РІШЕННЯ

02 лютого 2016 року Справа № 913/1192/15

Провадження №25/913/1192/15

Розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит",

м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 43 650 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Іноземцева Л.В.

Секретар судового засідання Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №2040 від 10.12.2015;

від відповідача: представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" про стягнення штрафу у розмірі 43 650 грн. 00 коп.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 307 Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України) та статті 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у перевізних документах - накладній № 51951192 від 04.06.2015.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві від 21.01.2016 б/н на позовну заяву вказує, що вантаж (вугілля) був зданий до перевезення у вологому стані, про що вказано в розділі 20 накладної № 51951192, вміст вологи антрациту "АШ (0-6) збагачений" в спірних вагонах становив 7,7 %. Одержувачем ДТЕК Придніпровська ТЕС вугілля прийнято з вологістю 6,3 % на підставі лабораторного аналізу. Докази, надані позивачем, які свідчать, що маса вантажу антрациту "АШ (0-6) збагачений" в вагонах № 56955917 та № 53098729 за накладною № 51951192 станом на 10.06.2015 становила 65 350 кг та 67 300 кг відповідно, не доводять, що маса вантажу визначена відправником станом на 04.06.2015 не становила 69 000 кг у кожному вагоні та у подальшому не зменшилась під час перевезення.

Одночасно відповідачем подано заяву про зменшення судом на підставі статті 83 ГПК України розміру заявленого до стягнення штрафу до провізної плати.

В обґрунтування заяви відповідач вказує, що ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" є вугільним містоутворюючим підприємством , основним видом діяльності якого є видобуток вугілля. На підприємстві працює 15 тисяч робітників. До складу підприємства входять 18 відокремлених підрозділів, в тому числі невиробничого характеру (дитячі сади, їдальні, оздоровчі профілакторії, житлові багатоквартирні будинки та ін.), підприємство несе соціальну відповідальність перед мешканцями міста Свердловськ, адже кожний третій мешканець міста є робітником підприємства, майже кожна сім'я в місті має члена сім'ї, який працює (або працював) на підприємстві. До проведення АТО підприємство входило у трійку найкращих вугільних підприємств України, своєчасно та належним чином виконувало свої зобов'язання за господарськими договорами та зовнішньоекономічними контрактами, здійснювало соціальні проекти (будувало дитячі та спортивні майданчики, облаштовувало сквери, опікувалося дитячими будинками та ін.). На теперішній час підприємство зіштовхнулося з вимушеною зупинкою виробничої діяльності ( не має реалізації вугілля (економічна блокода), не має коштів на ведення виробничої діяльності). На підприємстві вперше за останні 15 років виникла заборгованість по заробітній платі перед своїми працівниками. Фінансові результати від звичайної діяльності підприємства є збитковими, в тому числі ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" мало на 30.09.2015 поточні зобов'язання в сумі 4 608 898 000 грн. та збитки за 9 місяців 2015 року склали 873 198 000 грн. Виробничі потужності підприємства розташовані на території, де відповідно до розпорядження КМУ від 05.05.2015 № 428-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У підприємства відсутні кошти на закупівлю обладнання та розвиток виробництва.

За перевезення вантажу у вагонах № 56955917 та № 53098729 позивач отримав перевізну плату в повному обсязі. Перевізши вантажу менше ніж зазначено в накладній, перевізник мав економію витрат палива та менший знос рухомого складу. Позивачу не заподіяно збитків невідповідністю маси вантажу в накладній даним комерційного акту. Негативні наслідки відсутні. Співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильно зазначеної маси вантажу є неспіврозмірним.

Позивач письмових пояснень щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафу не подав, його представник, присутній у судовому засіданні, заперечує проти зменшення судом штрафу.

Дослідивши матеріали справи, подані докази в підтвердження заявлених вимог і заперечень проти них, вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" відповідач у справі) у червні 2015 року зі станції відправлення Довжанська Донецької залізниці на станцію Ігрень Придніпровської залізниці за накладною

№ 51951192 відправило вантаж (антрацит) у вагонах № 56969413, № 62257241, № 58595950, № 56084957, № 52522398, № 55331524, № 52183498, № 55531974, № 53098729, № 56958077, № 61246526, № 56955917, одержувачем за накладною відповідачем зазначено ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» ДТЕК Придніпровська ТЕС. (а.с. 9)

За заявкою отримувача за № 180 на станції Ігрень Придніпровської залізниці здійснено контрольне переваження вагонів № 56955917 та № 53098729 на 150-тоних тензометричних вагах. За результатами такого переваження було визначено, що за накладною № 51951192:

- у вагоні № 56955917 вказана маса вантажу 69 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 65 350 кг, що на 3 650 кг менше, ніж вказано у накладній;

- у вагоні № 53098729 вказана маса вантажу 69 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 67 300 кг, що на 1 700 кг менше, ніж вказано у накладній.

По даному факту складено комерційний акт РА № 004136/48 від 10.06.2015 та акт загальної форми № 38 від 10.06.2015. Викладене також підтверджується випискою із журналу зважувань. (а.с. 10-14)

В комерційному акті містяться відомості про те, що завантаження в вагонах рівномірне, нижче бортів на 30-40 см, без природних скосів і поглиблень, вантаж маркований продольними борознами, маркування не порушено, люки, двері закриті, витікання відсутнє.

За невірно зазначену в накладній масу вантажу позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф в сумі 43 650 грн. 00 коп., який просить стягнути з відповідача.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Спір між сторонами цієї справи виник з договору перевезення, у зв'язку з порушеннями, допущеними відповідачем при оформленні перевізних документів.

Правовідносини між сторонами, що пов'язані з перевезенням, регулюються Цивільним кодексом України (далі по тексту ЦК України); ГК України; Статутом залізниць України (далі по тексту Статут залізниць); Правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14.10.2014 № 513), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2014 за № 1395/26172 (далі по тексту Правила перевезення вантажів).

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються заліз ничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць та Правилами оформлення перевізних документів, які є розділом 3 Правил перевезення, передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами перевезення вантажів може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (розділ 1 Правил перевезення вантажів), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі за текстом Правила № 861/5082), маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

У накладній № 51951192 вказано спосіб визначення маси у вагонах № 56955917, № 53098729 на 150-тонних вагонних вагах; у графі "Відправник" вказано найменування відправника ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит", тобто відповідача у справі.

Представник відправника у графі 55 накладної своїм підписом підтвердив правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів ( розділ 1 Правил перевезення вантажів) вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (розділ 2 Правил перевезення вантажів), передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150-тонних тензометричних вагах (державна повірка яких проведена 13.08.2014 згідно технічного паспорту ваг, де зазначено про їх придатність до переваження, тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи підтверджено невідповідність маси вантажу у вагонах № 56955917, № 53098729, що була зазначена відповідачем у перевізних документах фактичній масі вантажу.

Факт неправильного зазначення відправником вищевказаних відомостей засвідчено комерційним актом РА № 004136/48 від 10.06.2015, який складений з дотриманням вимог чинного законодавства та підписаний уповноваженими на це посадовими особами, доводи відповідача про завантаження вугілля у вологому стані не спростовують зазначених обставин.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту (п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно залізничної накладної № 51951192 за вагони № 56955917, № 53098729 становить 4 365 грн. 00 коп. за кожний вагон. З її розміру позивачем визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає 43 650,00 (4365,00 * 5 * 2).

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, відправником вантажу згідно накладної № 51951192 є ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит", тобто відповідач у справі.

Правильність внесених відомостей в накладній № 51951192 підтверджено підписом представника відправника згідно п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів..

Відповідно до 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував, належних доказів правильного оформлення перевізного документа та недотримання позивачем вимог складання акту не надав, отже, вимоги позивача про застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення Правил оформлення перевізних документів є правомірними.

Вирішуючи питання по заяві відповідача про зменшення розміру штрафу, суд виходить з наступного.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно частини 3 статті 551 ЦК України передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також, частиною 1 статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм законодавства, зменшенню підлягають штрафні санкції, встановлені як за згодою сторін, так і законом.

Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладній), а відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги.

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, а також тяжкий фінансовий стан відповідача, який документально підтверджено, судом також враховується рівень соціального навантаження відповідача, у зв'язку з чим є можливим застосування до правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Застосування положень п.3 ч.1 ст.83 ГПК України є правом суду, та застосовується ним виходячи з обставин справи та внутрішнього переконання суду щодо встановлення достатнього розміру розміру неустойки, що підлягає стягненню.

Наведена процесуальна норма разом з нормою ч.3 ст.551 ЦК України застосовуються на розсуд суду першої інстанції, який розглядає спір, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим повністю, але вважає за можливе зменшити розмір штрафу на 50 відсотків, у зв'язку з чим позов слід задовольнити частково у сумі 21 825 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у розмірі 1218 грн. 00 коп. покладаються на відповідача у справі відповідно до статті 49 ГПК України у зв'язку з обґрунтованістю вимоги позивача про стягнення суми штрафу.

У судовому засіданні відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" про стягнення 43 650 грн. 00 коп. задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 24а, ідентифікаційний код 37596090 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828 штраф в сумі 21 825 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повне рішення складено і підписано 05.02.2016.

Суддя Л.В. Іноземцева