УХВАЛА

11.02.2016Справа № 910/32250/15

За заявою ОСОБА_1

про повернення судового збору

у справі № 910/32250/15

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення 63 457,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015 ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 63 457,98грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.12.2015 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України відмовлено у прийняті позовної заяви.

09.02.2016 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення судового збору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкриті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження усправі.

Відповідно до п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України. Поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що у випадку відмови у прийняті позовної заяви, заявник має право звернутись до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

При цьому, разом із заявою заявник повинен подати суду оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору, який повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується копія цього документа.

Судом встановлено, що разом із клопотанням про повернення судового збору з Державного бюджету України ОСОБА_1 не надано оригіналу платіжного доручення,судовий збір за яким просить повернути.

Враховуючи ненадання заявником оригіналу платіжного доручення, суд відмовляє у задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Після усунення зазначених недоліків заявник не позбавлений можливості звернутися повторно з заявою про повернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про повернення судового збору.

Суддя С.О. Турчин