ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р.Справа № 923/1625/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №914 від 09.12.2015р. щодо повторного автоматичного розподілу справи та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.12.2015р.)

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - за довіреністю;

від ОСОБА_3 - не з'явився;

від ТОВ «Агро-Біо-Тех» - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення господарського суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року

по справі №923/1625/15

за позовом ОСОБА_1

до

- ОСОБА_3

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех»

про виключення з числа учасників товариства

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 09.02.2016р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

15.09.2015р. ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд виключити ОСОБА_3 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех» без виплати частки.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 18.09.2006р. він та відповідач підписали протокол №1 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех» (надалі - ТОВ «Агро-Біо-Тех», Товариство); за Статутом ТОВ «Агро-Біо-Тех» статутний капітал розподілений між учасниками наступним чином: ОСОБА_1 - 18750грн.(50%) та ОСОБА_3 - 18750грн. (50%). Проте відповідач з моменту складання протоколу вклад до статутного капіталу ТОВ «Агро-Біо-Тех» так і не вніс навіть частково. Починаючи з 2010 року ОСОБА_3 не бере жодної участі в діяльності Товариства, не з'являється на загальні збори товариства, в результаті чого відсутній кворум, і такі збори не відбуваються. Товариство не може приймати рішень, для яких обов'язкове прийняття (затвердження) через Загальні збори. В тому числі неможливе виключення відповідача зі складу учасників у зв'язку з невнесенням вкладу і невиконанням своїх обов'язків. Отже наявні підстави для виключення відповідача з числа учасників Товариства, як такого, що не вніс вклад до статутного капіталу і перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, проте виключення відповідача зі складу учасників ТОВ «Агро-Біо-Тех» рішенням товариства неможливо.

З посиланням на норми ст.ст.22,55,64,124 Конституції України, ст.ст.11,52,60,61,64 ЗУ «Про господарські товариства», ст.88 ГК України, ст.ст.13,16,144 ЦК України ОСОБА_1 просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 20.10.2015р. (суддя Гридасов Ю.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення вмотивоване посиланням на норми ч.1 ст.60, ч.5 ст.61 ч.4 ст.58, ч.1 ст.64, п.п. «а», «б» ч.1 ст.11 ЗУ «Про господарські товариства», положення пунктів 5.3, 5.6, 12.8, 12.9, 12.11, 13.1 Статуту Товариства та тим, що на загальних зборах Товариства, які відбулись 04.07.2014р., за відсутності відповідача, були прийняті рішення про: виключення ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства; затвердження нового розміру статутного капіталу Товариства - 18750грн.; перерозподілено частки учасників Товариства; затверджено нову редакцію Статуту Товариства. За результатами розгляду питань порядку денного Загальними зборами був складений протокол №1 від 04.07.2014р. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів. Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону про господарські товариства належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду. З огляду на вказані обставини, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на нормах закону та не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду від 20.10.2015р., ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що оскаржене рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з наступних підстав:

- відмовивши у задоволенні позову, суд порушив приписи ст.124 Конституції України, оскільки безпідставно обмежив свою юрисдикцію на правовідносини сторін по даному спору;

- ЗУ «Про господарські товариства» та ЦК України не містять заборони щодо розгляду питання про виключення учасника з Товариства судом. Відтак за позовом заінтересованої особи суд може ухвалити самостійне рішення про виключення учасника з Товариства. Такий висновок випливає зі змісту ч.6 ст.13 ЦК України, згідно з якою у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, встановлених частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом, і положення п.4 ч.1 ст.12 ГПК України, відповідно до якого господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів;

- ГПК України не передбачає, що при вирішенні судового спору мають враховуватися роз'яснення, викладені у постановах Пленуму Верховного суду України. Верховна Рада України прийняттям ЗУ «Про забезпечення права на справедливий суд» виклала з 12.02.2015р. ст.111-28 ГПК України в новій редакції:Висновок Верховного суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Отже, законодавець з метою підвищення національних стандартів судоустрою і судочинства допускає навіть відступлення від правових правової позиції, викладеної у висновках Верховного суду України, які є обов'язковими. Постанови ж Пленуму Верховного суду України взагалі не мають обов'язкової сили, а носять рекомендаційний характер;

- як засновник і учасник ТОВ «Агро-Біо-Тех» позивач має певні права (корпоративні права). Самостійно він не може зібрати кворум, маючи за Статутом лише 50%. У зв'язку з цим вирішення питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, неможливе. Отже, позивач не може в повній мірі здійснювати управління Товариством, що є порушенням його корпоративних прав. А відбувається порушення внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків, в тому числі щодо участі у загальних зборах Товариства. Відмовивши в задоволенні позову, посилаючись на відсутність власної юрисдикції, суд першої інстанції не виконав основне своє призначення - захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст. 1 ГПК України).

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду 19.11.2015р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Таран С.В.) прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 до провадження та призначено її до розгляду; відстрочено скаржнику сплату судового збору у розмірі 1339,80грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 20.10.2015р. по справі №923/1625/15 строком до 10.12.2015р.; зобов'язано ОСОБА_1 у строк до 10.12.2015р. сплатити судовий збір у розмірі 1339,80грн. та надати суду відповідні докази.

01.12.2015р. скаржник надав докази на виконання ухвали суду від 19.11.2015р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.12.2015р. задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Таран С.В. розпорядженням в.о. керівника апарату №914 від 09.12.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №923/1625/15.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів від 09.12.2015р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції 09.12.2015р. (головуючий суддя Мишкіна М.А., судді Будішевська Л.О., Поліщук Л.В.) справу №923/1625/15 прийнято до провадження колегії суддів у зазначеному складі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.12.2015р. залучено до участі у справі №923/1625/15 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех». Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.01.2016р. залучено до участі у справі №923/1625/15 як іншого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех» і змінено його процесуальний статус з третьої особи на відповідача. 01.02.2016р. ТОВ «Агро-Біо-Тех» надіслало суду апеляційної інстанції відзив на позовну заяву та апеляційну скаргу, в якому зазначило, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Біо-Тех» своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції не направили, про час і місце засідань суду апеляційної інстанції повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 18.09.2006р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підписали протокол №1 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Біо-Тех».

Відповідно до пунктів 5.1, 5.3 Статуту ТОВ «Агро-Біо-Тех» (затвердженого загальними зборами учасників (протокол №1 від 18.09.2006р.) (надалі - Статут)статутний капітал Товариства складає 37000грн., створюється для забезпечення діяльності Товариства. Статутний капітал розподіляється між учасниками наступним чином: ОСОБА_1 - 18750грн. (50%) та ОСОБА_3 - 18750грн. (50%).

Згідно із пунктами 5.5, 5.6 Статуту до моменту державної реєстрації Товариства кожен з учасників зобов'язаний сплатити не менше50 відсотків суми свого вкладу у статутному фонді Товариства. Вклади у Статутний фонд повністю вносяться учасниками протягом першого року діяльності Товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 виконав свої зобов'язання належним чином: вклад було внесено в повному обсязі в сумі 18750грн. 25.09.2006р, що підтверджується квитанцією №662 від 25.09.2006р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Згідно із відомостями, які містяться у Свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №011768, 27.09.2006 р. ТОВ «Агро-Біо-Тех» було зареєстровано як юридичну особу (ідентифікаційний код юридичної особи 34395939).

Пунктом з Статуту ТОВ «Агро-Біо-Тех» визначено, що Учасники Товариства зобов'язані: додержувати вимог цього Статуту і виконувати рішення Загальних зборів учасників Товариства; виконувати свої зобов'язання перед Товариством в тому числі пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку та засобами, передбаченими цим Статутом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Товариства; приймати участь в зборах учасників Товариства безпосередньо або через представника, або іншим способом, визначеним цим Статутом, бути присутнім на всіх позачергових зборах Учасників Товариства; в семиденний строк повідомляти свою думку щодо питань та проектів рішень, розглянутих Учасниками заочно (методом опитування), представляти питання до порядку денного зборів Учасників не пізніше ніж за 25 днів до початку зборів, надавати матеріали, які використовуються під час зборів Учасників для занесення в книгу протоколів; повідомити інших учасників Товариства про свій намір вийти з Товариства не пізніше, ніж за 30 днів до моменту виходу; при виході із Товариства одержати згоду інших Учасників на переуступку своєї частки третім особам; виконувати прийняті на себе зобов'язання перед Товариством, допомагати Товариству у здійсненні своєї діяльності. Учасники Товариства несуть відповідальність по зобов'язанням Товариства тільки в межах їх вкладів до статутного фонду (капіталу), а товариство не відповідає за зобов'язаннями Учасників. Учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, чи перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключений з Товариства.

Вищим органом Товариства є Загальні збори учасників Товариства. Вони складаються з учасників Товариства або призначених ними представників. Загальні збори учасників Товариства обирають Голову зборів (пункт 10.1 Статуту).

До компетенції Загальних зборів учасників (Зборів Учасників) Товариства, які є вищим органом Товариства, належить: 11.1.1. Визначення основних напрямів діяльності Товариства, затвердження планів та звітів про їх виконання. 11.1.2. Внесення змін до статуту Товариства, зміна розміру його статутного капіталу. 11.1.3. Створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій, представництв, затвердження їх статутів та положень. 11.1.4. Прийняття рішення про припинення Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. 11.1.5.Затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів Товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строків та порядку виплати частки прибутку, визначення порядку покриття збитків. 11.1.6. Призначення та звільнення Директора Товариства. 11.1.7. Визначення форм контролю за діяльністю Директора Товариства створення та визначення повноважень ревізійної комісії та інших контрольних органів Товариства. 11.1.8. Винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління Товариства. 11.1.9. Затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів Товариства, визначення організаційної структури Товариства. 11.1.10. Встановлення розміру, форми і порядку внесення Учасниками додаткових вкладів. 11.1.11 Вирішення питання про придбання Товариством частки Учасника. 11.1.12. Виключення Учасника з Товариства. 11.1.13. Надання згоди на відчуження майна Товариства на суму, що складає п'ятдесят і більше відсотків майна Товариства. 11.1.14. Визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв. Загальні збори не вправі розглядати і приймати рішення з питань, не віднесених законодавством і цим статутом до їх компетенції. Загальні збори можуть передати частину питань, віднесених до їх компетенції Директору Товариства. Повноваження, передбачені п.п. 11.1.1-11.1.7, 11.1.11-11.1.13 належать до виключної компетенції Загальних зборів і не можуть бути передані іншим органам Товариства. (пункт 11 Статуту)

Відповідно до п.12.1 Статуту Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

З питань, зазначених у пунктах 11.1.1, 11.1.2 та 11.1.12 цього Статуту рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. Прийняття рішення, зазначеного в п.11.1.12 цього Статуту можливе щодо Учасника Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере (пункти 12.3, 12.5 Статуту).

Згідно із пунктами 12.8, 12.9 Статуту позачергові збори учасників скликаються у разі неплатоспроможності товариства, а також при наявності обставин вказаних у цьому Статуті, і в будь-якому іншому випадку, якщо цього вимагають інтереси товариства в цілому. Позачергові збори повинні бути також скликані за вимогою виконавчого органу та ревізійної комісії товариства.

Відповідно до п.12.11 Статуту про проведення Загальних зборів Учасники повідомляються усно чи письмово із зазначенням часу та місця проведення зборів і порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не пізніше ніж за 30 днів до скликання Зборів Учасників Будь-який з учасників має право вимагати розгляду питання на Зборах Учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніше ніж за 25 днів до початку Зборів. Не пізніше ніж за 7 днів до скликання Зборів Учасникам Товариства надається можливість ознайомитися і документами, пов'язаними з порядком денним Зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою усіх Учасників, присутніх на Зборах.

Виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Директор, який обирається Загальними зборами учасників (п.13.1 Статуту).

Загальні збори учасників ТОВ «Агро-Біо-Тех» були скликані діючим директором ОСОБА_1 на 04.07.2014р. Порядок денний включав наступні питання:

- виключення ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства;

- зміна розміру статутного капіталу Товариства;

- перерозподіл часток учасників Товариства у зв'язку зі зміною складу учасників Товариства; - внесення змін до установчих документів Товариства у зв'язку зі зміною складу учасників Товариства та перерозподілу часток.

ОСОБА_3 на Загальні збори було запрошено листом вих. №1 від 29.05.2014p., надісланим того ж дня поштою на дві адреси: 75100, АДРЕСА_1 (зазначена в Статуті) та 75100, АДРЕСА_2 (фактичне місце проживання відповідача).

04.07.2014 р. на Загальні збори з'явився тільки ОСОБА_1, ОСОБА_3 не прибув.

На Загальних зборах Товариства, які відбулись 04.07.2014р., за відсутності ОСОБА_3, були прийняті рішення про:

- виключення ОСОБА_3 зі складу учасників Товариства;

- затвердження нового розміру статутного капіталу Товариства - 18750грн;

- перерозподілено частки учасників Товариства;

- затверджено нову редакцію Статуту Товариства.

За результатами розгляду питань порядку денного Загальними зборами був складений протокол № 1 від 04.07.2014 р.

07.10.2014р. ОСОБА_1 для реєстрації змін до установчих документів звернувся до Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області. Державному реєстратору було надано наступні документи, прийняті за описом:

- реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- рішення про внесення змін до установчих документів (Примірник оригіналу);

- статут;

- нова редакція установчих документів;

- копія квитанції, виданої банком (що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів);

- копія квитанції, виданої банком (за публікацію оголошення);

- рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи.

08.10.2014р. державним реєстратором ОСОБА_5 за №08.05-08/113 складено повідомлення про залишення документів без розгляду. В якості підстав зазначено: документи подані не в повному обсязі, документи не відповідають вимогам ст. 60, 64 ЗУ України «Про господарські товариства».

09.10.2014 р. ОСОБА_1, звернувся до Цюрупинського РУЮ Херсонської області з заявою, на яку державним реєстратором надано відповідь №796/08.05-09 від 20.10.2014р., з якої вбачається, що причиною залишення документів без розгляду є висновок державного реєстратора про неправомочність Загальних зборів учасників товариства. Державний реєстратор зазначив, що не подано: примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення (Протоколу) про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи.

ТОВ «Агро-Біо-Тех» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом про оскарження дій державного реєстратора, за участю ОСОБА_3 у якості третьої особи. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 24.03.2015р. (залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015р.), у задоволенні позовних вимог ТОВ ««Агро-Біо-Тех»» відмовлено (справа №821/713/15-а).

В ухвалі Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015р. по вказаній адміністративній справі встановлено, що згідно довідки ПАТ «Західінкомбанк» учасниками ТОВ «Агро-Біо-Тех» на момент реєстрації Товариства було сформовано статутний фонд у розмірі 18750грн. (50% статутного фонду), по 9375грн. від ОСОБА_1 та від ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог по даній справі ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_3 з моменту створення Товариства вклад до статутного капіталу ТОВ «Агро-Біо-Тех» так і не вніс навіть частково; починаючи з 2010 року ОСОБА_3 не бере жодної участі в діяльності товариства, не з'являється на загальні збори товариства, в результаті чого відсутній кворум, і такі збори не відбуваються. товариство не може приймати рішень, для яких обов'язкове прийняття (затвердження) через Загальні збори. В тому числі неможливе виключення відповідача зі складу учасників у зв'язку з невнесенням вкладу і невиконанням своїх обов'язків. Отже наявні підстави для виключення відповідача з числа учасників товариства, як такого що не вніс вклад до статутного капіталу і перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, проте виключення відповідача зі складу учасників ТОВ «Агро-Біо-Тех» рішенням товариства неможливо, що і зумовило звернення ОСОБА_1 до господарського суду Херсонської області з позовом.

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Предметом спору є виключення учасника ТОВ «Агро-Біо-Тех" ОСОБА_3 із складу учасників товариства з підстав невиконання останнім обов'язку щодо прийняття участі у загальних зборах товариства та невнесення свого вкладу у статутний фонд товариства.

Відповідно до преамбули Закону України «Про господарські товариства» цей Закон визначає поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників.

Згідно із ст.11 ЗУ «Про господарські товариства» учасники товариства зобов'язані: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 ЗУ «Про господарські товариства», ч.3 ст.144 ЦК України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Згідно із ч.5 ст.61 ЗУ «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про господарські товариства» до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Згідно з ч.4 ст.58 ЗУ «Про господарські товариства» учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Конституційний Суд України рішенням від 05.02.2013 p. N1-рп/2013 надав наступне офіційне тлумачення: "Положення частини четвертої статті 58 Закону слід розуміти так, що при визначенні повноважності загальних зборів учасників Товариства та результатів голосування за прийняття їх рішень враховується кількість голосів учасників, визначена пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі, що встановлений статутом Товариства, незалежно від вартості реально внесених (сплачених) ними вкладів тільки протягом першого року з дня державної реєстрації Товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЗУ «Про господарські товариства» учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

За змістом вищезазначених статей Закону України «Про господарські товариства» вбачається, що учасника товариства, який має розмір частки у статутному фонді товариства 50%, виключити з числа учасників товариства неможливо, оскільки для прийняття рішення з цього питання необхідна одностайність у вищому органі.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів. Виключення учасника з ТОВ чи ТДВ відповідно до статті 59 Закону про господарські товариства належить до компетенції зборів ТОВ (ТДВ), а не суду.

Таким чином, прийняття рішення про виключення учасника зі складу товариства з обмеженою відповідальністю віднесено до виключної компетенції загальних зборів товариства, а не господарського суду.

Верховний суд України, у своєму рішенні від 16.08.2006р. навів правову позицію, що діючим законодавством не передбачена можливість вирішення в судовому порядку питання про виключення зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю, при рівності часток кожного з них у статутному фонді цього товариства (по 50%).

Отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Посилання скаржника на те, що відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції порушив приписи ст.124 Конституції України, оскільки безпідставно обмежив свою юрисдикцію на правовідносини сторін по даному спору, що ЗУ «Про господарські товариства» та ЦК України не містять заборони щодо розгляду питання про виключення учасника з Товариства судом не заслуговують на увагу, оскільки місцевий господарський суд розглянув позовну заяву ОСОБА_1 по суті заявлених вимог та ухвалив рішення про відмову у їх задоволенні. Пунктом «в» ст.59 ЗУ «Про господарські товариства» чітко визначено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить виключення учасника з товариства.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що ГПК України не передбачає, що при вирішенні судового спору мають враховуватися роз'яснення, викладені у постановах Пленуму Верховного Суду України (оскаржуване рішення містить посилання на пункт 29 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р.) та постанови взагалі не мають обов'язкової сили, а носять рекомендаційний характер.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до ст.38 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд України: здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом; здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики; надає висновки щодо проектів законодавчих актів, які стосуються судоустрою, судочинства, статусу суддів, виконання судових рішень та інших питань, пов'язаних із функціонуванням судової системи України; надає висновок про наявність чи відсутність у діяннях, у яких звинувачується Президент України, ознак державної зради або іншого злочину; вносить за зверненням Верховної Ради України письмове подання про неможливість виконання Президентом України своїх повноважень за станом здоров'я; звертається до Конституційного Суду України щодо конституційності законів, інших правових актів, а також щодо офіційного тлумачення Конституції та законів України; забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Роз'яснення з питань застосування законодавства здійснюється Верховним судом України з метою забезпечення, насамперед, правильного та однакового застосування судами законодавства та однаковості судової практики, а отже посилання в оскаржуваному рішенні на роз'яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р., суд апеляційної інстанції вважає вірним.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом. Постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення, підлягають опублікуванню на офіційному веб-сайті Верховного Суду України не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня їх прийняття.

При цьому, положення ст.111-28 ГПК України передбачають обов'язковість правових позицій (висновків) Верховного суду України для всіх судів загальної юрисдикції, якщо вони викладені у постанові Верховного суду України по конкретній справі, отже господарський суд може відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного суду України в конкретній справі, а не в Постанові Пленуму Верховного суду України.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Херсонської області від 20.10.2015р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, що є підставою для залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.99,101-103,105 ГПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 20.10.2015р. у справі №923/1625/15 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 15.02.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Поліщук Л.В.