДВС - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2015 (Суддя Лопатін А.В.)

за скаргою Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

за первісним позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж"

про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж"

до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2015 в задоволені скарги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ДП "НЕК "Укренерго" на дії та бездіяльність державного виконавця.

Протоколом автоматизованого роподілу судової справи, апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Шапрна В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою суду від 29.01.2016 апелянту відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 11.02.2016.

В судове засідання з`явився представник позивача та відповідача та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж" про зобов'язання вчинити дії та стягнення 11087095,86 грн. а відповідач, в свою чергу звернувся до позивача із зустрічним позовом про стягнення 2458357,70 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.06.2015 первісний позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 8047343,27 грн. пені, 3498752,59 грн. штрафу, 10195801,53 грн. неповерненого авансу, 1839409,20 грн. процентів за користування неповерненим авансом та 57973,74 грн. судового збору, у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 567105,93 грн. пені, 1042258,04 грн. штрафу, 66212,16 грн. 3% річних, 524686,94 грн. інфляційних втрат та 44005,26 грн. судового збору, у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж" задоволено частково, Рішення господарського суду Київської області від 03.06.2015 у справі № 911/330/15 скасовано в частині задоволення первісного позову, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

"1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж"- 567105 (п'ятсот шістдесят сім тисяч сто п'ять) гривень 93 коп. пені, 1042258 (один мільйон сорок дві тисячі двісті п'ятдесят вісім) гривень 04 коп. штрафу, 66212 (шістдесят шість тисяч двісті дванадцять) гривень 16 коп. 3% річних, 524686 (п'ятсот двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 94 коп. інфляційних втрат та 44005 (сорок чотири тисячі п'ять) гривень 26 коп. судового збору.

На виконання вищезазначеної постанови Київського апеляційного господарського суду та рішення суду в частині залишеній без змін вказаною постановою, 04.09.2015 Господарським судом Київської області видано накази.

Скаржник звертаючись до суду із скаргою на дії ДВС та подаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, мотивує свої вимоги тим, що 25.09.2015 державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48835385 по виконанню наказу Господарського суду м. Києва від 04.09.2015 в той час як спір між сторонами вирішувався Господарським судом Київської області та крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику з порушенням встановлених строків, що призвело до порушення прав та законних інтересів боржника.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення як апеляційної скарги так і скарги боржника на дії ДВС, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (в редакції, чинній станом на момент оспорюваної дії).

Згідно із ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

25.09.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48835385 по виконанню наказу Господарського суду м. Києва від 04.09.2015 у справі № 911/330/15 про стягнення з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ПрАТ КП "Укренергомонтаж" боргу у розмірі 36540,00 грн.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, статтями 6 та 11 згаданого Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження, воно було відкрито на виконання наказу Господарського суду міста Києва, хоча згідно із наказом про примусове виконання рішення суду від 04.09.2015 у справі № 9911/330/15 він виданий Господарським судом Київської області й вказаний спір також розглядався Господарським судом Київської області.

В даному випадку, як вірно було встановлено судом першої інстанції зазначення державним виконавцем у постанові, що виконавчий документ, на підставі якого відкривається виконавче провадження видано Господарським судом м. Києва є лише технічною помилкою державного виконавця, яка не призвела до порушення прав та охоронюваних законом інтересів скаржника.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ця норма є відтворенням норми ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Щодо іншої підстави для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів, зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Як зазначає скаржник, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 25.09.2015 та в ній установлений строк для добровільного виконання до 02.10.2015.

В той же час, боржник вказує на те, що постанова була направлена ним лише 02.10.2015, а отримана - 05.10.2015, чим порушено права боржника на добровільне виконання судового рішення.

Згідно з статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Проте скаржником не долучено до матеріалів скарги доказів звернення з відповідною заявою до державного виконавця, враховуючи направлення постанови з пропущенням встановленого Законом строку, отже останній не вчинив жодних дій задля захисту свого порушеного права, з метою самостійного виконання судового рішення, якщо такий намір мав місце.

Крім того, як було зазначено в судовому засіданні апеляційної інстанції представником стягувача і це не заперечувалось представником боржника, останнім виконано наказ Господарського суду Київської області та визначена сума боргу за постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 сплачена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, посилання скаржника на порушення державним виконавцем частини п'ятої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строку направлення копії оскаржуваної постанови боржнику, не впливає на законність відкриття виконавчого провадження, оскільки така законність або протиправність має оцінюватися з огляду на дотримання державним виконавцем норм Закону, які регулюють порядок та підстави відкриття виконавчого провадження, та порушення яких з боку державного виконавця скаржником не доведено.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки вони є ідентичними тим, що викладені у самій скарзі на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві, які в свою чергу були спростовані всім вище зазначеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дане питання вирішено всебічно та повно, ухвала винесена з дотриманням норм процесуального права є законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 23.12.2015 у справі № 911/330/15- без змін.

Матеріали справи № 911/330/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов