РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/6775/15-г

За позовом Компанії "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" (N.S. PLANET FILMS LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача Компанія "Warner Bros. Distrsbuting Inc." в особі підрозділу Компанії "Warner Bros. Pictures International"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача Компанія "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V."

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Крупка М.П. за довіреністю б/н від 18.01.2016

від відповідача: Рябко А.О. за довіреністю б/н від 22.01.2016

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Сюсель І.М. за довіреністю б/н від 20.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Компанія "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" (відповідач) про зобов'язання відповідача на виконання умов Ліцензійного договору, укладеного 23.08.2006 року між позивачем та Warner Bros. Pictures International (далі - Ліцензійний договір), вчинити наступні дії:

- перерахувати на рахунок Warner Bros Pictures International суму роялті в розмірі 20 138 953,76 грн.;

- надіслати на адресу Warner Bros. Pictures International письмове повідомлення про зміни у корпоративній структурі, пов'язані зі звільненням директора ТОВ "Кіноманія" ОСОБА_6;

- забезпечити наявність кваліфікованого персоналу ТОВ "Кіноманія" відповідно до умов Ліцензійного договору;

- надіслати на адресу Warner Bros. Pictures International письмове повідомлення про перебування пов'язаної з ТОВ "Кіноманія" особи - ОСОБА_7 на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації з березня по жовтень 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ТОВ "Кіноманія" (відповідача) та володіє часткою 12,3% в статутному капіталі останнього, а отже, як учасник ТОВ "Кіноманія", має право на отримання дивідендів внаслідок здійснення господарської діяльності товариства. В свою чергу, належне здійснення ТОВ "Кіноманія" господарської діяльності та отримання товариством прибутку від такої діяльності, як стверджує позивач, є його законним інтересом.

Позивач вказав, що наявність Ліцензійного договору від 23.08.2006, укладеного між відповідачем та "Warner Bros. Pictures International" (далі - Warner), забезпечує сталий прибуток учасникам ТОВ "Кіноманія". Натомість, позивач стверджує, що починаючи з січня 2015 року відповідач систематично порушує умови Ліцензійного договору та не виконує зобов'язання перед Warner, а саме: порушуються зобов'язання по своєчасному перерахуванню роялті; порушуються умови Ліцензійного договору щодо наявності кваліфікованих кадрів та щодо повідомлення Warner про зміни в корпоративній структурі ТОВ "Кіноманія"; допущені порушення умов Ліцензійного договору щодо вжиття необхідних та допустимих заходів для запобігання корупції.

Невиконання відповідачем умов Ліцензійного договору, на думку позивача, матиме наслідком його одностороннє розірвання Warner, що негативно відобразиться на фінансово-господарській діяльності ТОВ "Кіноманія".

Отже, звертаючись з даним позовом до суду про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, позивач зазначає, що звертається на захист своїх законних інтересів, як учасника ТОВ "Кіноманія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6775/15-г та призначено розгляд справи на 20.04.2015 об 11:50 год.

03.04.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

20.04.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов супровідний лист № 20/04-2012 від 20.04.2015 на виконання вимог ухвали суду від 23.03.2015 р. з документами для долучення до матеріалів справи, а саме: письмовим підтвердженням про відсутність аналогічного спору; клопотанням про витребування у позивача оригіналу Ліцензійного договору від 23.08.2006 та акту № 12-12 від 31.12.2014 на суму 20 138 953,76 грн.; відзиву на позовну заяву з додатками (копією наказу № 18 від 01.04.2015, копією наказів про прийняття на роботу).

20.04.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло власне письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

20.04.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанію "Warner Bros. Pictures International", оскільки, на думку позивача, рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки останньої. Крім того позивач зазначив про те, що Компанія "Warner Bros. Pictures International" може підтвердити або спростувати доводи позивача про неналежне виконання відповідачем умов спірного ліцензійного договору.

В судове засіданні, призначене на 20.04.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача; копії Додаткової угоди про внесення змін № 12 від 31.03.2015 до Договору ліцензування кінофільму (про внесення змін до п. Уточнення щодо акта про протидію підкуповуванню посадових осіб іноземних держав); копії Додаткової угоди про внесення змін № 11 від 24.12.2014 до Договору ліцензування кінофільму (відповідно до якої сторони домовились, що з 01.01.2015 року компанія Warner Bros. Pictures International в повному обсязі передає Договір Компанії "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V."; довідок, які посвідчують, що WARNER BROS ENTERTAINMENT INC та WARNER BROS DISTRIBUTING INC є американськими корпораціями, резидентами США. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015, клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, подане 20.04.2015 через відділ діловодства суду, залучене судом до матеріалів справи та буде розглянуте в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.04.2015 здійснювався розгляд клопотання відповідача про витребування доказів у позивача, поданого 20.04.2015 через відділ діловодства суду разом із супровідним листом № 20/04-2012 від 20.04.2015.

Представник відповідача вищезазначене клопотання підтримав та просив суд витребувати у позивача оригінал Ліцензійного договору від 23.08.2006 р. та акт № 12-12 від 31.12.2014 р. на суму 20 138 953,76 грн.

Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання відповідача заперечував та зазначив, що не має можливості надати оригінал Ліцензійного договору від 23.08.2006, оскільки зазначений договір було укладено між відповідачем та Компанією "Warner Bros. Pictures International", а тому оригінал зазначеного договору може бути лише у відповідача або Компанії "Warner Bros. Pictures International". Представник позивача також надав суду для огляду в судовому засідання копію акту № 12-14 від 31.12.2014 р. на суму 20 138 953,76 грн., завірену печаткою відповідача, та повідомив суд про відсутність у нього оригіналу зазначеного акту.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку про відхилення клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів у позивача з огляду на їх відсутність.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.04.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 20.04.2015 через відділ діловодства суду разом із супровідним листом № 20/04-2012 від 20.04.2015

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015, подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 26.05.2015 об 11:20 год.

28.04.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

22.05.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли уточнення позовної заяви. Позивач пояснив, що у тексті позовної заяви помилково зазначено датою укладення ліцензійного договору дату його перекладу на українську мову, у зв'язку з чим він вважав за необхідне уточнити позовні вимоги та просив суд зобов'язати відповідача на виконання умов Ліцензійного договору, укладеного 08.08.2006 року між відповідачем та Компанією "Warner Bros. Pictures International", вчинити наступні дії:

- перерахувати на рахунок Компанї "Warner Bros. Pictures International" суму роялті в розмірі 20 138 953,76 грн.;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про зміни у корпоративній структурі, пов'язані зі звільненням директора відповідача ОСОБА_6;

- забезпечити наявність кваліфікованого персоналу відповідача, відповідно до умов Ліцензійного договору;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про перебування пов'язаної з відповідачем особи - ОСОБА_8 на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації з березня по жовтень 2014 року.

22.05.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення з урахуванням відзиву на позовну заяву. В якості додатків до вищенаведених пояснень позивач надав суду копії Акту № 12-14 до Ліцензійного договору від 08.08.2006 на суму 20 138 953,76 грн. та довідок банківських установ про залишок коштів на рахунку відповідача; копії протоколу зборів учасників відповідача № 24-01-2015 від 24.01.2015 з рішенням про звільнення директора та листа ОСОБА_9 від 26.01.2015; копії наказів про звільнення працівників; копії витягів з Реєстру компаній про реєстрацію позивача.

25.05.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з участю представника позивача в іншому судовому засіданні у Вищому господарському суді України, яке призначене на 26.05.2015 о 10:25 год. На підтвердження зазначеного позивач надав суду копію ухвали Вищого господарського суду України від 19.05.2015 у справі № 910/28554/14.

В судове засідання, призначене на 26.05.2015 р., представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 26.05.2015 р., не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 25.05.2015 р. через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015 р., представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи копію акта № 12-14 від 31.12.2014 на 20 138 953,76 грн.; розрахунок суми платежів та платіжні доручення № 16 від 05.05.2015, № 17 від 13.05.2015, № 18 від 21.05.2015, № 25584 від 30.04.2015, № 25614 від 13.05.2015, № 25647 від 21.05.2015. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015, розглядалося клопотання позивача про відкладення розгляду справи, подане 25.05.2015 через відділ діловодства суду. Клопотання судом задоволене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 відкладено розгляд справи на 02.06.2015 об 11:20 год.

02.06.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанію "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V.".

В судове засідання, призначене на 02.06.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представники позивача в судовому засіданні 02.06.2015 подали клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 у справі № 910/1786/15-г за позовом Компанії "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" про визнання дій незаконними та визнання рішення позачергових загальних зборів учасників, оформленого протоколом № 24-01-2015 від 24.01.2015 недійсним. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 02.06.2015, здійснювався розгляд клопотань позивача, поданих 20.04.2015 та 02.06.2015, про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Компанію "Warner Bros. Pictures International" та Компанію "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V.".

Представники позивача в судовому засіданні 02.06.2015 зазначені клопотання підтримали та просили суд задольнити їх, оскільки, на думку позивача, рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Компанії "Warner Bros. Pictures International" та Компанії "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V.". Крім того, представники позивача зазначили про те, що Компанія "Warner Bros. Pictures International" та Компанії "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V." можуть підтвердити або спростувати доводи відповідача про належне виконання останнім умов спірного ліцензійного договору.

Представник відповідача проти задоволення зазначених клопотань позивача заперечував, зазначивши при цьому, що ним виконані всі умови спірного ліцензійного договору, докази чого надані суду.

Враховуючи положення ст. 27 ГПК України та обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотань позивача про залучення до участі третьої особи-1 та третьої особи-2.

Статтею 123 ГПК України визначено, що іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 125 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Судом встановлено, що третя особа-1 та третя особа-2 є нерезидентами, які не мають своїх представництв на території України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном, а рівно повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965 (надалі - Конвенція), яка є чинною в Україні згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 № 2052-ІІІ (надалі - Закон), із заявами та застереженнями. Україна, Сполучені Штати Америки та Королівство Нідерландів приєднались до зазначеної Конвенції.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст. 1 Конвенції).

Згідно ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 25.03.2010 N 604/5/47), документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Отже, враховуючи що Сполучені Штати Америки та Королівство Нідерландів приєдналися до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965, суд дійшов висновку, що для належного та своєчасного повідомлення третьої особи-1 та третьої особи-2 про розгляд даної справи судові документи підлягають надісланню до центральних органів запитуваних держав, а саме U.S. Department of Justice Civil Division Office of International Judicial Assistance (Benjamin Franklin Station, P.O. Box 14360, Washington, D.C. 20004, United States of America) та De Officier van Justitie (Postbus 20302, 2500 EH, THE HAGUE, Netherlands) для їх направлення третій особі-1 та третій особі-2 відповідно. При цьому документи, що підлягають врученню третій особі-1 та третій особі-2 згідно з дорученням Господарського суду міста Києва, слід складати та вручати в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову.

Згідно частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 відкладено розгляд справи на 01.02.2016 о 10:00 год., залучено до участі у справі третіх осіб 1 і 2 та зупинено провадження у справі № 910/6775/15-г до 01.02.2016 на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, у зв'язку із необхідністю звернення Господарського суду міста Києва із судовим дорученням до U.S. Department of Justice Civil Division Office of International Judicial Assistance та De Officier van Justitie про вручення документів третім особам 1 і 2.

03.06.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

04.06.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про видачу копії ухвали Господарського суду міста Києва від 02.06.2015. Заява судом задоволена.

18.06.2015 через відділ діловодства суду представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, копії постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 910/1786/15-г, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 р. у справі № 910/1786/15-г. Позивач просив суд врахувати, що ОСОБА_10, яким видано довіреність представнику відповідача, не уповноважений діяти від імені ТОВ "Кіноманія".

24.03.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 02.06.2015 у справі № 910/6775/15-г.

14.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

03.08.2015 через відділ діловодства суду від Openbaar Ministerie надійшло повідомлення № IR 915/132/407 від 23.07.2015.

11.11.2015 через відділ діловодства суду від Process Forwarding International надійшов супровідний лист № 30239478 від 21.09.2015 з додатками.

07.12.2015 через відділ діловодства суду від Openbaar Ministerie надійшов супровідний лист № IR 915/132/407 від 12.11.2015 з додатками.

28.01.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-2 надійшло клопотання про припинення провадження у справі № 910/6775/15-г на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. В обґрунтування поданого клопотання третя особа-2 зазначила, що оскільки сторони Ліцензійного договору від 08.08.2006 уклали угоду про передачу будь-яких спорів, що випливають з Ліцензійного договору, для розгляду та остаточного вирішення у міжнародний комерційний арбітраж шляхом включення відповідного застереження до Ліцензійного договору (п. 28.2), то даний спір не підлягає розгляду в українських судах, і зокрема, в Господарському суді міста Києва.

01.02.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення від 19.01.2016 по справі № 910/6775/15-г, відповідно до яких третя особа-1 повідомила суд про неможливість надати пояснення по суті спору, оскільки починаючи з 01.01.2015 третя особа-1 не є стороною Ліцензійного договору внаслідок укладення 31.12.2014 Додаткової угоди про внесення змін № 11 до Договору ліцензування кінофільму, відповідно до якої відбулась заміна третьої особи-1 як сторони Ліцензійного договору Компанією "Warner Bros. Entertainment Nederland B. V.".

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 поновлено провадження у справі № 910/6775/15-г , розгляд справи призначено на 01.02.2016 о 10:00 год.

В судове засідання, призначене на 01.02.2016, з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи-2.

Представник третьої особи-1 в судове засідання призначене на 01.02.2016, не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом Process Forwarding International № 30239478 від 21.09.2015, а також письмовими поясненнями третьої особи від 19.01.2016, які надійшли через відділ діловодства суду 01.02.2016.

В судовому засіданні 01.02.2016, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд визначив вірне найменування третьої особи-1 як Компанія "Warner Bros. Distrsbuting Inc." в особі підрозділу Компанії "Warner Bros. Pictures International". При цьому судом враховано, що саме Компанія "Warner Bros. Distrsbuting Inc." є юридичною особою за законодавством штату Каліфорнія, а Компанія "Warner Bros. Pictures International" є підрозділом цією юридичної особи.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 01.02.2016 подав пояснення щодо суті позовних вимог у справі № 910/6775/15-г, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зокрема, третя особа-2 зазначила, що сторонами Ліцензійного договору на даний момент є третя особа-2 та відповідач, натомість позивач не являється стороною вказаного договору. Більш того, третя особа-2 як сторона Ліцензійного договору, не вбачає в діях відповідача, зазначених у позові, порушень прав та/або інтересів третьої особи-2 за Ліцензійним договором, що могли б призвести до розірвання Ліцензійного договору третьою особою-2. Наведені пояснення третьої особи-2 судом залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства для реєстрації.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 01.02.2016 підтримав клопотання, подане ним 29.01.2016 через відділ діловодства суду, про припинення провадження у справі № 910/6775/15-г на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з посиланням на те, що даний спір не підлягає розгляду господарськими судами України з огляду на угоду сторін Ліцензійного договору про передачу всіх спорів, що виникають з Ліцензійного договору, на розгляд та остаточне вирішення в міжнародний комерційний арбітраж.

Наведене клопотання судом розглянуте та відхилене як безпідставне, зважаючи на те, що позивач, який звернувся з даним позовом до суду про зобов'язання відповідача вчинити дії на виконання Ліцензійного договору, фактично не є стороною даного Ліцензійного договору. Водночас пунктом 28.2 Ліцензійного договору, на який третя особа-2 посилається як на арбітражну угоду про передачу будь-яких спорів, що випливають з Ліцензійного договору, для розгляду та остаточного вирішення в міжнародний комерційний арбітраж, чітко визначено, що відповідна передача спорів на розгляд в міжнародний комерційний арбітраж здійснюється "у випадку, якщо сторони Договору не в змозі вирішити будь-який Спір неформально…", наразі спір у даній справі виник не між сторонами Ліцензійного договору, а між позивачем та відповідачем, при цьому тільки відповідач є стороною спірного Ліцензійного договору. Зважаючи на наведене, у суду відсутні підстави для припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В судовому засіданні 01.02.2016 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав повністю з урахуванням уточнень до позовної заяви, поданих 22.05.2015 через відділ діловодства суду, та просив суд зобов'язати відповідача на виконання умов Ліцензійного договору, укладеного 08.08.2006 року між відповідачем та Компанією "Warner Bros. Pictures International", вчинити наступні дії:

- перерахувати на рахунок Компанї "Warner Bros. Pictures International" суму роялті в розмірі 20 138 953,76 грн.;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про зміни у корпоративній структурі, пов'язані зі звільненням директора відповідача ОСОБА_6;

- забезпечити наявність кваліфікованого персоналу відповідача, відповідно до умов Ліцензійного договору;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про перебування пов'язаної з відповідачем особи - ОСОБА_8 на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації з березня по жовтень 2014 року.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 22 ГПК України, роз'яснення п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зміст позовної заяви та пояснення представника позивача стосовно вірної дати підписання спірного ліцензійного договору, суд прийняв до розгляду подані 22.05.2015 через відділ діловодства суду уточнення до позовної заяви, а позовні вимоги розглядаються судом в редакції цих уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.02.2016 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги заперечував повністю з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 01.02.2016 надав усні пояснення по суті спору, з урахуванням письмових пояснень, поданих в даному судовому засіданні, в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.02.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Компанія "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" (N.S. PLANET FILMS LTD) є юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр, яка була заснована 09.10.2001 (реєстраційний номер 124412) та знаходиться в Реєстрі компаній відповідно до виданих Відділом реєстрації та офіційної ліквідації компаній Нікосія Міністерства торгівлі, промисловості та туризму свідоцтв від 26.04.2011.

Згідно п. 2.1 та п. 5.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" (нова редакція затверджена рішенням Загальних зборів Учасників, оформлених протоколом №14/12-2011 від 14.12.2011) (далі - Статут ТОВ "Кіноманія") Компанія "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" (N.S. PLANET FILMS LTD) є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" із розміром частки у статутному капіталі 2029,50 грн., що становить 12,30% статутного капіталу.

08.08.2006 між Компанією "Warner Bros. Pictures International" (далі - Warner), підрозділом компанії "Warner Bros. Distributing Inc.", що є юридичною особою за законодавством Каліфорнії, США (третя особа-1), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" був укладений Ліцензійний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав ліцензію щодо прав прокату на всій території України кінофільмів, створених Warner та пов'язаних з Warner компаніями (далі - Ліцензійний договір).

Пізніше, Компанія "Warner Bros. Pictures International", підрозділ компанії "Warner Bros. Distributing Inc.", що є юридичною особою за законодавством Каліфорнії, США, як сторона Ліцензійного договору була замінена на Компанію "Warner Bros. Entertainment Nederland В. V." (третя особа-2) відповідно до Додаткової угоди про внесення змін № 11 від 31.12.2014 до Ліцензійного договору, яка вступила в силу 01.01.2015.

Таким чином, сторонами Ліцензійного договору є Компанія "Warner Bros. Entertainment Nederland В. V." (третя особа-2) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіноманія", тоді як Компанія "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" ("N.S. PLANET FILMS LTD") (позивач) не є стороною даного Ліцензійного договору.

Разом з тим, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" (відповідач) з вимогою про зобов'язання відповідача вчинити на виконання Ліцензійного договору, укладеного 08.08.2006 року між відповідачем та Компанією "Warner Bros. Pictures International", наступні дії:

- перерахувати на рахунок Компанї "Warner Bros. Pictures International" суму роялті в розмірі 20 138 953,76 грн.;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про зміни у корпоративній структурі, пов'язані зі звільненням директора відповідача ОСОБА_6;

- забезпечити наявність кваліфікованого персоналу відповідача, відповідно до умов Ліцензійного договору;

- надіслати на адресу Компанї "Warner Bros. Pictures International" письмове повідомлення про перебування пов'язаної з відповідачем особи - ОСОБА_8 на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації з березня по жовтень 2014 року.

Звертаючись з даним позовом позивач вказав, що він як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіноманія", має право на отримання дивідендів внаслідок здійснення господарської діяльності вказаного товариства. В свою чергу, належне здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіноманія" господарської діяльності та отримання останнім прибутку від такої діяльності, є законним інтересом позивача.

На думку позивача, його інтереси як учасника відповідача можуть бути порушені внаслідок ризику одностороннього розірвання Ліцензійного договору з боку Warner з огляду на порушення відповідачем умов Ліцензійного договору, що в свою чергу може негативно вплинути на фінансово-господарський стан відповідача та завдати шкоду інтересам позивача як учасника відповідача.

У позовній заяві позивач вказав на допущені відповідачем порушення умов Ліцензійного договору, а саме:

1) порушення зобов'язання по своєчасному перерахуванню роялті.

Позивач стверджує, що в порушення пункту 7.6 Ліцензійного договору відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному перерахуванню роялті, оскільки відповідач не здійснив конвертацію та перерахування на рахунок Warner коштів, що знаходяться на рахунках ТОВ "Кіноманія" та підлягають сплаті Warner в якості роялті за грудень 2014 в сумі 20 138 953,76 грн., строк оплати яких настав. Заборгованість ТОВ "Кіноманія" перед Warner в сумі 20 138 953,76 грн. позивач підтверджує Актом № 12-14 від 31.12.2014, а наявність коштів в достатньому розмірі на рахунках ТОВ "Кіноманія" - відповідними довідками банківських установ.

Позивач вважає, що наведене порушення матиме наслідком розірвання Ліцензійного договору та покладання на ТОВ "Кіноманія" додаткових витрат у вигляді пені та оплати інших збитків (п.п. 7.7, 7.8, 7.9 Ліцензійного договору), що відобразиться на розмірі дивідендів учасників, а в разі розірвання Ліцензійного договору, господарська діяльність ТОВ "Кіноманія" взагалі перестане приносити прибуток його учасникам, що суперечить інтересам позивача.

2) порушення умов Ліцензійного договору щодо наявності кваліфікованих кадрів та щодо повідомлення Warner про зміни в корпоративній структурі ТОВ "Кіноманія".

Позивач стверджує, що відповідачем порушуються умови Ліцензійного договору (п. 10) щодо наявності кваліфікованих кадрів та повідомлення Warner про зміни в корпоративній структурі ТОВ "Кіноманія". Зокрема, відповідачем без жодних обґрунтувань було звільнено директора ТОВ "Кіноманія" ОСОБА_6, а також звільнено увесь робочий колектив, про вказані зміни не повідомлено Warner. В свою чергу, порушення Ліцензійного договору є підставою для його розірвання Компанією Warner Bros. Pictures International в односторонньому поряду на підставі п. 22.1.

3) порушення умов Ліцензійного договору щодо вжиття необхідних та допустимих заходів для запобігання корупції.

Позивач стверджує, що відповідачем допущені порушення умов Ліцензійного договору, зокрема, Уточнень щодо акта про протидію підкупові посадових осіб іноземних держав, щодо вжиття необхідних та допустимих заходів для запобігання корупції. Зокрема, одним з учасників ТОВ "Кіноманія", який володіє 36,70 % статутного капіталу товариства є ОСОБА_11, яка є донькою ОСОБА_7, який з березня по жовтень 2014 року знаходився на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації, з 27 листопада 2014 року - є народним депутатом України VIII скликання, член комітету з культури, головою підкомітету з питань культурної спадщини, тож відповідач (в особі учасника ОСОБА_11) був зобов'язаний довести таку інформацію до відома Warner та узгодити питання щодо можливості продовження партнерських відносин за Ліцензійним договором, проте, вказаний обов'язок не виконаний. В свою чергу, порушення такого обов'язку відповідачем дає підстави Warner в односторонньому порядку розірвати Ліцензійний договір на підставі п. 24.2.4.

Відповідач позовні вимоги заперечував з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

На спростування тверджень позивача стосовно порушення з боку відповідача зобов'язань по своєчасному перерахуванню роялті та наявності відповідної заборгованості в розмірі 20 138 953,76 грн. за Актом № 12-14 від 31.12.2014, відповідач долучив до матеріалів справи копії платіжних доручень № 16 від 05.05.2015, № 17 від 13.05.2015, № 18 від 21.05.2015, № 25584 від 30.04.2015, № 25614 від 13.05.2015, № 25647 від 21.05.2015, які підтверджують відсутність заборгованості відповідача щодо сплати роялті за Ліцензійним договором.

На спростування тверджень позивача стосовно порушення з боку відповідача умов щодо наявності кваліфікованих кадрів та щодо повідомлення Warner про зміни в корпоративній структурі, відповідач долучив до матеріалів справи копію наказу № 18 "Про затвердження штатного розпису ТОВ "Кіноманія" від 01.04.2015 та копії наказів "Про прийняття на роботу" згідно штатного розкладу.

На спростування тверджень позивача стосовно порушення з боку відповідача умов Ліцензійного договору щодо вжиття необхідних та допустимих заходів для запобігання корупції, відповідач повідомив про підписання Додаткової угоди про внесення змін № 12 від 31.03.2015 до Договору ліцензування кінофільму, якою були внесені зміни до п. 1 Уточнення щодо акта про протидію підкуповуванню посадових осіб іноземних держав.

Третя особа-2 проти задоволення позовних вимог заперечувала, зокрема, вказала, що позивач не є стороною Ліцензійного договору, а заявлені ним позовні вимоги є безпідставними через відсутність порушення будь-яких прав чи інтересів позивача виконанням відповідачем зобов'язань за Ліцензійним договором. Третя особа-2 вважає, що відповідач станом на дату подання позову належним чином виконував свої зобов'язання за Ліцензійним договором. Таким чином, у позивача відсутні підстави стверджувати про можливе порушення прав та/або інтересів позивача, які б слугували підставою для пред'явлення позову в даній справі. В свою чергу, оскільки позовні вимоги є безпідставними через відсутність порушення будь-яких прав чи інтересів позивача виконанням відповідачем зобов'язань за Ліцензійним договором, то у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2 суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародними договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Фактично спір у даній справі виник між юридичною особою - ТОВ "Кіноманія" та її учасником - Компанією "Н.С. ПЛАНЕТ ФІЛМЗ ЛТД" (N.S. PLANET FILMS LTD, та пов'язаний з діяльністю зазначеної юридичної особи, зокрема, щодо виконання останньою зобов'язань за Ліцензійним договором, а отже дана справа підвідомча господарським судам.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням відповідача (ТОВ "Кіноманія") згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є адреса: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, буд. 4/6, корпус А, кімната 821, а отже дана справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства").

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про господарські товариства" іноземні громадяни, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації можуть бути засновниками та учасниками господарських товариств нарівні з громадянами та юридичними особами України, крім випадків, встановлених законодавчими актами України.

Статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" передбачені права учасників товариства, зокрема, право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Отже, відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", а також п. 6.1 Статуту ТОВ "Кіноманія", правом позивача, як учасника відповідача, є право позивача брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

Звертаючись з даним позовом до суду як учасник відповідача, позивач стверджував, що відповідач не виконує зобов'язання за Ліцензійним договором та що невиконання відповідачем цих зобов'язань може бути підставою для одностороннього розірвання Ліцензійного договору, що, в свою чергу, може негативно вплинути на фінансово-господарський стан відповідача та завдати шкоду інтересам позивача як учасника відповідача.

В п. 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" вказано, що законом не передбачено право акціонера (учасника) господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва.

Відповідно до п. 11 вищенаведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також зазначено, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. Там же Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено.

Згідно з ч. 2 ст. 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004) (далі - рішення у справі про охоронюваний законом інтерес) вбачається, що в юридичних актах термін "інтерес", враховуючи його як етимологічне, так і загальносоціологічне, психологічне значення, вживається у широкому чи вузькому значенні як самостійний об'єкт правовідносин, реалізація якого задовольняється чи блокується нормативними засобами. Конституційний Суд України, вважав за необхідне здійснити інтерпретацію поняття "інтерес" у вузькому розумінні цього слова, оскільки у клопотанні народних депутатів України йдеться саме про такий різновид інтересу у словосполученні "охоронюваний законом інтерес", тобто інтерес, який, на відміну від інтересу в широкому розумінні, перебуває виключно у логічно-смисловому зв'язку із суб'єктивними правами, але прямо ними не опосередковується, тобто виходить за межі останніх.

Виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

У випадках, коли інтерес не підлягає охороні ані законом, ані правом, законодавець завжди прямо про це зазначає. Так, у Цивільному кодексі України містяться поняття інтересу, який може суперечити загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15), інтересам інших (стаття 64), та інтересу, який не суперечить закону (стаття 980), чим підкреслюється, що у тих чи інших правовідносинах, з одного боку, існують інтереси, які не підлягають охороні законом, оскільки вони йому суперечать, а з другого - може виникнути конфлікт інтересів. Частина третя статті 16 названого Кодексу застерігає, що суд може відмовити у захисті інтересів особи, якщо при реалізації останніх вона не утримується від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині, має намір завдати шкоди іншій особі або зловживати правом в інших формах, не додержується моральних засад суспільства, неправомірно обмежує конкуренцію, вдається до недобросовісної конкуренції, зловживає монопольним становищем на ринку.

Отже, інтерес може бути як охоронюваним законом, правоохоронюваним, законним, так і незаконним, тобто таким, що не захищається ні законом, ні правом, не повинен задовольнятися чи забезпечуватися ними, оскільки такий інтерес спрямований на ущемлення прав і свобод інших фізичних і юридичних осіб, обмежує захищені Конституцією та законами України інтереси суспільства, держави чи "всіх співвітчизників" або не відповідає Конституції чи законам України, загальновизнаним принципам права. Наголос на "охоронюваності законом" чи законності того чи іншого інтересу законодавець робить не завжди, зважаючи на те, що згадувані у законах інтереси не суперечать Конституції України або випливають з її змісту. Таке акцентування, про що, у першу чергу, свідчать Цивільний процесуальний кодекс України, Кримінально-процесуальний кодекс України, Господарський процесуальний кодекс України, застосовується лише у разі, коли не виключена можливість шляхом зловживання інтересами, прагненнями, використовуючи ті чи інші юридичні норми, забезпечити реалізацію незаконних інтересів. Саме на запобігання таким можливостям спрямоване положення статті 4 Цивільного процесуального кодексу України: заінтересована особа вправі звертатись до суду за захистом не будь-якого, а виключно охоронюваного законом інтересу, законного інтересу.

Для правильного розуміння поняття "охоронюваний законом інтерес" важливо враховувати й те, що конфлікт інтересів притаманний не тільки правовим і неправовим інтересам, а й конгломерату власне законних, охоронюваних законом і правом інтересів. Йдеться про виключно легітимні, але конкуруючі інтереси покупця і продавця, боржника і кредитора, наймача і наймодавця, споживача і товаровиробника, прокурора і адвоката, слідчого і підозрюваного тощо. Певною конфліктністю характеризуються і охоронювані законом та правом інтереси громадянина і держави, особи і суспільства, акціонера і акціонерного товариства, національні і загальнолюдські, приватні і публічні тощо.

Для вирішення питань, порушених народними депутатами України у конституційному поданні, особливого значення набуває чітке розмежування понять "інтерес" (у вузькому розумінні) і "суб'єктивне право", логічно-смисловий зв'язок між якими є очевидним: і те, й інше опосередковується об'єктивним правом, гарантується і охороняється державою тощо.

Інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб'єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов'язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже - й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Це прагнення у межах сфери правового регулювання до користування якимсь конкретним матеріальним або нематеріальним благом. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб'єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в рамках закону, а до якого має законний інтерес - без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

Отже, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Крім того, в рішенні про охоронюваний законом інтерес Конституційний Суд України установив також, що у більшості випадків легітимні інтереси акціонерного товариства (стаття 41 Закону України "Про господарські товариства") формулюються його вищими органами і захищаються в суді не окремим акціонером, індивідуальні інтереси якого можуть суперечити як інтересам інших акціонерів, так і законним інтересам усього товариства, а правлінням чи іншими спеціально уповноваженими на це виконавчими органами останнього (статті 1, 23, 41, 46, 48 та інші Закону України "Про господарські товариства", статті 1, 21, 28 Господарського процесуального кодексу України, стаття 110 Цивільного процесуального кодексу України). На такі органи, особливо на спостережні ради акціонерних товариств (стаття 46 Закону України "Про господарські товариства"), а також на Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку (відповідні статті законів України "Про цінні папери і фондову біржу", "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні"), покладається і захист індивідуальних інтересів акціонерів. Додаткові засоби забезпечення інтересів акціонерів, які володіють більше ніж 10 відсотками акцій, передбачено в статтях 41, 43, 45, 49 та інших Закону України "Про господарські товариства".

Судом встановлено, що відповідно до п. 7.1, п.п. 4, 10 п. 7.2 Статуту ТОВ "Кіноманія" вищим органом управління Товариства є Загальні збори Учасників Товариства, до виключної компетенції яких належить, зокрема, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення і визначення повноважень відповідних контрольних органів.

Виконавчим органом є Директор, який обирається та звільняється Загальними зборами Учасників (п. 7.3 Статуту ТОВ "Кіноманія").

Контроль за діяльністю Директора здійснюється ревізійною комісією, що створюється Загальними зборами Учасників з їх числа в кількості не менше 3 осіб. За рішенням Зборів учасників до Ревізійної комісії може бути включений незалежний аудитор (п. 7.5 Статуту ТОВ "Кіноманія").

Разом з тим, позивач, який є учасником відповідача, звернувся з позовом до відповідача про зобов'язання останнього вчинити дії на виконання Ліцензійного договору, оскільки останній не виконує певні зобов'язання за Ліцензійним договором.

А отже, позивач як учасник товариства відповідача фактично звернувся з даним позовом до суду поза відносинами представництва, що не передбачено законом (п.п. 11, 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Крім того, як встановлено судом під час розгляду спору по суті, третя особа-2 як сторона Ліцензійного договору, не вбачає в діях відповідача, зазначених у позові, порушень прав та/або інтересів третьої особи-2, що могли б призвести до розірвання Ліцензійного договору третьою особою-2 в односторонньому порядку.

При цьому третя особа-2 вважає, що відповідач станом на дату подання позову належним чином виконував свої зобов'язання за Ліцензійним договором, зокрема, у відповідача була відсутня заборгованість щодо сплати роялті за Ліцензійним договором перед третьою особою-2, третій особі-2 стало відомо про звільненням директора відповідача ОСОБА_6 і у третьої особи-2 були відсутні будь-які претензії щодо кваліфікації персоналу відповідача. Щодо повідомлення про перебування ОСОБА_8 на посаді голови Донецької обласної державної адміністрації з березня по жовтень 2014 року, то з метою повідомлення третьої особи-2 про статус п. ОСОБА_8. як державного службовця було укладено Додаткову угоду про внесення змін № 12 від 31.03.2015 до Договору ліцензування кінофільму.

Вищенаведені третьою особою-2 обставини підтверджуються матеріалами справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права або охоронюваного законом інтересу, які б підлягали захисту в судовому порядку.

Відповідно, відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу у позивача, які б підлягали захисту у судовому порядку, є підставою для відмови в позові. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 18.12.2012 у справі № 17/5007/38/12.

Зважаючи на викладене, у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії на виконання Ліцензійного договору, укладеного 08.08.2006 року, слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір в розмірі 1218,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.02.2016.

Суддя Гумега О.В.