ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р.Справа № 905/3584/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Доленчука Д.О.
при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Дзержинськтепломережа", м. Дзержинськ
до Квартирно-експлуатаційнного відділу м. Харків, м. Харків
про стягнення 95033,58 грн.
за участю представників:
позивача Василенко О.О. за довіреністю № юр/2984 від 30.12.2015 р.

Вострецова Г.Р. за довіреністю № юр/3048 від 30.12.2015 р.

відповідача Сумцова Н.В. за довіреністю № 8 від 04.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Дзержинськтепломережа" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційнного відділу м. Харків (відповідач) про стягнення суми основного боргу у розмірі 68180,91 грн., 3% річних у розмірі 1698,75 грн. та індексу інфляції у розмірі 25153,92 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю теплової енергії за державні кошти № 14 від 31.10.2014 р. через несвоєчасну сплату за фактично одержану теплову енергію за період з листопада 2014 р. по грудень 2014 р.

Представник відповідача, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву (вх. № 2448 від 26.01.2016 р.), який судом долучений до матеріалів справи.

26.01.2016 р. судом розгляд справи було відкладено на 09.02.2016 р. о 10:00.

Представники сторін, через канцелярію господарського суду надали заяву (вх. № 4073 від 09.02.2016 р.) про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яка судом була задоволена.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 09.02.2016 р. за вх. № 4074, надав документи згідно заяви, які судом долучені до матеріалів справи.

Представники позивача у судовому засіданні просили суд позовні вимоги задовольнити в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 68180,91 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 68180,91 грн. не заперечував, в решті позову просив суд відмовити.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

31.10.2014 р. між Квартирно-експлуатаційнним відділом м. Харків (споживач, відповідач), в особі начальника Шило О.П., та Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" (теплопостачальна організація, позивач), в особі директора Виробничої одиниці "Дзержинськтепломережа" Щербина І.О., був укладений договір про закупівлю теплової енергії за державні кошти № 14 (надалі - договір).

Пунктом 1.1. договору було передбачено, що теплопостачальна організація зобов`язується постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач - прийняти і оплатити одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору - Найменування товару: код 35.30.1 Пара та гаряча вода: постачання пари та гарячої води (постачання теплової енергії) згідно ДК 016-2010 (теплова енергія) - Лот № 1. Кількісні характеристики: 61,417987 Гкал.

Розділом 3 договору була визначена ціна договору.

Згідно п. 5.3. договору оплата здійснюється після отримання від теплопостачальної організації рахунка - фактури і акта приймання - передачі теплової енергії, згідно ст. 46, 48, 49 БКУ, на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації. Платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 5.4. договору було передбачено, що споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Відповідно до п.6.2. договору строк поставки теплової енергії: протягом 2014 р.

Згідно п. 6.3. договору місце передачі теплової енергії споживачу м. Дзержинськ, вул. Попаніна, 1 (Дзержинський міський військовий комісаріат).

Пунктом 12.1. договору було передбачено, що цей договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками та діє до 31.12.2014 р. Відповідно до статті 631 ЦК України, умови договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 01.04.2014 р.

Згідно п.12.3. договору припинення дії договору у частині поставки теплової енергії не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.

На виконання умов договору позивачем були надані відповідачу послуги з теплопостачання, що підтверджується актом на підключення споживача до системи централізованого опалення від 30.10.2014 р.

Позивачем до суду були надані копія акту виконаних робіт за договором за листопад 2014 р. та рахунок № 1114 14 від 24.11.2014 р. на суму 26971,81 грн.

Також, позивачем до суду були надані листи відповідача № 5598 від 08.12.2015 р., № 5797 та № 5798 від 16.12.2015 р. з приводу направлення позивачем відповідачу актів приймання-передачі теплової енергії за період листопад - грудень 2014 р. та не можливості підписання вказаних актів.

09.02.2016 р. за вх. № 4074 позивачем до суду був наданий акт виконаних робіт за договором за грудень 2014 р. на суму 42332,81 грн., який був підписаний сторонами, та рахунок № 1214 14 від 12.12.2014 р. на зазначену суму. Крім того, позивачем до суду були надані акти звірки взаєморозрахунків за теплову енергію, складені між сторонами, станом на 01.11.2014 р. та 01.12.2014 р., та акт звірки взаєморозрахунків за теплову енергію, складений між сторонами, станом на 01.01.2015 р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складала 68180,91 грн.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що сума основного боргу відповідача за договором станом на 01.01.2015 р. становить 68180,91 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних та 3% річних, нарахованих позивачем відповідачу на суму основного боргу, суд зазначає, що дані суми не підлягають стягненню з відповідача, оскільки прострочення відповідачем сплати суми основного боргу виникло у відповідача після підписання сторонами акту виконаних робіт за договором за грудень 2014 р. та актів звірки взаєморозрахунків за теплову енергію, які були надані позивачем до суду 09.02.2016р. Дані обставини не заперечувалися представниками сторін у судовому засіданні.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковими.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За таких обставин господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 68180,91 грн. та їх задоволення в цій частині.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 1026,36 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 275 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційнного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61, ідентифікаційний код 07923280, р/р 5404, 5404 ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (юридична адреса: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2; поштова адреса: 85114, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, 69; ідентифікаційний код 03337119) в особі Виробничої одиниці обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" "Дзержинськтепломережа" (85200, м. Дзержинськ, вул. Жовтнева, 5, п/р НОМЕР_1 в філії ДОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106, ) суму основного боргу у розмірі 68180,91 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1026,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 15.02.2016 р.

Суддя Д.О. Доленчук