ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа № 911/5076/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/5076/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой», м. Кіровоград

до Фермерського господарства «Козерог», с. Кирдани,

Таращанський район

про стягнення 200 000,00 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1А - довіреність б/н від 30.09.2015;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фермерського господарства «Козерог» (далі-відповідач) про стягнення 200 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 09.06.2015 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки № 10, на підставі якого відповідач (постачальник за договором) поставив позивачу (покупець за договором) товар, а саме: соя у кількості 246,88 тон., а позивач в свою чергу, в рахунок оплати за товар, перерахував 200 000,00 грн., проте на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.07.2015 накладено арешт на вантаж сої у кількості 246,88 тон, який в подальшому, на підставі ухвали від 23.07.2015 слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, повернуто відповідачу для подальшої реалізації.

Ухвалою суду від 24.11.2015 порушено провадження у справі № 911/5076/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 16.12.2015 розгляд справи відкладено на 11.01.2016, проте, у звязку з хворобою судді Христенко О.О., судове засідання призначене на 11.01.2016 не відбулося, про що господарським судом винесено ухвалу від 18.01.2016 та призначено розгляд справи на 27.01.2016.

В судових засіданнях 16.12.2015 та 27.01.2016 представником позивача надані документі, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 16.12.2015 та 27.01.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 24.11.2015, 16.12.2015, 18.01.2016 щодо направлення їх копій відповідачу. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на відсутність адресата, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Вимоги ухвал суду від 24.11.2015, 16.12.2015, 18.01.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2015 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено Договір поставки № 10, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3 яких постачальник в порядку та на умовах, визначених договором, зобовязується передати у власність покупця сои (товар), а покупець в свою чергу зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість. Поставка товару здійснюється на підставі специфікації до цього договору, які підписуються повноважними представниками сторін в яких узгоджується ціна, кількість, умови поставки та оплати та інші умови поставки щодо конкретно погодженого обєму товару. Поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - кількість товару, що поставляється постачальником на підставі однієї видаткової накладної або товарно-транспортної накладної.

Умовами п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору визначено, що загальна вартість товару, який поставляється за договором, складається з суми всіх партій товару, поставлених за весь термін дії договору. Вартість обєму товару і вартість одиниці товару визначається у відповідній специфікації, з урахуванням податку на додану вартість у розмірі двадцяти відсотків. Оплата товару проводиться покупцем в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 10 цього договору або в рахунку на оплату. Строки оплати партії товару узгоджуються сторонами в Специфікації.

Між сторонами погоджено, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ ПОСТАВКА БЕЗ ОСОБА_2, згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, за винятком прямо передбачених цим договором або на інших умовах, погоджених сторонами у відповідній Специфікації на поставку товару (п. 3.1 договору). Зобовязання постачальника вважається виконаним в момент передачі товару покупцю у відповідності з умовами поставки, зазначених у п. 3.1 договору або на інших умовах, визначених в Специфікації. Датою поставки партії товару на умовах EXW вважається дата підписання сторонами видаткової накладної, а при поставці товару на інших умовах - дата поставки, визначена в Специфікації на поставку товару. Кожна поставка партії товару повинна супроводжуватись наступними документами: рахунок-фактура, видаткова накладна, податкова накладна (п. 3.5 договору). Право власності на товар і ризик випадкового знищення та пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару, а саме: з моменту підписання покупцем товарно-транспортної накладної в місці поставки та підписання представниками сторін видаткової накладної або на інших обставинах, визначених у Специфікації.

Між позивачем та відповідачем підписані Специфікації №№ 1, 2, 3, 4 від 22.06.2015 та № 5 від 23.06.2015, відповідно до умов п.п. 3, 4 яких між сторонами погоджено, що місцем поставки товару є ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» і що датою поставки товару вважається дата відмітки ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» на товарно-транспортній накладній. Крім того, сторонами обумовлено, що покупець здійснює оплату вартості товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника шляхом: оплата 95 % вартості товару - протягом 3 (трьох) операційних (банківських) днів з дати поставки товару, за умови надання постачальником рахунку на оплату; остаточний розрахунок протягом 3 (трьох) банківських днів з дати надання постачальником оригіналів усіх супроводжувальних документів на товар.

На виконання умов договору та взятих на себе зобовязань відповідачем, згідно з товарно-транспортними накладними № 655311 серія 12ААД від 20.06.2015, № 655305 серія 12ААД від 20.06.2015, № 655309 серія 12ААД від 20.6.2015, № 655306 серія 12ААД від 19.06.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено відповідачу на склад ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» товар, а саме: соя у кількості 246,88 тон. Товарно-транспортні накладні підписані представниками відповідача та ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» та скріплені печатками юридичних осіб.

Крім того, матеріали справи містять видаткові накладні № РН-00000020 від 22.06.2015 на суму 290 080,00 грн., № РН-00000021 від 22.06.2015 327 590,00 грн., № РН-00000022 від 22.06.2015 370 148,00 грн., № РН-00000023 від 22.06.2015 363 468,00 грн., № РН-00000024 від 24.06.2015 333 630,00 грн., № РН-00000025 від 24.06.2015 345 015,00 грн., які з боку позивача (покупця) не підписані.

Для оплати вартості отриманого позивачем товару, відповідачем виставлені рахунки-фактури, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, виконуючи умови договору, позивачем здійснено лише часткову оплату отриманого ним товару в сумі 200 000,00 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи копії платіжних доручень № 101 від 23.06.2015 на суму 50 000,00 грн., № 102 від 23.06.2015 50 000,00 грн., № 103 від 24.06.2015 50 000,00 грн., № 104 від 24.06.2015 50 000,00 грн., з відмітками банку. Вартість товару в сумі 1 829 931,00 грн. залишена позивачем не сплаченою.

Фермерське господарство «Козерог» (відповідач) звернулось до слідчого відділу Заводського районного відділу Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області із заявою про вжиття заходів до керівництва товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой» (позивач), на підставі чого 07.07.2015 слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва, за результатами розгляду клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області, керуючись ст.ст. 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, вжито заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на майно, а саме: вантаж сої, в кількості 246,88 тонн, розвантаженого для товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой» (позивач) згідно товарно-транспортних накладних № 655311 серія 12ААД від 20.06.2015, № 655305 серія 12ААД від 20.06.2015, № 655309 серія 12ААД від 20.06.2015, № 655306 серія 12ААД від 19.06.2015, № 655318 серія 12ААД від 23.06.2015, № 655319 серія 12ААД, яка знаходилась на складі ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів», яка належить ФГ «Козерог» (відповідач).

08.07.2015 слідчим СВ Заводського районного відділу Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області винесено постанову про визнання, приєднання до справи речових доказів та здачі їх на зберігання, відповідно до якої товар сої, у кількості 246,88 тонн визнано та приєднано в кримінальному провадженні в якості речового доказу.

23.07.2015 на підставі довідки відповідача щодо якості товару сої, яка має властивості швидкого псування та експертного висновку № К-3607 від 09.07.2015 експерта Київської торгово-промислової палати про те, що визначена партія сої стане некондиційною протягом 10-14 днів та буде підлягати лише утилізації, задоволено клопотання слідчого Заводського районного відділу Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області, скасовано заходи до забезпечення кримінального провадження № 0003312 у вигляді арешту майна вантаж сої в кількості 246,88 тонн, розвантаженого для товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой», який знаходиться на території ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів», який належить ФГ «Козерог», а відповідний вантаж повернуто фермерському господарству «Козерог» (відповідачу) для його подальшої реалізації (ухвала слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.07.2015 справа № 487/5669/15-к).

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 та ч. 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною другою ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до ст. 620 цього Кодексу.

Згідно ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач з посиланням на ст.ст. 525, 538, 598, 615, 693, 697, 1212 ЦК України та ст.ст. 175, 179 ГК України просить суд стягнути з відповідача 200 000,00 грн. (зазначено у прохальній частині позовної заяви).

Доказів того, що після зняття арешту з сої, накладеного слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва, яка була поставлена згідно зазначених вище товарно-транспортних накладних, і знаходилась на складі ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів», і була повернута ФГ «Козерог» (відповідачу), вона (соя) була передана позивачу на виконання умов договору поставки № 10 від 09.06.2015, до суду не надано. Також не надано інших доказів виконання відповідачем умов Договору поставки № 10 від 09.06.2015.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, не спростував та не оспорив викладеного у позовній заяві.

В зв'язку з невиконанням відповідачем свого обов'язку стосовно передачі товару, вимога позивача про повернення грошових коштів є правомірною.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

01.10.2015 позивач направив відповідачу претензію № 01-01/10 з проханням повернути грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., сплачені платіжними дорученнями № 101 та № 102 від 23.06.2015, № 103 та № 104 від 24.06.2015. Факт надсилання претензії підтверджується копією квитанції від 01.10.2015 та описом вкладення у цінний лист з відміткою підприємства зв`язку.

Проте, вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та належного реагування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відпоідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Козерог» (09522, Київська область, Таращанський район, с. Кирдани, вул. Перемоги, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагрострой» (25006, АДРЕСА_1, ) 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. та 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 08.02.2016

Суддя О.О. Христенко