ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. Справа № 909/1407/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківськгаз" в особі Коломийського управління по експлуатації газового господарства, вул. Івана Крип'якевича, 40, м.Коломия, Івано-Франківська область,78200

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломийський бетон" вул. Тютюника, 11, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200

про стягнення 21 164,50грн. заборгованості за поставлений природний газ

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (довіреність № 1.8-19/62 від 11.01.16)-юрисконсульт 1 категорії;

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Івано-Франківськгаз" в особі Коломийського управління по експлуатації газового господарства звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломийський бетон" про стягнення 21 164,50грн. заборгованості за поставлений природний газ

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 25.12.15 розгляд справи в судовому засіданні призначено на 19.01.16. В порядку ст. 77 ГПК України , в зв'язку з відсутністю представників сторін, розгляд справи відкладено на 04.02.2016року.

Представники позивача позовні вимоги підтримують, просять суд позов задоволити, свої обґрунтування виклали у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив, вимоги суду, вказані в ухвалі від 10.06.14 не виконав. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується ухвалою суду від 19.01.2016року та повідомленням про вручення поштового відправлення, яке вручено відповідачу 22.01.2016року..

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зі змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 від 23.03.2012, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Між сторонами Публічним акціонерним товариством "Івано-Франківськгаз" в особі Коломийського управління по експлуатації та ТзОВ "Коломийський бетон" укладено договір №2013/ТП-ПР-КМ-1070 від 01.01.2013року на постачання природного газу за регульованим тарифом. Крім того, укладено додаткові угоди до вищевказаного договору № 2013/ТП-ПР-КМ-1070 від01.01.2014року, № 2013/ТП-Км-1070 від 01.11.2014року, № 2013/ТП-ПР-Км-1070 від 01.12.2014року № 2013/ТП-ПР-Км-1070 від 30.12.2014року.

Відповідно по п.1.1 вказаного вище договору, постачальник (позивач) здійснює споживачу (відповідачу) постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача (відповідача), а споживач (відповідач) оплачує постачальнику (позивачу) вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.6 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

У відповідності до п. 2.7 договору постачальник (позивач) до 5 - го числа наступного за звітним місяцем, направляє споживачу (відповідачу) два примірники акта приймання - передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою постачальника (позивача).

Пунктом 2.9 договору сторонами встановлено, що акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача (відповідача) з постачальником (позивачем).

Представником позивача в засіданні суду зазначено, що постачальником протягом листопада 2014року було поставлено природний газ в обсязі 3432 тис.куб.м на суму 23168,46грн, протягом грудня 2014року поставлено природний газ в обсязі 1051 тис.куб. м на суму 8124,15грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Станом на листопад 2014року у ТзОВ "Коломийський бетон" була заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2419,40грн. відповідачем було проведено оплати за спожитий природний газ в листопаді 2014року на суму 14000грн, в грудні 2014року на суму 5000грн..

Враховуючи вищенаведене, заборгованість за спожитий природний газ ТзОВ "Коломийський бетон" становить 14712,01грн., що підтверджується актами взаємних розрахунків станом на 01.03.2015року та 01.07.2015року..

Копії зазначених вище актів, підписаних та скріплених печатками, знаходяться в матеріалах справи і є додатками до позовної заяви.

Пунктом 4.6 договору встановлено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем (відповідачем) авансовим та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору.

Для промислових споживачів авансові платежі сплачуються споживачем (відповідачем) постачальнику (позивачу) на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання у розмірі 100% вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період не пізніше, ніж 5 банківських днів до початку місяця поставки газу (п.4.6.1 договору).

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач (відповідач) проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6.3 договору).

Станом на день звернення позивача до суду відповідачем вартість послуг недоплачено, остаточний розрахунок не проведено. Борг відповідача перед позивачем становить 21164,50грн.

Як наслідок, позивач направив відповідачу вимогу №05/10-121/26 від 16.02.2015року на суму 15739,62грн. Відповідач відповіді на лист-вимогу не надав, борг не погасив.

Згідно п. 6.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

За порушення грошового зобов'язання, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу 367,60 грн. - 3% річних та 6084,89грн. - інфляційних втрат.

Станом на день звернення до господарського суду Івано-Франківської області борг відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов договору становить 14712,01грн., з яких 14712,01грн. - основного боргу;367,60 грн. - 3% річних та 6084,89 грн. - інфляційних втрат.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за правильне позов задоволити частково та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однак, відповідач в супереч умовам договору не оплатив в повному обсязі грошові кошти за постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14712,01грн. яка підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Причому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та три проценти річних є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем та здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку 3 % річних, що становлять 367,60грн. та інфляційних втрат, що становлять 6084,89грн. Згідно з арифметичним розрахунком, проведеним судом за допомогою ІПС Законодавство, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі322,85грн та 6085,47.грн. інфляційних втрат. Розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних був проведений відповідно до розрахункового періоду згідно п.п.4.6.3. договору, який зазначає, що у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач (відповідач) проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, тобто не виконав визначені на розсуд сторонами і погоджені ними умови договору, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач порушив договірні зобов'язання що стосуються оплати за природній газ. Позивачем доведено обставини, на які він посилався. Відповідачем позовні вимоги доказами не спростовано. На момент звернення до суду відповідач борг не погасив.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на фактичні обставини справи суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову: позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 14712,01грн. - основного боргу; 322,85грн- 3% річних та 6085,47 грн. - інфляційних втрат - задоволити; в стягненні 44,75грн. -3% річних та 0,58грн. інфляційних втрат - відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Аналогічна правова позиція викладена в п.4.1 Постанові пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України (із змінами і доповненнями)".

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст.11,202,509,525,526,530,610,611,625,628 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,216,230 Господарського кодексу України, ст.ст.4-7,33,43,49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківськгаз" в особі Коломийського управління по експлуатації газового господарства, вул. Івана Крип'якевича, 40, м.Коломия, Івано-Франківська область до Товариство з обмеженою відповідальністю "Коломийський бетон" вул. Тютюника, 11, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область

про стягнення 21 164,50грн. заборгованості за поставлений природний газ - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломийський бетон" вул. Тютюника, 11, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область (код 04792067) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" в особі Коломийського управління по експлуатації газового господарства, вул. Івана Крип'якевича, 40, м.Коломия, Івано-Франківська область ()- 14712,01грн. основного боргу ( чотирнадцяти тисяч сімсот дванадцять грн.01коп.) 3% річних - 322,85грн. ( триста двадцять дві грн.85коп.) та 6085,47грн. (шість тисяч вісім десять п'ять грн.47коп.) інфляційних втрат та 1218грн. ( одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00коп.) судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коломийський бетон" вул. Тютюника, 11, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область - 44,75грн. -3% річних та 0,58грн. інфляційних втрат- відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.02.16

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.