ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 лютого 2016 р. Справа № 903/1340/15

за позовом: Ківерцівської міської ради, м.Ківерці

до відповідача: Ківерцівської районної спілки споживчих товариств, м.Ківерці

про розірвання договору оренди землі

Головуюча суддя Дем'як В.М.

Судді Гарбар І.О.

ОСОБА_1

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №3.11/1105 від 04.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 17 від 11.01.2016р., ОСОБА_4 голова правління Ківерцівської районної спілки споживчих товариств (постанова від 31.10.2013р.)

Суть спору: Ківерцівська міська рада звернулась до суду з позовом до Ківерцівської районної спілки споживчих товариств про дострокове розірвання договору оренди землі від 01.11.2006р., що був укладений строком на 49 років.

В обгрунтування посилається на порушення позивачем п. 30 договору, зокрема на те, що фактично Ківерцівська районна спілка споживчих товариств здає підприємцям в суборенду земельну ділянку за договорами оренди торгівельних місць при цьому, договорів суборенди земельної ділянки Райспоживспілка не зареєструвала та провела незаконне будівництво вбиральні на орендованій території.

В підтвердження позивач подав договір оренди землі від 01.11.2006р., акт прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) від 23.01.2007р., угоду про внесення змін в договір оренди землі від 08.04.2008р., додаткову угоду від 20.01.2010р., від 23.03.2012р., від 31.12.2014р., витяг з ЄДРПОУ Ківерцівської районної спілки споживчих товариств, депутатське звернення від 04.07.2014р., договір оренди торгівельного місця 6 від 19.12.2014р., договір оренди торгівельного місця 47 від 19.12.2014р., розпорядження №69-во від 10.12.2014р., №30-во від 13.07.2015р., листи №4/2-15 від 14.02.2015р., №283 від 12.02.2015р., №84 від 25.02.2015р., №1/1-38 від 21.06.2010р., №7.3/816 від 07.09.2015р., №1/1-132 від 28.09.2015р., рішення Ківерцівської міської ради №56/7 від 28.08.2015р., інформацію про результати роботи робочої групи з питань вивчення роботи ринку у м.Ківерці, вул. 17 вересня,25 (а.с.11-49).

Представник позивача через канцелярію суду та в судовому засіданні подала наступні документи:

1.) пояснення за вх. №01-54/840/16 від 01.02.2016р. в яких зазначила:

- договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України);

- згідно пункту 38 Договору оренди земельної ділянки від 01.11.2016 року, зареєстрований у Волинській регіональній філії ДІЇ «Центр ДЗК» 22.01.2007 року за №04, дія Договору припиняється шляхом його розірвання:

· за взаємною згодою Сторін;

· рішенням суду на вимогу однієї із Сторін у наслідок невиконання другою Стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом;

- згідно пункту 30 договору Орендар має право за письмовою згодою Орендодавця зводити в установленому порядку виробничі будівлі та споруди. Фактично з положень цього пункту Договору вбачається обовязок Орендаря отримати письмову згоду Орендодавця до початку будівництва на орендованій ділянці;

- відповідно до статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду;

- Міська рада 07.09.2015 року надіслала на адресу Ківерцівської райспоживспілки пропозицію добровільно підписати угоду про розірвання договору оренди. У відповідь Ківерцівська райспоживспілка надіслала лист, в якому вказала, що взяті на себе зобовязання по договору виконує належним чином, тому відсутні підстави та обгрунтовані мотиви для дострокового розірвання даного договору.

2.) Заяву за вх. №01-54/882/16 від 02.02.2016р., якою долучила витяги з ЄДРПОУ Ківерцівської міської ради та Ківерцівської районної спілки споживчих товариств.

Позовні вимоги в судовому засіданні представник підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву за вх. №01-54/759/16 від 28.01.2016р., в якому позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне:

- предметом спору у даній справі є вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини;

- відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства;

- згідно із п.п.1.2 договору Ківерцівська міська рада (орендодавець) передає, а Ківерцівська райспоживспілка (орендар) приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку за адресою м. Ківерці, вул. 17 Вересня 23,25,27,27а,276 площею 0,956 га для обслуговування комплексу будівель і споруд і в тому числі 0,66 га - обслуговування ринку. Відповідно до п. 8 договір укладено на 49 років;

- Ківерцівська міська рада надаючи в оренду земельну ділянку визначила, що її частина використовується саме як ринок, чим фактично надала земельній ділянці статус ринку, то Ківерцівська райспоживспілка має право укладати договори оренди торговельних місць. Право адміністрації ринку укладати письмові угоди з продавцями про надання торговельних місць на визначений термін передбачено п. 20 Правил торгівлі на ринку, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової інспекції України, державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 року №57/188/84/105 та Правилами торгівлі на ринках м. Ківерці;

- приписами п. 20 зазначених Правил встановлено, що адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість;

- відповідно до п. 13 Правил торгівлі на ринках "торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків, тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Таким чином торговельні місця, які надаються в користування підприємцям для організації торгівлі можуть бути предметом договору оренди на території ринку;

- вищевикладеним спростовуються твердження позивача, про те, що райспоживспілка поділила спірну орендовану земельну ділянку і здає її в суборенду. Крім того, в п. 9.2. договору оренди торговельного місця наданого позивачем визначено, що відносини по наданню в користування торговельного місця не є земельними правовідносинами;

- Ківерцівська районна спілка споживчих товариств мала право на укладення договорів оренди торговельних місць так як являється адміністрацією ринку. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного суду України від 24.10.2011 року у справі №3-113гс11;

- згідно із ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати;

- статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України;

- у пункті 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України;

- позивач належним чином не довів і не обґрунтував ту обставину, що земельна ділянка Ківерцівською райспоживспілкою використовується не за цільовим призначенням. Позивач не довів у чому полягає шкода, завдана органу місцевого самоврядування та чим саме така обставина як надання в оренду торговельних місць порушує чи обмежує права орендодавця, а відтак чи буде це істотним порушенням умов договору оренди;

- Рішеннями прийнятими Ківерцівською міською радою від 30.05.2008 року № 241, щодо благоустрою спірної земельної ділянки та від 23.01.2015р № 13 «Про встановлення режиму роботи ринку» повністю спростовуються обгрунтування позовної заяви в цій частині;

- іншою підставою для розірвання договору зазначено самочинне будівництво вбиральні на території ринку. Проте, згідно п. 6. Правил торгівлі на ринках територія ринку повинна мати відокремлену та відгороджену від проїжджої частини, житлового та комунального секторів ділянку землі, зручне сполучення громадського транспорту загального користування, підземні чи наземні переходи для пішоходів, стоянки для транспортних засобів відвідувачів, безпечні для руху пішоходів входи і виходи, штучне освітлення території ринку, автостоянок та під'їздів, телефонний зв'язок, радіовузол або гучномовець на ринках з кількістю торговельних місць більше 250, електро- та водопостачання, водовідведення, туалет, облаштовані контейнерами майданчики для збирання відходів і сміття тощо. ( Абзац перший пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції N 172/702/332/108 (z0617-03) від 03.07.2003 ) Робота ринків не повинна погіршувати санітарний та екологічний стан місцевості й негативно впливати на умови проживання населення;

- позивачем не доведено, в чому саме полягає шкода, завдана безпосередньо Ківерцівській міській раді на думку депутатів міської ради самочинним будівництвом вбиральні на території яка використовується для обслуговування ринку, яка має бути на ринку згідно Правил;

- відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату;

- статтями 526, 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобовязання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

- згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- за змістом ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України;

- статті 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" не передбачають як підставу для дострокового розірвання договору оренди землі будівництво на земельній ділянці споруди громадського призначення. Разом з тим станом на 30.12.2015 року відповідачем отримано декларацію про готовність обєкта до експлуатації та виготовлено технічний паспорт -, яким встановлено надійність та безпечність експлуатації;

- Ківерцівська райспоживспілка використовувала та використовує спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, сплачує вчасно і у повному обсязі податкові платежі і орендну плату та діями райспоживспілки орендодавцю не заподіяна будь-яка шкода;

- на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна які належать на прав власності райспоживспілці та використовуються для провадження господарської діяльності;

- безпідставне розірвання договору оренди Ківерцівською міською радою унеможливить використання райспоживспілкою свого нерухомого майна, яке знаходиться на орендованій земельній ділянці, та обмежить можливість здійснення господарської діяльності , що в свою чергу порушить права Відповідача, гарантовані Конституцією та законами України.

Додатково в підтвердження заперечень долучив до матеріалів справи: копію довідки Ківерцівської ОДПІ про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати, копію декларації від 30.12.2015 р., копію рішення №241 від 30.05.2008р., копію рішення № 13 від 23.01.2015 р., комплексний висновок від 12.05.2008р., копію свідоцтва про право власності, копію технічного паспорта на вбиральню, копію Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрована Управлінням ДАБІ у Волинській області за «№ 13л 201153644, копію листа №7.3-304 від 05.03.2008 р., фотокартки.

В судовому засіданні подав заяву за вх. №01-54/881/16 від 02.02.2016р., якою долучив до матеріалів справи план благоустрою території ринку м1-500.

Враховуючи викладене просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

01 листопада 2006р. між Ківерцівською міською радою (орендодавець) та Ківерцівською районною спілкою споживчих товариств (орендар) було укладено договір оренди землі (а.с.11-14).

Згідно п.п.1., 2. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування комплексу будівель і споруд, яка знаходиться за адресою м. Ківерці, вул. 17 Вересня 23,25,27,27а,276 площею 0,956 га і в тому числі 0,956га (забудовані землі), 0,66 обслуговування ринку, 0,296 обслуговування магазинів.

Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується актом прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) (а.с.15).

Відповідно п.8 договору, договір укладено на 49 років.

Згідно ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 283, 286 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно приписів ч.1 ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

За загальними нормами ст. 651 ЦК України, зокрема ч.2 даної статті, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Зокрема, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Статтею 652 ЦК України конкретизовано обставину, за якої може бути достроково розірвано договір, якою є істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах.

У п. 2.20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

Надаючи правову оцінку заявленій позовній вимозі про дострокове розірвання договору оренди землі від 06.11.2006р. з підстав порушення орендарем п.30 Договору суд дійшов висновку про те, що остання заявлена безпідставно.

Пунктом 30 договору передбачено, що орендар має право самостійно господарювати на земельній ділянці; отримувати доходи, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку виробничі будівлі і споруди; орендована земельна ділянка або її частина може передаватись орендарем в суборенду.

Позивач доводить, що звівши на орендованій земельній ділянці без попередньої письмової згоди вбиральню, відповідно порушив умови договору, які дають підстави для дострокового його розірвання.

Між тим, з такими доводами погодитися не можливо.

Судом встановлено, що за умовами Національного стандарту України «Будівлі і споруди», що затверджені ДСТУ БВ.2.2-29:2011 «Будівлі підприємств. Параметри.» вбиральня не підпадає під класифікацію виробничих будівель і споруд.

Крім того, факт попереднього погодження та правомірність зведення вбиральні підтверджується матеріалами справи, а саме.

Орендована земельна ділянка надана відповідачу в тому числі і для обслуговування ринку площею 0,66га. (а.с11).

Згідно п. 6. Правил торгівлі на ринках територія ринку повинна мати відокремлену та відгороджену від проїжджої частини, житлового та комунального секторів ділянку землі, зручне сполучення громадського транспорту загального користування, підземні чи наземні переходи для пішоходів, стоянки для транспортних засобів відвідувачів, безпечні для руху пішоходів входи і виходи, штучне освітлення території ринку, автостоянок та під'їздів, телефонний зв'язок, радіовузол або гучномовець на ринках з кількістю торговельних місць більше 250, електро- та водопостачання, водовідведення, туалет, облаштовані контейнерами майданчики для збирання відходів і сміття тощо. ( Абзац перший пункту 6 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції N 172/702/332/108 (z0617-03) від 03.07.2003 ) Робота ринків не повинна погіршувати санітарний та екологічний стан місцевості й негативно впливати на умови проживання населення.

Ківерцівська міська рада рішенням №241 від 30.05.2008р. «Про дозвіл на проведення благоустрою території ринку та прилеглих обєктів з розміщенням тимчасових малих архітектурних форм в місті Ківерці по вулиці 17 вересня,23, 25, 27, 27а, 27в» надала дозвіл Ківерцівській райспоживспілці провести благоустрій території ринку та прилеглих обєктів з розміщенням тимчасових малих архітектурних форм в місті Ківерці по вулиці 17 вересня,23, 25, 27, 27а, 27в, на земельній ділянці, що є у користуванні, згідно договору оренди землі від 01.11.2006р.

Відповідно до комплексгого висновку від 12.05.2008р. (а.с.63) та п.3 плану благоустрою території ринку (1-ої черги) м1-500 на території ринку була передбачена будівля вбиральні (а.с.86).

Відповідність даного об'єкта державним будівельним та санітарним нормам підтверджена декларацією про готовність обєкта до експлуатації зареєстрованою Управлюнням ДАБУ у Волинській області №ВЛ 201153644 від 30.12.2015р. та виготовлено технічний паспорт.

Також, спростовуються матеріалами справи доводи позивача про наявність умови для дострокового розірвання договору оренди землі із тієї підстави, що Райспоживспілка здає орендовану землю підприємцям в суборенду для здійснення ними торгівельної діяльності.

Подаючи позов до суду та в процесі судового розгляду позивач ототожнює договір про оренду торгівельного місця із договором суборенди землі. Однак з такими доводами погодитися не можливо.

Як встановлено, правомірність укладення договорів оренди торгівельних місць визначена на земельній ділянці, яка передана в оренду для обслуговування ринку визначена п. 20 Правил торгівлі на ринку, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової інспекції України, державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 року №57/188/84/105 та Правилами торгівлі на ринках м. Ківерці.

Приписами п. 20 зазначених Правил встановлено, що адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість;

Відповідно до п. 13 Правил торгівлі на ринках "торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків, тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Таким чином торговельні місця, які надаються в користування підприємцям для організації торгівлі можуть бути предметом договору оренди на території ринку.

Правова позиція про те, що правовідносини по наданню в користування торгівельного місця не є земельними правовідносинами викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2011р. у справі №3-113гс11.

Ківерцівська райспоживспілка використовувала та використовує спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, сплачує вчасно і у повному обсязі податкові платежі і орендну плату та дії райспоживспілки в процесі оренди землі є правомірними. На орендованій земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна які належать орендарю на праві власності та використовуються для здійснення господарської діяльності.

Отже, враховуючи викладене судом не встановлено обставин щодо порушення орендарем Ківерцівською райспоживспілкою п.30 договору оренди та наявності у звязку з цим підстав для дострокового його розірвання.

Крім того, позивачем не наведено обставин та не підтверджено відповідними доказами про наявність підстав для дострокового розірвання договору в силу закону, зокрема ст.651 Цивільного кодексу України.

Позивач не довів у чому полягає шкода, завдана органу місцевого самоврядування та чим саме така обставина як надання в оренду торговельних місць порушує чи обмежує права орендодавця, а відтак чи буде це істотним порушенням умов договору оренди; не надано доказів та не доведено існування істотної зміни обставини та законодавчо обґрунтованих підстав для дострокового розірвання договору.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Надана Ківерцівською міською радою Інформація про результати роботи робочої групи з питань вивчення роботи ринку у м.Ківерці (а.с.30-47) не може бути взята до уваги суду як доказ, оскільки робоча група перебрала на себе повноваження контролюючих органів діяльність яких регламентована законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 13, 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст. 93 Земельного кодексу України, ст.ст.188, 283, 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 651, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. В позові відмовити

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

05.02.2016р.

Головуюча суддя В. М. Дем`як

Судді І.О. Гарбар

ОСОБА_1