ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 925/1248/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 особисто,

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

м. Черкаси

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Черкаській області, м. Черкаси

про стягнення 271 703 грн. 81 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області про стягнення 271 703 грн. 81 коп. витрат, понесених позивачем на проведення невідємних поліпшень нежитлового приміщення, яке було орендовано відповідачем на підставі договору оренди державного майна від 04 серпня 2005 року №300 (з урахуванням заяви від 11 серпня 2015 року вх. № 19259/15).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29 липня 2015 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 11 серпня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року вдруге призначено у даній справі судову експертизу, в звязку з чим провадження у справі №925/1248/15 було зупинено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 січня 2016 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 02 лютого 2016 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначав, що п. 10.5. договору передбачено, що витрати понесені орендарем на поліпшення орендованого майна не компенсуються.

Крім того у своїх письмових поясненнях від 11 серпня 2015 року відповідач зазначав, що згідно договору про внесення змін від 01 січня 2009 року №3 до договору оренди відбулося зменшення обєкта оренди в частині площ загального користування (4,8 кв.м.), що підтверджується актом прийому передачі приміщень від 31 грудня 2008 року. В цій частині договір припинив чинність 31 грудня 2008 року.

Згідно з договором про внесення змін від 07 липня 2014 року №8 до договору, відбулося зменшення площі орендованого приміщення загальною площею 17,7 кв.м., що підтверджується актом прийому передачі приміщень від 11 квітня 2014 року. В цій частині обєкта оренди договір припинив чинність 11 квітня 2014 року.

Згідно ст. 786 ЦК України до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік, перебіг якої щодо вимог наймача починається з моменту припинення договору найму.

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом лише в червні 2015 року, тобто з пропуском позовної давності в частині вищевказаних обєктів оренди.

В звязку з чим, відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 02 лютого 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1248/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю виходячи з наступного:

Звертаючись до суду в обґрунтування своїх вимог позивач, посилався на положення ст. 778 ЦК України, якою передбачено, що наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат у разі поліпшення речі за згодою наймодавця переданої у найм, п.10.5 договору оренди, а також ч. 2 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом під час розгляду даного спору, 04 серпня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди державного майна за №300 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1. даного договору орендодавець зобовязався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме державне майно приміщення №1 на першому поверсі головної адмінбудівлі (кім. №100) площею 22,5 кв.м., приміщення №2 на другому поверсі машблоку (приміщення №№25,26,30,ІІІ) площею 124,26 кв.м., приміщення №3 на другому поверсі машблоку (приміщення №№ 27-29) площею 292,8 кв.м., за адресою: м. Черкаси, вул. О. Дашковича, 39, що знаходиться на балансі Головного управління статистики у Черкаській області (балансоутримувач).

В подальшому в договір оренди було внесено ряд змін, зокрема, щодо площі орендованого майна.

Так договором №5 від 01 квітня 2011 року п. 1.1. договору було викладно в новій редакції: Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення № 1 на першому поверсі головної будівлі (кім. 100), приміщення № 2 на 2 поверсі будівлі машблоку (прим. № 25, 26, 30), приміщення №3 на 2 поверсі будівлі машблоку (прим. № 27, 28, 29), загальною площею 434,76 кв.м., розміщене за адресою: вул. О. Дашковича, 39, м. Черкаси, що обліковується на балансі Головного управління статистика у Черкаській області (балансоутримувач).

Також договором №8 від 07 липня 2014 року п. 1.1. договору було викладено в наступній редакції: Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення №2 на другому поверсі будівлі машблоку площею 412,5 кв.м. та площі загального користування на 1 поверсі адмінбудівлі площею 4,56 кв.м., загальною площею 417,06 кв.м., розміщене за адресою: вул. О. Дашковича, 39, м. Черкаси, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області (балансоутримувач).

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір укладено строком на 364 дні, що діє з 04 серпня 2005 року по 03 серпня 2006 року.

Договором від 01 квітня 2011 року №5 п. 10.1. договору викладено в новій редакції Цей договір укладено строком на 2 роки і діє з 30 липня 2010 року по 29 липня 2012 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається поновленим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, за умови, якщо такі дії передбачені діючим законодавством та немає заяви власника майна про те, що воно потрібне йому для власних потреб (п. 10.4. договору від 01 квітня 2011 року №5).

Крім того судом встановлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 06 березня 2015 року зі справи №925/2219/14 за позовом першого заступника прокурора міста Черкаси в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області та головного управління статистики у Черкаській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 118 337грн. 34 коп. в тому числі орендної плати за договором оренди від 04 серпня 2005 року та зобовязання повернути майно, встановлено, що закінчення строку дії договору, передбачено договором про внесення змін до договору оренди №6 від 01 квітня 2012 року, який визначено до 29 липня 2014 року включно.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Актом прийому передачі приміщень від 04 серпня 2005 року були зафіксовані недоліки переданого позивачу в оренду майна, а саме: у вікнах частково (80%) відсутнє скло. Система електропостачання та світильники відсутні. Система централізованого опалення відключена, розукомплектована та потребує перевірки на герметичність. Радіатори опалення не укомплектовані металевими екранами, стіни не оштукатурені. З підлоги виглядають металоконструкції. Мяка бітумна покрівля на даху машзалу має вздуття, тріщини. Примикання обірвані та мають тріщини і пориви. (а.с. 19).

Відповідно до п. 6.1. договору орендар має право використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Умовами п. 6.2. договору передбачено, що орендар має з дозволу орендодавця та балансоутримувача вносити зміни до складу орендованого майна, проводити реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості.

З метою приведення орендованого приміщення до використання, позивач звернувся до відповідача з листом від 22 лютого 2006 року №9 про надання дозволу на проведення ремонтних робіт в орендованих приміщеннях кім. №100 та машзалу на другому поверсі машблоку.

Листом від 27 квітня 2006 року №1773/13 відповідач надав дозвіл на здійснення невідємних поліпшень орендованого позивачем державного майна.

Як зазначав позивач, останнім було здійснено комплекс ремонтно будівельних робіт якими було проведено заміну, відновлення та модернізацію конструкцій і обладнання будівлі та приміщень без зміни їх будівельних габаритів. Повністю були замінені покрівля, системи електро-, тепло- та водопостачання, проведені роботи по повному облаштуванню стін стелі та підлоги, проведені роботи по заміні вікон, дверей та інші роботи.

Загальна вартість невідємних поліпшень орендованого майна, як стверджував позивач, складає 271 703 грн. 81 коп.

Документальні підтвердження вартості виконаного ремонту орендованого майна (акти виконаних робіт, рахунки, накладні і чеки) були надані відповідачу, що підтверджується копіями листів від 11 грудня 2006 року за №54 та від 25 вересня 2007 року за №39.

На підставі норм ст. 778 ЦК України, ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна та умов договору оренди державного майна від 04 серпня 2005 року позивач просив суд стягнути з відповідача 271 703 грн. 81 коп. вартості витрат на невідємні поліпшення орендованого приміщення.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні проведення оцінки майна є обовязковим, зокрема, у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Проведення незалежної оцінки майна є обовязковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Оцінка майна проводиться на підставі договору між субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна (ст.10 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні).

Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб (ст.11 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні).

Вищенаведені норми законодавства передбачають обовязковість проведення оцінки майна у випадку визначення розміру відшкодування вартості невідємних поліпшень під час вирішення спорів, що є підставою для призначення судом відповідної судової експертизи щодо оцінки майна.

З метою повного та всебічного зясування всіх обставин даної справи, а також з урахуванням правової позиції викладеної в постанові Вищого господарського суду України від 31 березня 2011 року зі справи №13/399/09, судом 12 серпня 2015 року було призначено по даній справі судову експертизу.

На вирішення експерту були поставлені наступні питання:

Яка вартість будівельних робіт на момент їх закінчення (з урахуванням використаних матеріалів, устаткування) виконаних фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, або третіми особами на його замовлення, у період з серпня 2005 року по вересень 2007 року, на орендованому обєкті: нежитлове приміщення (приміщення №1 на першому поверсі головної адмінбудівлі (кім. №100) площею 22,5 кв.м., приміщення №2 на другому поверсі машблоку (приміщення №25, 26, 30, ІІІ) площею 124,26 кв.м., приміщення №3 на другому поверсі машблоку (приміщення №27, 28, 29) площею 292,8 кв.м.)), що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича,39?

Якщо будівельні роботи виконувались, то чи відбулося поліпшення (збільшення вартості) нежитлового приміщення №1 на першому поверсі головної адмінбудівлі (кім №100) площею 22,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 39 від результату проведених робіт у період з серпня 2005 року по вересень 2007 року? Якщо так, то на яку суму, станом на момент закінчення будівельних робіт? а також станом на момент повернення вказаного приміщення (його частин) фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області по актам прийому передачі від 31 грудня 2008 року та від 11 квітня 2014 року з урахуванням його фізичного зносу?

Якщо будівельні роботи виконувались, то чи відбулося поліпшення (збільшення вартості) нежитлового приміщення №2 на другому поверсі машблоку (приміщення №25, 26, 30, ІІІ) площею 124,26 кв.м., що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича,39 від результату проведених робіт у період з серпня 2005 року по вересень 2007 року? Якщо так, то на яку суму, станом на момент закінчення будівельних робіт? а також станом на 29 липня 2014 року з урахуванням його фізичного зносу?

Якщо будівельні роботи виконувались, то чи відбулося поліпшення (збільшення вартості) нежитлового приміщення №3 на другому поверсі машблоку (приміщення №27, 28, 29) площею 292, 8 кв.м.), що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. О.Дашковича,39 від результату проведених робіт у період з серпня 2005 року по вересень 2007 року? Якщо так, то на яку суму, станом на момент закінчення будівельних робіт? а також станом на 29 липня 2014 року з урахуванням його фізичного зносу?

Чи можуть здійснені поліпшення на вказаному орендованому обєкті (якщо такі відбулися), чи їх частина бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди?

Проте 16 жовтня 2015 року матеріали справи №925/1248/15 повернулися до суду у звязку з неможливістю надання висновку експерта.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19 жовтня 2015 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 29 жовтня 2015 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року вдруге призначено у даній справі судову експертизу, в звязку з чим провадження у справі №925/1248/15 було зупинено. На вирішення експерту були поставлені аналогічні питання, що й при призначенні першої експертизи.

19 січня 2016 року від Черкаського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз надійшли до суду матеріали справи №925/1248/15 у звязку з несплатою позивачем рахунку на оплату експертизи, ухвалу від 29 жовтня 2015 року залишено без виконання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тобто, під час розгляду справи позивачем всупереч вищенаведених норм процесуального закону не було доведено належними та допустимими доказами ті обставини, що під час виконання ремонтних робіт відбулося саме поліпшення орендованого майна і ці поліпшення (якщо такі відбулися) не можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди.

Вищенаведене є самостійною підставою для відмови у задоволенні даних позовних вимог.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Відповідно до п. 10.5. договору оренди у разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а невідокремлювані поліпшення власністю орендодавця. Витрати понесені орендарем не компенсуються.

Також п. 10.8 договору від 01 квітня 2011 року №5 про внесення змін до договору від 04 серпня 2005 року №300 визначено, що витрати, понесені орендарем на здійснення невідємних поліпшень, компенсації не підлягають.

Тобто умовами договору сторони чітко передбачили, що витрати понесені орендарем на здійснені невідємні поліпшення орендованого майна не відшкодовуються.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того слід зазначити, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів).

За таких обставин заява відповідача про сплив позовної давності в частині орендованих приміщень загальною площею 22,5 кв.м. судом до уваги не приймається.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 05 лютого 2016 року.

Суддя А.В.Васянович