РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/32612/15

За позовомпублічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Авіра-Трейдінг"
простягнення заборгованості 103 310,45 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники сторін:

від позивача: Діденко І.В. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Авіра-Трейдінг" про стягнення заборгованості 103 310,45 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за Договором банківського обслуговування №б/н від 10.03.2011р. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за Договорм відповідач має заборгованість у розмірі 37 333,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 57 427,11 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 8550,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.15 року порушено провадження у справі №910/32612/15.

У судовому засіданні 04.02.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2011р. товариством з обмеженою відповідальністю "Авіра-Трейдінг" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), які разом із заявою складають кредитний договір, укладений між відповідачем, як клієнтом, та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач), як банком.

За приписами п. 3.18.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.2.1.1. Умов банк зобов'язався обслуговувати кредитний ліміт на поточному рахунку клієнта в порядку, передбаченому даним розділом Умов.

В свою чергу, пунктами 3.18.2.2.1., 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. Умов передбачено, що клієнт зобов'язаний використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.18.1.1. даного розділу Умов, сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом, згідно з п. п. 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, погашати кредит, отриманий в рамках встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом.

Відповідно до п. 3.18.1.11. Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів. Датою завершення періоду безперервного користування кредитними коштами вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Позивач стверджує, що свої зобов'язання за Умовами виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, в свою чергу, відповідач порушив вищезазначені положення Умов в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі №904/3446/13, в звязку з порушенням відповідачем зобовязань за Договором банківського обслуговування №б/н від 10.03.2011р., стягнуто з відповідача 50 000,00 грн - заборгованості за кредитом, 16 366,66 грн - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.03.2012р. по 14.12.2012 року, 5338,70 грн - пені за несвоєчасне виконання заборгованості за договором за період з 01.03.2012 року по 14.12.2012р., 4932,56 грн - заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом за період з 01.03.2012р. по 14.12.2012р.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі №904/3446/13 не виконано, в звязку з чим позивачем нараховано 37 333,34 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 57 427,11 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 8550,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 15.12.2012 року по 10.12.2015 року.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

09.08.2013 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. набрало законної сили, у зв'язку з чим судом видано наказ.

Доказів виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. у справі №904/3446/13 відповідачем суду не надано.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку процентів за весь час фактичного користування кредитом, згідно умов укладеного Договору, до повного виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом досліджено розрахунок, долучений позивачем до позовної заяви, та банківські виписки по особовому рахунку відповідача, та встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 37 333,34 грн. та заборгованості по сплаті комісії в розмірі 8550,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань в загальному розмірі 57 427,11 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.3.18.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом, передбаченого п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. здійснюється на протязі 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Судом здійснено перерахунок заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру пені та встановлено, що позивачем було вірно розраховано зазначений показник.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне виконання кредитних зобов'язань в розмірі 57 427,11 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авіра-Трейдінг" (02099, м.Київ, вул.Бориспільська, 7, ) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ідентифікаційний код: 14360570) заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 37 333 (тридцять сім тисяч триста тридцять три) грн 34 коп, заборгованість по сплаті комісії в розмірі 8550 (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят) грн 00 коп, пеню в розмірі 57 427 (п'ятдесят сім тисяч чотириста двадцять сім) грн 11 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1549 (тисячу пятсот сорок девять) грн 66 коп.

3. Повернути публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ідентифікаційний код: 14360570) судовий збір в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн 79 коп., сплачений згідно платіжного доручення №BOJ67BOULQ від 27.07.2015р.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя Л.М. Шкурдова