ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

15.02.16 Справа № 907/871/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Якімець Г.Г.,

суддів Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, б/н від 03 лютого 2016 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2016 року (підписане 25.01.2016 року), головуючий суддя Мокану В.В., судді: Ващиліна Н.М., Русняк В.С.

у справі №907/871/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття», м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Ужгород

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, а саме: приміщеннями літ. А I-го поверху (позиції 1''', 2''', 3, 4, 5, 6, 7) площею 67,4 кв. м та приміщенням част. літ. А I-го поверху (поз. 1, 2) площею 67,4 кв. м, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, шляхом звільнення їх від рухомого майна (речей) фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, заборони їй створювати перешкоди позивачу у користуванні таким нерухомим майном та про визнання недійсним договору оренди №3 від 17.12.2014 року, укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (з врахуванням заяви про зміну предмету позову)

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття», м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3, м. Ужгород

про визнання права користування частиною нежитлового приміщення, а саме: приміщеннями літ. А I -го поверху (позиції 1''', 2''', 3, 4, 5, 6, 7) та літ. А I -го поверху (поз. 1, 2), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, площею 12 кв. м згідно договору оренди №3 від 17.12.2014 року

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2016 року по справі №907/871/15 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття» до відповідачів: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задоволено частково. Суд вирішив визнати недійсним договір оренди №3 від 17.12.2014 року, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 та заборонити ФОП ОСОБА_2 створювати перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Магазин «Взуття» у користуванні нерухомим майном, а саме: приміщеннями літ. А I-го поверху (позиції 1''', 2''', 3, 4, 5, 6, 7) площею 67,4 кв. м та приміщенням част. літ. А I-го поверху (поз. 1, 2) площею 67,4 кв. м, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. В частині вимоги про звільнення вказаного приміщення від рухомого майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суд припинив провадження у справі. У задоволенні зустрічного позову суд відмовив.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№ місцевого господарського суду 02.51-14/1487/16 від 03.02.2016 року, вх.№ суду апеляційної інстанції 01-05/764/16 від 12.02.2016 року) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2016 року по справі №907/871/15.

Положеннями ст.94 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржником додано до апеляційної скарги квитанцію №41878646 від 03 лютого 2016 року на суму 2679,60 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Слід зазначити, що предметом первісного позову у справі №907/871/15 (з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог від 14.12.2015 року) є три немайнові вимоги: 1) усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом звільнення від рухомого майна (речей) ФОП Чорнак Вікторії Степанівни; 2) заборона ФОП ОСОБА_2 створювати перешкоди позивачу у користуванні нерухомим майном; 3) визнання недійсним договору оренди.

Предметом зустрічного позову є немайнова вимога: визнання права користування частиною нежитлового приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить один розмір мінімальної заробітної плати (п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачалось, що розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року становив 1218 грн.

Слід зазначити, що у відповідності до п.2.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (з наступними змінами та доповненнями) Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.01.2016 року по справі №907/871/15, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 5359,20 грн. (за три немайнові вимоги за первісним позовом та немайнову вимогу зустрічного позову).

З огляду на наведене вище, квитанція №41878646 від 03 лютого 2016 року на суму 2679,60 грн. не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

У відповідності до п.3 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Оскільки, скаржником до апеляційної скарги не додано належного доказу, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому законом, виходячи з приписів п.3 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Поряд з тим, згідно з ч.4 ст.97 ГПК України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Додатково суд зазначає, що у відповідності до ч.ч.1, 2 ст.9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Колегія суддів зазначає, що станом на 12.02.2016 року інформація про зарахування судового збору в розмірі 2679,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України відсутня, що підтверджується відповідною печаткою суду на звороті першого аркушу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.86, 94, п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали (всього на 19 аркушах) повернути скаржнику - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №907/871/15 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.