КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 910/16641/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Гаврилюка О.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Макарчук Л.Л. за дов. № 616 від 12.06.2015 р.

від відповідача: Кічак Ю.В., дов. № 1-324 від 01.07.2015р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР

ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА

"УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.08.2015 р.

у справі № 910/16641/15 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА

КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"

до Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР

ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА

"УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ"

про стягнення 77637,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" про стягнення з відповідача 77637,81 грн., з яких: 76972,54 грн. - сума основної заборгованості; 69,79 грн. - пеня; 7,18 грн. - 3 % річних; 588,29 грн. - втрати від інфляції.

Позов мотивований порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі за період часу з 01 січня 2014 року по 31 березня 2015 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" основну заборгованість в сумі 76900,61 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот) грн. 61 коп.; пеню в сумі 69,79 (шістдесят дев'ять) грн. 79 коп.; 3 % річних в сумі 7,18 (сім) грн. 18 коп.; втрати від інфляції в сумі 588,29 (п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 29 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1825,31 (одна тисяча вісімсот двадцять п'ять) грн. 31 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Державне підприємство "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.09.2015р. апеляційну скаргу Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" у справі № 910/16641/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 р. у зв'язку з перебуванням судді Новікова М.М. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/16641/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Мартюк А.І., суддів Зубець Л.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2015р. у справі № 910/16641/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 19.10.2015р..

15.10.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 залишити без змін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному, та виходом з відпустки судді Новікова М.М. сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/16641/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Мартюк А.І., суддів Гаврилюк О.М., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. у справі № 910/16641/15 апеляційну скаргу колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Гаврилюк О.М., Новіков М.М. прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. у справі № 910/16641/15 відкладено розгляд справи на 19.11.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 р. у зв'язку з виходом судді Зубець Л.П. з лікарняного та звільненням з посади судді Київського апеляційного господарського суду Новікова М.М. у відставку, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/16641/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Мартюк А.І., суддів Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 р. у справі № 910/16641/15 апеляційну скаргу колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Гаврилюк О.М., Зубець Л.П. прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 р. у справі № 910/16641/15 відкладено розгляд справи на 08.12.2015р.

В судовому засіданні 08.12.2015р. було оголошено перерву до 18.01.2016р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 р. у справі № 910/16641/15 продовжено строк вирішення справи та оголошено перерву до 21.01.2016р.

В судовому засіданні 21.01.2016р. було оголошено перерву до 26.01.2016р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення скасувати Господарського суду м. Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обгрунтовуючи рішення, місцевий суд виходив з того, що жодна норма чинного законодавства України не звільняє відповідача від виконання ним основного зобов'язання за договором за період, у якому мали місце форс-мажорні обставини, оскільки такі зобов'язання не є відповідальністю та не є її складовою, а є прямим обов'язком за договором.

Судом встановлено, що між ПАТ "АК "КИЇВВОДОКАНАЛ" та ДП "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" укладено договір від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі та додаткову угоду від 01.07.2013 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.1994 за № 165/374, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2001 № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до підпункту 2.1.2 договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється шляхом зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента iз стабільним об'ємом споживання (до 30 м3 із незначним коливанням) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання лічильника за відповідний період можуть бути прийняті до рахунків постачальником від абонента в письмову вигляді. У разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, що зняті постачальником є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Згідно з п. 1 додаткової угоди від 01.07.2013 до договору оплата послуг здійснюється абонентом на підставі розрахункового документа, який постачальник направляє абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги-доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника щомісячно (в інших випадках один раз на квартал або рік), у п'ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа абоненту або до банківської установи абонента. В разі неотримання від постачальника поточного розрахункового документа, абонент самостійно отримує його у постачальника та здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним періодом. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною (підпункт 2.2.4 договору).

Відповідно до підпункту 4.2 договору у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

Відповідно до п. 6.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або часткове невиконання зобов'язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком форс-мажорних обставин.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що під форс-мажорними обставинами розуміються обставини, які виникли в результаті непередбаченими сторонами подій надзвичайного характеру, що включають пожежі, землетруси, повені, зсуви, інші стихійні лиха, вибухи, війну або військові дії, блокаду, відключення електроенергії на водопровідні каналізаційних об'єктах її постачальником, пошкодження мереж сторонніми юридичними чи фізичними особами тощо. Доказом настання форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (статті 525, 526 вказаного Кодексу України).

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 610 названого Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 617 вказаного Кодексу передбачені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, зокрема, - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із статтею 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до статті 141 Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту,регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Дана редакція Закону діє з 02.09.2014 та прийнята з метою регулювання та визначення форс-мажорних обставин у зв'язку з подіями на території України. Таким чином, згідно з законодавством України, Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору, виключно відповідно до норм законодавства, де прямо визначено Торгово-промислову палату України, як уповноважений орган.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У разі виникнення форс-мажорних обставин на сторону покладено обов'язок повідомити у розумний строк іншу сторону про настання форс-мажору. Тобто, сторона, яка зазнала впливу форс-мажору несе відповідальність за своєчасне повідомлення про це іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомив позивача листами від 27.01.2014р. №1/25 та 1/26 про несанкціоноване захоплення будівлі невідомими особами та відсутність коштів на оплату комунальних послуг, а також про те, що підприємство не може виступати стороною договору № 06735/1-5-10 від 20.06.2006р. до припинення дії зазначених форс-мажорних обставин (копії додаються).

В даному випадку позивач на підставі листів відповідача мав призупинити надання послуг з водопостачання та водовідведення, що в свою чергу дало б можливість відповідачу уникнути невиконання грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до п. 3.2.6. Договору постачальник має право припиняти надання послуг до повного погашення абонентом заборгованості та у випадках, передбачених чинним законодавством.

Проте, не зважаючи на повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин та неможливість виступати стороною Договору, а також враховуючи п. 3.2.6. Договору, яким передбачено припинення надання послуг, позивач продовжував надавати послуги з водопостачання та водовідведення, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості за період, в якому мали місце форс-мажорні обставини (січень - серпень 2014 року) та відповідач не являвся споживачем вказаних послуг в сумі 76 972,54 грн. та неможливості виконання договірних зобов'язань.

Наказом директора ДП "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" від 31.01.2014 № 4 встановлено на підприємстві початок простою з 31 січня 2014 року по день відновлення роботи підприємства.

Наказом від 23.08.2014 № 38 роботу ДП "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" відновлено з 23 серпня 2014 року.

У матеріалах справи також міститься лист відповідача від 02.12.2014 № 1/651, яким останній просить позивача звільнити ДП "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" від відповідальності за невиконання умов договору у період часу з 26 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

Відповідачем надано суду сертифікат від 14.10.2014 № 3771/05-4/13 про форс-мажорні обставини, яким Торгово-промислова палата України засвідчила, що захоплення сторонніми особами, будівлі ДП "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" (м. Київ, вул. Хрещатик, 2) є форс-мажорними обставинами за договором від 20.06.2006 № 06735/1-5-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі. Період дії форс-мажорних обставин - з 26 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

З наданих відповідачем та позивачем доказів вбачається, що у правовідносинах сторін спору у період часу з 26 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року існували форс-мажорні обставини, які засвідчені Торгово-промисловою палатою України, а відтак відповідач звільняється від виконання грошового зобов'язання, в зв'язку з неотриманням послуг, яке мало місце у період форс-мажорних обставин, а саме: з 26 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року, а також від відповідальності у вигляді пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Крім того, позивачем не враховано оплату відповідачем до прийняття судом рішення в розмірі 6 120,38 грн. за послуги водопостачання та водовідведення за січень 2014р., що підтверджується платіжним дорученням № 8567503 від 10.08.2015р. та 189,53 грн. за додатковий об'єм стічних вод за період з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. відповідно до банківської виписки від 07.04.2015р., яка здійсненна відповідачем до подання позивачем позовної заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення виникла з незалежних від волі відповідача обставин в період без його вини коли господарська діяльність підприємства була заблокована, він наданими послугами не користувався, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, підтвердились, що свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 не відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи та підлягає скасуванню. В частині стягнення суми боргу в розмірі 6 120,38 грн. провадження у справі слід припинити, в іншій частині в позові відмовити.

Керуючись ст.ст. 32-34, 49, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2015р. у справі № 910/16641/15 скасувати.

3. Провадження у справі припинити в частині стягнення суми боргу в розмірі 6 120,38 грн..

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Стягнути з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, ) судовий збір за подачу позовної заяви 143,97 грн.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, ) на користь Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНИЙ ЦЕНТР ДІЛОВОГО ТА КУЛЬТУРНОГО СПІВРОБІТНИЦТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 2, ) за подачу апеляційної скарги суму судового збору в розмірі 71,98 грн.

7. Матеріали справи № 910/16641/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді О.М. Гаврилюк

Л.П. Зубець