ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа № 922/5957/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Грєнков І.В., за довіреністю від 26.11.2015 року №08-11/7215/2-15;

Таможанський О.В., за довіреністю від 26.11.2015 року №08-11/7219/2-15;

1-го відповідача - Гнедик Є.С., за довіреністю від 27.11.2015року; Шевердін М.М., за довіреністю від 27.11.2015 року №27/2-1, Шимко Ф.А., за довіреністю від 27.11.2015 року №27/3-1; Москаль Р.Б., за довіреністю від 27.11.2015 року №27/1-1 (був присутній у судовому засіданні 26.01.2016 року);

2-го відповідача - не з'явився;

3-го відповідача - не з'явився;

4-го відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпромснаб", м. Харків (вх. № 55Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2015р.

у справі №922/5957/15

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпромснаб", м. Харків

до 2-го відповідача Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, Харківська область

до 3-го відповідача КП технічної інвентаризації "Інвенрос", М. Дергачі

до 4-го відповідача Харківського міського управління юстиції, м. Харків

про визнання недійсним свідоцтва

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2015р. у справі №922/5957/15 (суддя Аріт К.В.) позов задоволено; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 31.10.2012р. Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВПРОМСНАБ" на будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосну "Б" площею 13,50 м.кв., огорожу №-№2 та поле для гри в гольф по вул. Олексіївській, 1 А в с. Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області; стягнуто з ТОВ "ХАРКІВПРОМСНАБ" на користь Харківської міської ради 406,00 гривень судового збору; стягнуто з Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на користь Харківської міської ради 406,00 гривень судового збору; стягнуто з Комунального підприємства технічної інвентаризації "Інвенрос" на користь Харківської міської ради 406,00 гривень судового збору.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов виходив з того, що у спірному свідоцтві про право власності міститься інформація про право власності 1-го відповідача на об'єкт нерухомого майна - поле для гри в гольф, проте у рішенні Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228, інформація про виникнення такого права у 1-го відповідача відсутня. Крім того, у спірному свідоцтві невірно зазначена дата прийняття рішення Черкасько - Лозівською сільською радою 03.07.2012 року, замість 03.08.2012 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківпромснаб", м. Харків з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2015р. у справі №922/5957/15 скасувати та припинити провадження у справі.

Апелянт в обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 06.01.2016р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.01.2016р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Тихий П.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 26.01.2016р.

16.01.2016 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2015 року у справі №922/5957/15 залишити без змін. (вх.№405).

18.01.2016 року на адресу суду від 3-го відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. (вх.№456).

25.01.2016 року на адресу суду від 2-го відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. (вх.№834).

25.01.2016 року на адресу суду від 1-го відповідача надійшло клопотання про виклик для дачі пояснень з питань, що виникли під час розгляду справи, а саме прийняття Рішення XXI сесії Черкасько - Лозівської сільської ради VI скликання від 03.07.2012 року №228, оформлення та підписання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2012 року посадової особи органу місцевого самоврядування, а саме Черкасько - Лозівського сільського голову - Шабалтас Павла Петровича, який 31.10.2012 року підписував спірне свідоцтво на нерухоме майно.(вх.№851).

Вказане клопотання відхиляється колегією суддів, оскільки рішення Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228 не є предметом оскарження.

Окрім того, голова Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області П.П. Шабалтас у відзиві на позовну заяву, поданому господарському суду першої інстанції, зокрема, визнав факт того, що у оскаржуваному свідоцтві, яке не відповідає рішенню Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228, неправильно зазначена дата проведення сесії сільської ради - 03.07.2012 року, так як рішення №228 приймалось на сесії 03.08.2012 року та що, проти задоволення позовних вимог він не заперечує.(т.1, а.с. 33-34).

Також, у заявах від 25.01.2016 року за вх.№834 та від 05.02.2016 р. за вх.№1419, на виконання ухвал Харківського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 06.01.2016р. та про відкладення розгляду справи від 26.01.2016 року, останній просив справу розглядати за відсутністю представника. (т.2, а.с.21, 68)

25.01.2016 року на адресу суду від 1-го відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить зобов'язати КП технічної інвентаризації "Інвенрос" та КП "Харківське міське БТІ" надати оригінал висновку про можливість оформлення права власності на нерухоме майно та оригінали супровідних документів, на підставі яких було прийнято рішення XXI сесії Черкасько - Лозівської сільської ради VI скликання від 03.08.2012 року №228. (вх.№852)

Клопотання мотивує тим, що вказаний висновок про можливість оформлення права власності на нерухоме майно є доказом, який має значення для правильного вирішення спору, оскільки містить обґрунтування необхідності оформлення права власності ТОВ «Харківпромснаб» та інформацію про об'єкти нерухомого майна, а саме: будинок відпочинку літ. «А-1», насосну літ. Б, огорожу №№2, поле для гри в гольф, право власності на які підлягало оформленню.

Також, посилається на те, що адвокатським запитом 22 січня 2016 року було направлено до КП технічної інвентаризації «Інвенрос» як органу, що безпосередньо виготовив витребовуваний документ та до КП «Харківське міське БТІ» органу, до якого після прийняття Верховною Радою України постанови від 06.09.2012 року №5215-VI «Про зміну і встановлення межі міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області», належним чином засвідченої копії висновку про можливість оформлення права власності на нерухоме майно та супровідних документів, на підставі яких було прийнято рішення Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228.

25.01.2016 року на адресу суду від 1-го відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2015 року у справі №922/5957/15 та припинити провадження у справі повністю. (вх.№853).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року розгляд справи відкладено на 09.02.2016 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників 2-го, 3 -го та 4-го відповідачів.

05.02.2016 року на адресу суду від 2-го відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. (вх.№1419).

05.02.2016 року на адресу суду від 2-го відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить клопотання ТОВ «Харківпромснаб» про витребування доказів від 25.01.2016 року залишити без розгляду, оскільки на адвокатський запит від 22.01.2016 року було отримано відповідь КП «Харківське міське БТІ» (лист від 29.01.2016р. №454), відповідно до якого згідно розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №2401 від 24.10.2012 року матеріали інвентаризаційних справ передані від КП «Харківське міське БТІ» до Департаменту архітектури та генерального плану Харківської міської ради.

А тому, просить зобов'язати Харківську міську раду надати оригінал висновку про можливість оформлення права власності на нерухоме майно та оригінали супровідних документів, на підставі яких було прийнято рішення ХХІ сесії Черкасько - Лозівської сільської ради VI скликання від 03 серпня 2012 року №228. (вх.№1444).

Колегія суддів, розглянувши клопотання від 25.01.2016 року про витребування доказів, дійшла висновку про залишення його без розгляду, з підстав наведених у клопотанні від 05.02.2016 року за вх.№1444.

Відповідно до п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України», відповідно до частини першої статті 101 ГПК, апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів, розглянувши клопотання від 05.02.2016р. за вх.№1444 про зобов'язання Харківську міську раду надати оригінал висновку про можливість оформлення права власності на нерухоме майно та оригінали супровідних документів, на підставі яких було прийнято рішення Черкасько - Лозівської сільської ради від 03 серпня 2012 року №228 , дійшла висновку про відмову в його задоволенні.

Рішення Черкасько - Лозівської сільської ради VI скликання від 03 серпня 2012 року №228 є чинним, доказів оскарження вказаного рішення матеріали справи не містять, а тому документи, що надавались для оформлення права власності, які апелянт просить витребувати та неможливість подання яких суду першої інстанції він не довів, не впливають на перегляд рішення у даній справі, оскільки не стосуються предмету спору.

08.02.2016 року на адресу суду від 3-го відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника (вх.№1485).

У судовому засіданні 09.02.2016 року представники 1-го відповідача підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники 2-го, 3-го та 4-го відповідачів у судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №036, №044, №838, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення 2-го, 3-го та 4-го відповідачів про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без їх участі, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників 1-го відповідача та позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

31.10.2012р. Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області ТОВ "ХАРКІВПРОМСНАБ" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосна "Б" площею 13,50 м.кв., огорожа №-№2 та поле для гри в гольф по вул. Олексіївській, 1 А в с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області. У вказаному свідоцтві зазначено, що підставою для його видачі є рішення ХХІ сесії VI скликання Черкасько-Лозівської сільської ради від 03.07.2012р. за № 228.

Згідно витягу Дергачівського комунального підприємства технічної інвентаризації "ІНВЕНРОС" від 31.10.2012р. № 36066829 право власності на споруди спортивно-оздоровчого призначення за вищевказаною адресою зареєстровано 16.08.2012р. за ТОВ "ХАРКІВПРОМСНАБ".

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що Дергачівським КП технічної інвентаризації "ІНВЕНРОС" виготовлене свідоцтво, що не відповідає рішенню Черкасько-Лозівської сільської ради від 03.08.2012р. №228, оскільки в ньому, окрім об'єктів нерухомого майна (будинку відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосної "Б" площею 13,50 м.кв., огорожі №-№2), вказаний ще один об'єкт нерухомого майна не передбачений рішенням Черкасько - Лозівської сільської ради , а саме - поле для гри в гольф.

Крім того, вказує на те, що в оскаржуваному свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 31.10.2012р. неправильно вказані реквізити (дата) документа, який став підставою для його видачі (рішення від 03.07.2012 р., замість правильної дати - 03.08.2012 р.), що підтверджується копією рішення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.08.2012р. № 228 скріпленою печаткою Черкасько - Лозівської ради, супровідним листом за підписом секретаря Черкасько - Лозівської сільської ради з інформацією про те, що до вказаного рішення будь-яких змін не вносилось, а також відзивом відповідача-2 (вх.№47725).

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив оскаржуване свідоцтво визнати недійсним та скасувати. Крім того, просив скасувати запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №37393406 про державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 31.10.2012р. відповідачем-2 відповідачу-1 на будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосну "Б" площею 13,50 м.кв., огорожу №-№2 та поле для гри в гольф по вул.Олексіївська, 1-А в с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Харківпромснаб" на нерухоме майно за реєстраційним №37393406, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.2012 р. відповідачем-1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2015 року у справі №922/5957/15 було задоволено частково клопотання відповідача-1 про припинення провадження та припинено провадження по справі в частині позовних вимог щодо скасування запису у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним №37393406 про державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 31.10.2012р. відповідачем-2 відповідачу-1 на будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосну "Б" площею 13,50 м.кв., огорожу №-№2 та поле для гри в гольф по вул.Олексіївська, 1-А в с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, та щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Харківпромснаб" на нерухоме майно за реєстраційним №37393406, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.2012 р. відповідачем-1.

16.12.2015 року господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст.59 цього Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно із ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" в редакції, що діяла на час отримання спірного свідоцтва, облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності відноситься до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Порядок реєстрації прав власності нерухомого майна в Україні унормований Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №157/6445 від 18 лютого 2002 року. Вказане положення діє на всій території України і є обов'язковим для виконання громадянами, міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями незалежно від форм власності. Воно визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності. Особливості оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна унормовані пунктом 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин). За приписами цього пункту, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

А отже, господарський суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги доводи 1-г відповідача про визнання позивачем (Харківською міською радою) законності оскаржуваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно на підставі аналізу та перевірки наданих йому документів для прийняття рішення виконкомом Харківської міської ради від 09.04.2014р. № 257 про зміну та впорядкування поштової адреси.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов законного висновку про те, що жодним нормативно - правовим актом не передбачено повноважень Харківської міської ради щодо надання правової оцінки законності або незаконності оформлення та видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2012р. Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області прийнято рішення №228 "Про оформлення права особистої власності на житлові та нежитлові споруди в с.Черкаська Лозова по вул.Олексіївська, 1 А".

Частиною 4 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільський голова, зокрема, підписує рішення ради та її виконавчого комітету.

Статтею 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

На момент видачі оскаржуваного свідоцтва діяло Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно затверджене наказом Міністерства юстиції України

від 07.02.2002р. № 7/5 (далі - Тимчасове положення).

Пунктом 1.2. Тимчасового положення встановлено, що державною реєстрацією прав є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до п. 8.1. Тимчасового положення оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

На підставі п.8.3. Тимчасового положення підготовку документів для видачі свідоцтва про право власності за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів відповідно до законодавства можуть проводити БТІ.

Вказаним рішенням Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228 зобов'язано Дергачівське КП технічної інвентаризації "Інвенрос" підготувати документи для видачі свідоцтва про право власності на житлові будинки та нежитлові споруди ТОВ "ХАРКІВПРОМСНАБ" по вул.Олексіївській, 1 Ав с.Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області, будинку відпочинку "А-1", насосної "Б" та огорожі №-№ 2.

На виконання вказаного рішення Дергачівським КП технічної інвентаризації "ІНВЕНРОС" підготовлено для видачі свідоцтво про право власності від 31.10.2012р. на нерухоме майно: будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосна "Б" площею 13,50 м.кв., огорожа №-№2 та окрім того, поле для гри в гольф по вул. Олексіївській, 1 А в с.Черкаська Лозова, Дергачівського району Харківської області, про яке в рішенні Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228 взагалі не зазначено.

А отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що Дергачівським КП технічної інвентаризації "Інвенрос" виготовлене свідоцтво, яке не відповідає рішенню Черкасько-Лозівської сільської ради від 03.08.2012р. № 228, оскільки в ньому, окрім об'єктів нерухомого майна (будинку відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосної "Б" площею 13,50 м.кв., огорожі №-№2), вказаний ще один об'єкт нерухомого майна не передбачений рішенням Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228, а саме - поле для гри в гольф, крім того, невірно зазначена дата рішення.

Також, місцевим господарським судом правомірно відхилені доводи відповідача-1 про те, що споруду - поле для гри в гольф було введено в експлуатацію у відповідності до вимог містобудівного законодавства на підставі зареєстрованої ІДАБК у Харківській області Декларації від 28.04.2012р. про готовність об'єкта до експлуатації за № 9, оскільки законність або незаконність реєстрації вказаної Декларації не є предметом даного спору та позивачем не оскаржується.

Частиною 4 ст.42 "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сільський голова, зокрема, забезпечує виконання рішень відповідної ради.

На виконання рішення від 03.08.2012р. № 228 сільським головою Черкасько - Лозівської сільської ради підписане свідоцтво про право власності від 31.10.2012р., яке скріплене печаткою відповідної сільської ради.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сільським головою Черкасько- Лозівської сільської ради підписане свідоцтво, яке не відповідає рішенню Черкасько-Лозівської сільської ради від 03.08.2012р. № 228, оскільки в ньому, окрім об'єктів нерухомого майна (будинку відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосної "Б" площею 13,50 м.кв., огорожі №-№2), вказаний ще один об'єкт нерухомого майна не передбачений рішенням, а саме - поле для гри в гольф.

У відзиві на позовну заяву, 2-м відповідачем вказано про те, що Дергачівським КП технічної інвентаризації "ІНВЕНРОС" помилково виготовлено оскаржуване свідоцтво, яке не відповідає рішенню ради від 03.08.2012р. №228, а також відповідачем 2 визнано той факт, що у свідоцтві неправильно зазначена дата сесії Черкасько - Лозівської сільської ради- 03.07.2012р., так як рішення №228 приймалось на сесії 03.08.2012 р.

Оскільки, у спірному свідоцтві про право власності на нерухоме майно міститься інформація про право власності відповідача-1 на об'єкт нерухомого майна - поле для гри в гольф, проте, у рішенні Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012р. №228, на підставі якого було видано оскаржуване свідоцтво, інформація про виникнення такого права у відповідача-1 відсутня, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в оскаржуваному свідоцтві неправильно зазначена дата прийняття рішення Черкасько - Лозівської сільської ради 03.07.2012 р., замість правильної - 03.08.2012 р.

Підставами для захисту цивільного права відповідно до положень частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України є його порушення, невизнання чи оспорювання.

Господарський суд першої інстанції вірно врахував лист Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 02.11.2015р. № 02-17/644, в якому зазначено, що до рішення Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228, оригінал якого міститься в архіві у відповідача-2, будь-яких змін не вносилось.

Окрім того, пунктом 8.4. Тимчасового положення, зокрема, визначено, що свідоцтво про право власності містить таку інформацію: назву об'єкта нерухомого майна; місце видачі свідоцтва; дату видачі свідоцтва;назву органу, який видав свідоцтво; тип (призначення) об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, садиба, квартира, приміщення тощо);адресу (місцезнаходження) об'єкта нерухомого майна;відомості про власника (власників);форму власності; опис об'єкта нерухомого майна (дані про будівлі, споруди, їх частини; найменування та літеровка; загальна та житлова площа; площа земельної ділянки (у разі наявності такої інформації); реквізити прийнятого рішення (найменування органу, назва документа, дата та індекс);прізвище, ім'я, по батькові та підпис керівника органу, який прийняв рішення.

За таких обставин, враховуючи той факт, що 1-м відповідачем (апелянтом) до господарського суду першої інстанції не надано належних та допустимих письмових доказів правильності дати 03.07.2012р. рішення Черкасько - Лозівської сільради № 228, а також, що зазначене рішення містить інформацію про право власності на споруду - поле для гри в гольф, колегія суддів погоджується з вірними висновками місцевого господарського суду про безпідставність виникнення права власності у 1-го відповідача на нерухоме майно - поле для гри в гольф.

Отже, оскільки чинним законодавством України не передбачено визнання недійсним або скасування в частині свідоцтва про право власності на нерухоме майно, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про визнання недійсним та скасування в цілому свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.10.2012р. Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області ТОВ "ХАРКІВПРОМСНАБ" на будинок відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосну "Б" площею 13,50 м.кв., огорожу №-№2 та поле для гри в гольф по вул.Олексіївській, 1 А в с.Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області.

Апелянт, в обґрунтування своєї правової позиції посилається на абзац 5 п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ст. ст. З, 17 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та постанову пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» та зазначає, що вказаний спір носить публічно-правовий характер, оскільки позовні вимоги заявлені до суб'єктів владних повноважень та предметом спору є визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування індивідуальної дії та скасування запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а тому, на думку апелянта, спір за позовом Харківської міської ради не підлягає вирішенню господарськими судами України, а відноситься до компетенції адміністративних судів.

Проте, колегія суддів з такими доводами погодитись не може та враховує таке.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тобто, позивачем оскаржуються підстави виникнення права 1-го відповідача на об'єкт нерухомого майна (поле для гри в гольф), оскільки спірне речове право виникло у 1-го відповідача безпідставно.

Обов'язковою передумовою виникнення права власності є волевиявлення органу місцевого самоврядування, шляхом прийняття відповідного рішення, яке в свою чергу є актом індивідуальної дії, яке породжує певні права та обов'язки.

Свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформляється відповідне право, яке виникає у подальшому з моменту його державної реєстрації.

Як зазначено вище, частиною 4 ст. 42 «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський голова, зокрема, забезпечує виконання рішень відповідної ради.

Сільським головою Черкасько - Лозівської сільської ради підписане свідоцтво про право власності від 31.10.2012 року, яке не відповідає рішенню Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.08.2012р. № 228 щодо підстав його оформлення відносно споруди (поле для гри в гольф).

А отже, на думку колегії суддів, позивач не оскаржує дію, бездіяльність органу владних повноважень або акт індивідуальної дії (рішення ради), оскільки свідоцтво про право власності не є актом індивідуальної дії, а оскаржується виключно безпідставність виникнення речового права у суб'єкта господарювання - 1-го відповідача.

Таким чином, вказаний спір є спором щодо виникнення права, підстави виникнення якого передбачені Цивільним кодексом України, іншими актами цивільного законодавства, що є підвідомчістю господарського суду, виходячи з наступного.

Так, постановою пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» (далі - Постанова) визначено, що підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК України).

Відповідно до п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умови наявності між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Таким чином, оскільки Харківською міською радою оскаржується право, яке виникло 1-го відповідача безпідставно, у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності) рішенню органу місцевого самоврядування, вказаний спір є спором, що є виключно підвідомчістю господарського суду.

Також, суб'єктом права власності, яке оскаржується, є суб'єкт господарювання.

Отже, на думку колегії суддів, позивачем не оскаржується дія (управлінська функція) суб'єкту владних повноважень чи його посадової особи щодо реєстрації за ТОВ «ХАРКІВПРОМСНАБ» права власності на об'єкт нерухомого майна, предметом спору є виключно право, яке виникло у 1-го відповідача безпідставно.

Крім того, приписами статті 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін - «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ст. З КАС України).

А отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.12.2015 р. у даній справі частково задоволено клопотання представника 1-го відповідача про припинення провадження у справі в частині позовних вимог щодо скасування запису у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 37393406 про державну реєстрацію права власності на підставі оскаржуваного свідоцтва та щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «ХАРКІВПРОМСНАБ» на нерухоме майно за реєстраційним №37393406, яке виникло на підставі оскаржуваного свідоцтва про право власності.

В іншій частині клопотання представника ТОВ «ХАРКІВПРОМСНАБ» про припинення провадження у вказаній справі залишено без задоволення.

Вказана ухвала місцевого господарського суду не оскаржується.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованного висновку про те, що позивачем у даній справі не оскаржується жодна дія, бездіяльність або управлінська функція суб'єкта владних повноважень чи його посадової особи, а предметом спору є скасування правовстановлюючого документа про виникнення цивільного права.

Щодо посилань апелянта на неналежне повідомлення місцевим господарським судом 4-го відповідача - Харківське міське управління юстиції про час і місце проведення судового засідання та обов'язок почати розгляд справи заново, в разі залучення до участі у справу іншого відповідача, як на порушення норм процесуального права та прийняття рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справу, а саме: п.2 ч. 3 статті 104, частини 4 статті 24, статті 56 та частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2015 року виключено з числа третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківське міське управління юстиції та залучено його до участі у справі в якості іншого відповідача.

Частиною 2 статті 104 ГПК України передбачено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта не те, що відсутність в матеріалах справи доказів того, що певна земельна ділянка належить територіальній громаді міста Харкова (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) свідчить про те, що споруда спортивно - оздоровчого призначення жодним чином не порушує права та інтереси територіальної громади міста Харкова, а тому на його думку, місцевим господарським судом порушено приписи статей 1, та 84 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верховної Ради України від 06.09.2012р. №5215-VІ "Про зміну і встановлення межі міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області» встановлені нові межі міста Харкова.

На підставі вказаної постанови, рішенням Харківської міської ради від 24.10.2012 року №889/12 встановлені межі адміністративних районів міста Харкова, до яких увійшли приєднані до міста Харкова території.

Земельна ділянка по проспекту Академіка Курчатова, 1-А (колишня вулиця Олексіївська, 1-А) увійшла в тому числі до території міста Харкова.

Про включення зазначеної земельної ділянки до меж міста Харкова також свідчить рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.04.2014 року №257 «Про зміну адреси об'єктів нерухомого майна ТОВ «Харківпромснаб», за адресою: с. Черкаська Лозова, вул. Олексіївська, 1-А, на території, що включена до меж міста Харкова.

Підставою для прийняття рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.04.2014 року №257 була заява ТОВ «Харківпромснаб» від 11.03.2013 року №05 щодо присвоєння адреси.

Приписами статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Приписами статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

А отже, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що охоронювані законом права та інтереси Харківської міської ради порушені відносно володіння та розпорядження земельною ділянкою по пр. Академіка Курчатова, 1-а у місті Харкові шляхом безпідставного виникнення права власності за 1-м відповідачем на нерухоме майно за зазначеною вище адресою.

Також, апелянт в обґрунтування своєї правової позиції посилається на те, що здійснює користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 23.11.2005 року.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі є матеріально - правова вимога про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, тобто, позивачем оскаржується підстави виникнення права 1-го відповідача на об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, договір оренди землі, на який посилається 1-й відповідач як на законність виникнення права власності на об'єкт нерухомого майна - поле для гри в гольф, не є предметом даного спору.

Окрім того, на думку апелянта, у рішенні органу місцевого самоврядування, на підставі якого оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, дату його прийняття вказано вірно, а також міститься інформація про оформлення права власності на споруди, зокрема, й на поле для гри в гольф.

З такими твердженнями колегія суддів погодитись не може.

Так, 02.11.2015 року листом Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №02-17/644 позивач отримав належним чином засвідчену копію рішення Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.08.2012 року №228, з інформацією про те, що до вказаного рішення будь-яких змін не вносилось.

Проте, як зазначено у спірному свідоцтві від 31.10.2012 року підставою для його видачі та виникнення права власності на вказане нерухоме майно за 1-м відповідачем є рішення Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.07.2012 року №228.

Господарським судом першої інстанції встановлено, що в архіві Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області міститься оригінал вказаного рішення Черкасько - Лозівської сільської ради датований 03.08.2012 року.

Як вже зазначалось вище, у відзиві 2-го відповідача на позовну заяву, який був наданий місцевому господарському суду, підтверджено факт того, що 3-м відповідачем помилково виготовлено свідоцтво, яке не відповідає рішенню Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.08.2012 року №228, оскільки в ньому окрім об'єктів нерухомого майна (будинку відпочинку "А-1" площею 52,20 м.кв., насосної "Б" площею 13,50 м.кв., огорожі №-№2), вказаний ще один об'єкт нерухомого майна не передбачений рішенням, а саме - поле для гри в гольф.

Також, у відзиві на позовну заяву голова Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області П.П. Шабалтас визнав факт того, що у оскаржуваному свідоцтві неправильно зазначена дата проведення сесії сільської ради - 03.07.2012 року, так як рішення Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228 приймалось на сесії 03.08.2012 року (т.1, а.с. 33-34)

А отже, колегія суддів не приймає вказані доводи апелянта та зазначає про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення зроблено вірний висновок про те, що у спірному свідоцтві міститься інформація про право власності 1-го відповідача на об'єкт нерухомого майна - поле для гри в гольф, проте в рішенні Черкасько - Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228, на підставі якого було видано оскаржуване свідоцтво така інформація відсутня.

Окрім того, за приписами ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п. п. 1, 2 роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів», акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Також, щодо позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва від 31.10.2012 року про право приватної власності на нерухоме майно, розтошоване за адресою: вул. Олексіївська, 1 А, с. Черкаська Лозова, Дергачівський район, Харківська область ТОВ «Харківпромснаб», колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Законодавець у частині 1 статті 16 Цивільного кодексу встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї ж статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема такий спосіб як відновлення становища, яке існувало до порушення.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтв про право власності. Свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності (п.3 ч.1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а тому, як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав у судовому порядку, може бути предметом розгляду в господарських судах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 30.09.2015 року у справі №911/3396/14.

Таким чином, спірне свідоцтво з метою відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, підлягає визнанню недійсним, у зв'язку з тим, що суперечить акту цивільного законодавства, рішенню Черкасько-Лозівської сільської ради від 03.08.2012 року №228 і порушує цивільні права і інтереси позивача.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення, оскільки є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції апелянтом не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні господарського суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які апелянт посилався, як на підставу своїх вимог.

Таким чином, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпромснаб» слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківпромснаб», м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2015р. у справі №922/5957/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 12.02.2016р.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Тихий П.В.