ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 922/6444/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 49000,00 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн.

Ухвалою суду по справі від 21.12.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.01.2016 р. о 10:20.

14.01.2016 р. судом розгляд справи було відкладено на 02.02.2016 р. о 12:20.

Сторони про судове засідання були повідомлені належним чином, їх представники в призначене судове засідання не з'явилися.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 29.01.2016 р. за вх. № 166 та 01.02.2016 р. за вх. № 3149, надав заяву про розгляд справи без участі представника АТ "ПРОСТО-страхування" у зв'язку неможливістю направлення представника АТ "ПРОСТО-страхування" у призначене судове засідання. Дана заява судом задовольняється та долучається до матеріалів справи.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

17 грудня 2013 року між Приватним акціонерним товариством „ПРОСТО-страхування" та ТОВ «ДХЛ Логістіка (Україна) був укладений договір страхування № 003414 серії ПК автомобіля „Volkswagen Роlо", реєстраційний номер НОМЕР_1.

25 грудня 2013 року на вул. Щусева в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль „ВАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та застрахований автомобіль „Volkswagen Роlо", реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до звіту № 10855 з оцінки транспортного засобу від 09.01.2014 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля „Volkswagen Роlо", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить - 79993,40 грн., а відповідно до документів по ремонту вартість відновлювального ремонту автомобіля „Volkswagen Роlо", реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 80082,87 грн.

Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 11 березня 2014 року було складено страховий акт. Відповідно до даного акту сума до виплати становить 80082,87 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 8650 від 20.03.2014 року та 8651 від 20 березня 2014 року АТ „ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування за ремонт автомобіля „Volkswagen Роlо", реєстраційний номер НОМЕР_1, в розмірі 80082,87 грн.

Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 80082,87 грн.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ (Моторно транспортне страхове бюро України), створену відповідно до вимог ст. 55 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригода була застрахована в ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відповідно до Полісу № АС/3816076. Згідно з даним Полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн., при цьому франшиза складає 1000,00 грн.

Тому, зважаючи на дану обставину, ПАТ «Харківська муніципальна страхова Компанія» взяло на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків даної події, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2013 року, та відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту суми грошових коштів у розмірі 49000,00 грн. (з вирахуванням розміру франшизи 1000,00 грн).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як визначено в ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 3 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик (страхова організація, що має право на здійснення обовязкового страхування цивільної-відповідальності) відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приймаючи до уваги вищевикладене господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позивних вимог позивача та задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 1218,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 27 Закону України „Про страхування, ст.ст. 3, 9, 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 63, ідентифікаційний код 21186813) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3