ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р.Справа № 922/6583/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФ "Буревісник", м. Харків
про спонукання до укладення договору
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 19/0/45-16 від 13.01.2016 р.,

відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 09.02.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватної фірми «Буревісник» - про спонукання до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в редакції, визначеній в позовній заяві.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням відповідачем свого обовязку щодо укладення внаслідок реконструкції будівлі договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності.

В судовому засіданні 10 лютого 2016 року представник позивача надала додаткові пояснення по справі з урахуванням відзиву відповідача (вх№4335/16 від 09.02.2016 р.), позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (арк.с. 31-33). Так, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в рішенні господарського суду Харківської області від 05.03.2015 р. у справі №922/74/15, яке має, на думку відповідача, преюдиційне значення, встановлено обставину неналежності відповідача до категорії замовників в розумінні Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, а від так у нього не виникає обовязку укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у звязку з реконструкцією нежитлового приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові.

Окрім того, представник відповідача в судових засіданнях заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не доведено та не обґрунтовано право на укладення спірного договору.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна фірма «Буревісник» (відповідач у даній справі) було проведено реконструкцію нежитлового приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові, код згідно класифікатору будівель 1230.9; ІІІ категорія складності (Декларація про готовність обєкта до експлуатації від 24.10.2013 р. № ХК 30 (арк.с.19-21).

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 24.10.2013 р. № ХК 30 (далі Декларація), нежитлове приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові прийнято в експлуатацію 24.10.2013 р.

Згідно даних декларації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 102,000 тис. гривень, у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи 102,000 тис. грн.

Позивач стверджує, що після введення в експлуатацію нежитлового приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові, відповідач із пропозицією укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності не звертався.

26 листопада 2013 року, листом № 1051/0/124-13 від 22.11.2013 р. (арк.с. 24), позивач просив відповідача звернутися до нього із заявою про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в порядку ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

25 грудня 2013 року, листом № 1207/0/124-13 від 23.12.2013 р. (арк.с. 25), позивач звертався до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у зв'язку з реконструкцією нежитлового приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові.

Запропонованим позивачем проектом договору кошторисну вартість обєкта будівництва визначено в сумі 4646784,60 грн., а розмір пайової участі визначено в сумі 511146,31 грн. (проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та розрахунок величини пайової участі при реконструкції нежитлових приміщень першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові, арк.с. 26-27).

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, відповідач договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції нежитлових приміщень першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові не уклав, пайовий внесок не сплатив, що й зумовило звернення до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Загальний порядок укладання господарських договорів визначений у ст.181 Господарського кодексу України.

Порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст.187 ГК України та ст.649 ЦК України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов.

Частина 3 статті 179 ГК України визначає, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, можливість розгляду судом переддоговірних спорів обумовлюється обов'язковістю договору, зокрема, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.11 №804 затверджено Порядок пайової участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок), відповідно до п. 2.5 якого замовник зобов'язаний звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова не пізніше ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Отже, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись із замовником будівництва до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно з ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності", датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Наявна в матеріалах справи Декларація про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрована Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами 24.10.2013 р. № ХК 30 (арк.с. 19-21), свідчить, що реконструйоване відповідачем нежитлове приміщення першого поверху №1-15 в літ. «А-10» з улаштуванням вхідних груп по вул. Минайленка, 7 в місті Харкові було введено в експлуатацію 24 жовтня 2013 року.

Проте договір про пайову участь до введення вказаного обєкту в експлуатацію 24 жовтня 2013 року між сторонами укладено не було. Даний факт не заперечувався представниками сторін у судових засіданнях.

Матеріали справи також свідчать, що до введення обєкта реконструкції в експлуатацію ні позивач, ні відповідач не зверталися один до одного з пропозицією щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Наявні в матеріалах справи листи позивача №№ 1051/0/124-13 від 22.11.2013 р. та 1207/0/124-13 від 23.12.2013 р. (арк.с. 24, 25), свідчать при виникнення між сторонами переддоговірного спору щодо спонукання відповідача до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова після введення вказаного обєкту реконструкції в експлуатацію 24 жовтня 2013 року.

За таких обставин, враховуючи приписи ч.9 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", як норми спеціальної дії, суд дійшов висновку про те, що укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова після введення вказаного обєкту реконструкції в експлуатацію 24 жовтня 2013 року - суперечить вимогам зазначеного закону, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вказана позиція суду підтримана судовою практикою, зокрема, постановою Вищого господарського суду України від 27 січня 2016 року Справа № 909/1017/15.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог на те, що в рішенні господарського суду Харківської області від 05.03.2015 р. у справі №922/74/15 встановлено обставини неналежності відповідача до категорії замовників в розумінні ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а тому не поширення на нього відповідного нормативного акту є безпідставними, адже відповідне рішення суду таких обставин не встановлює, а лише надає правову кваліфікацію встановленим обставинам у справі №922/74/15.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог на те, що позивач є неповноважним субєктом на укладення спірного договору є необґрунтованими, адже відповідно до п.п. 2.1, 4.1.12, 4.1.42, 5.1.2 Положення про Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, позивач є юридичною особою, функцією якої є, зокрема, створення сприятливих умов залучення внутрішніх і зовнішніх інвесторів у розвиток інфраструктури міста і підприємств різних форм власності, здійснення інших функцій, відповідно до вимог чинного законодавства.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 49 ГПК України, відповідно при відмові у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 179, 181, 187 ГК України, ст. 11, 649 ЦК України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 12.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3