РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа №910/32004/15

За позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

до Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 12 586,50 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача -Будова Н.М. (довіреність № 3-ню від 06.01.2016);

від відповідача - Писанко О.І. (довіреність №юр143-12/15 від 10.12.2015);

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернулося до господарського суду м. Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» про зобов'язання відповідача виконати гарантійний ремонт електричних машин: двигунів компресора АОСВ заводські №888/22467, №7781/15860, №4189, асинхронних розчіплювачів фаз заводські № 2334, № 385 та повернути їх моторвагонне депо Фастів-1 в місячний строк; стягнути з відповідача пеню у розмірі 9 062,28 грн. та 3 524,22 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань відповідно до договору № ПЗ/НРП-141170/НЮ від 02.04.2014 про надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.12.2015 порушено провадження у справі № 910/32004/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2016.

18.01.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшлипояснення по суті справиза змістом яких останній не погоджується з твердженнями позивача щодо неповернення відповідачем переданого йому для здійснення гарантійного ремонту обладнання, оскільки відповідачем 20.10.2015 замість асинхронного розчіплювала фаз зав. №2334 було повернуто позивачу №144, 22.10.2015 замість №385 відповідачем було повернуто №840, 28.12.2015 замість двигуна компресора АОСВ зав. №888/22467 відповідачем було повернуто №6510 та замість №7781/15860 повернуто №774. Неповернутим залишається двигун компресора АОСВ №4189. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки двигуни компресора АОСВ зав. № 888/22467, №7781/15860 були направлені відповідачу 15.10.2014 та їх ремонт мав би закінчитися 11.11.2014, проте позивач звернувся до суду із цим позовом лише 27.11.2015, у зв'язку з чим сума пені і штрафу має бути зменшена - лише за двигуном компресора АОСВ зав. №4189 і становити 2 683,50 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.01.2016, враховуючи заявлене представником позивача клопотання та необхідність подання доказів у справі, розгляд справи відкладено на 02.02.2016.

02.02.2016 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази по справі.

В судове засідання 02.02.2016 з'явилися представники сторін, надали усні пояснення по справі.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

02.04.2014 між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця»(далі - позивач, замовник) та Приватним акціонерним товариством «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року»(далі - відповідач, виконавець) укладено договір № ПЗ/НРП-141170/НЮ про надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання(далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується у 2014 році надати послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання (далі - послуги), у відповідності обсягів згідно додатку № 1 «Обсяги та вартість послуг», який є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець гарантує якість капітального ремонту лінійного обладнання та їх працездатність протягом гарантійного терміну згідно окремого додатку № 3 «Перелік гарантійних термінів», який є невід'ємною частиною цього договору (додаток № 3), при дотриманні замовником умов експлуатації, а також виконання вимог Правил технічного обслуговування та поточних ремонтів, Інструкції, технічної й технологічної документації, яка затверджена у встановленому порядку.

За приписами п. п. 2.3, 2.5 договору на виявлені порушення складається акт, який підписується представниками замовника та виконавця, а питання гарантії в цьому випадку розглядається спільно представниками (або відповідальними особами) виконавця та замовника. На виявлені замовником дефекти ремонту в гарантійний термін експлуатації складається акт-рекламація.

При виході з ладу неякісно відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний період виконавець сплачує замовнику понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин. У разі нанесення виконавцем замовнику збитків внаслідок неякісного ремонту останні стягуються замовником в повному обсязі понад штрафні санкції (п. 2.6 договору).

Згідно з п. 2.7 договору порядок взаємодії замовника і виконавця при виникненні дефектів відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний термін і ведені претензійної роботи проводиться згідно «Положення про порядок подачі, ремонт і вдачі з ремонту рухомого складу», затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002. Усунення дефектів ремонту виконавцем в умовах підприємства виконавця, проводиться в термін, який вказується в акті-рекламації та не повинен перевищувати 20 днів.

Відповідно до п. 3.1 договору сума послуг за цим договором визначається згідно обсягів та вартості послуг (додаток № 1) і складає 6 180 796,80 грн., у т. ч. ПДВ 20% - 1 030 132,80 грн. Фактична вартість ремонту лінійного обладнання буде коригуватися в бік зменшення або збільшення в залежності від ступеня зносу, тобто по факту наданих послуг, згідно обсягів та вартості послуг (додаток № 1), протоколу узгодження договірної ціни капітального ремонту лінійного обладнання у 2014 році (додаток № 4) та згідно двосторонніх актів, пред'явлених до сплати замовнику, в межах суми договору.

Згідно з п. 4.1 договору перерахування коштів замовником здійснюється на підставі акту приймання-здачі наданих послуг, протягом 30 банківських днів з дня підписання акту приймання-здачі наданих послуг.

За несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг. За неякісне надання послуг виконавець сплачує замовнику понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20 % від вартості неякісно відремонтованих складових частин. (п. п. 7.4, 7.5 договору).

Термін надання послуг та строк дії договору встановлено сторонами до 31.12.2014 (п. п. 11.1, 11.3 договору).

На виконання умов договору відповідач виконав для позивача роботи по ремонту електричних машин: двигунів компресора АОСВ заводські №888/22467, №7781/15860, №4189, асинхронних розчіплювачів фаз заводські №2334, №385, приписки моторвагонного депо Фастів-1, яке є відокремленим підрозділом залізниці.

Як слідує з матеріалів справи, при експлуатації спірного обладнання протягом гарантійного терміну позивачем були виявлені дефекти капітального ремонту.

По випадках виходу з ладу електричних машин складено акти-рекламації: №№ 21, 23 від 01.10.2014, № 28 від 13.10.2014, №22 від 01.10.2014, №25 від 13.10.2014, які підписані представниками ПрАТ «КЕВРЗ» без посилання на особливу думку.

Відповідно до актів-рекламацій та визнаних претензій електричні машини: двигуни компресора АОСВ заводські №888/22467 (15.10.2015), №7781/15860 (15.10.2015), №4189 (09.12.2014), асинхронні розчіплювачі фаз заводські №2334 (15.10.2015), №385 (14.10.2015) відправлені на гарантійний ремонт на ПрАТ «КЕВРЗ», що підтверджується актом від 16.02.2015 року.

16.02.2015 року при проведенні звірки обладнання (електричні машини), яке знаходиться на гарантійному ремонті на ПрАТ «КЕВРЗ» та не повернене в моторовагонне депо Фастів-1 станом на 16.02.2015, встановлено, що в порушення Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002р. №261, відповідачем не проведено гарантійний ремонт вищевказаним електричним машинам та не повернуто їх в моторвагонне депо Фастів-1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором № ПЗ/НРП-141170/НЮ від 02.04.2014 та «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу» (далі положення), затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 22.04.2002р. № 261 відповідач не виконав, не повернувши вчасно ( 20 днів ) направлені на повторний ремонт об'єкти ремонту

З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено лист №РПЧ-8/1154 з вимогою виконати гарантійний ремонт та повернути електричне обладнання.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність частково задоволення позовних вимог з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було своєчасно здійснено виконання гарантійних ремонтних робіт, що призвело до нарахування штрафних санкцій.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Частиною 1, 2 ст. 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «КЕВРЗ» замість асинхронного розчіплювала фаз зав. №2334 повернув №144 - 20.10.2015, що підтверджується телеграмою від 22.10.2015, замість №385 повернув №840 - 22.10.2015, що підтверджується телеграмою від 22.10.2015, замість двигуна компресора АОСВ зав. №888/22467 повернуто №6510, замість №7781/15860 повернуто №774, що підтверджується телеграмою від 28.12.2015, та АОСВ №4189, що також підтверджується актом звірки обладнання (електричні машини), яке знаходить на гарантійному ремонті на ПрАТ «КЕВРЗ» та не повернені в моторвагонне депо Фастів-1 станом на 18.12.2015, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печатками підприємств, який знаходиться в матеріалах справи.

Згідно з п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

На підставі зазначеного, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність станом на момент розгляду справи по суті предмету спору в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача виконати гарантійний ремонт електричних машин: двигунів компресора АОСВ заводські №888/22467, №7781/15860, №4189, асинхронних розчіплювачів фаз заводські № 2334, № 385 та повернути їх моторвагонне депо Фастів-1 в місячний строк, суд вважає за необхідне провадження у справі в цій частині припинити відповідно до вимог п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Разом з тим, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивачем нараховано пеню в розмірі 9 062,28 грн. та штраф в сумі 3 524,22 грн.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За несвоєчасне надання послуг виконавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг. За неякісне надання послуг виконавець сплачує замовнику понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин (п. п. 7.4, 7.5 договору).

Судом встановлений факт порушення (прострочення) відповідачем свого зобов'язання, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з нього пені визнається правомірною.

При перевірці правильності обчислення позивачем штрафу, судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 9 062,28 грн. та штрафу в сумі 3 524,22 грн підлягають задоволенню.

Оскільки провадження у справі в частині вимог припинено, а в іншій частині позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/32004/15 в частині вимог щодо зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» виконати гарантійний ремонт електричних машин: двигунів компресора АОСВ заводські №888/22467, №7781/15860, №4189, асинхронних розчіплювачів фаз заводські № 2334, № 385 та повернути їх моторвагонне депо Фастів-1 в місячний строк, припинити.

2. Позов Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» в іншій частині задовольнити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» (03049, м. Киїів-49, вул. Ползунова, 2, код 00480247) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 04713033) пеню у розмірі 9 062 (дев'ять тисяч шістдесят дві) грн. 28 коп., штраф у розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 05.02.2016.

Суддя В.О. Демидов