ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2016 р.Справа № 916/4926/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача - не зявився,

від відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства „Іллічівський морський торгівельний порт до Українсько-Американського спільного підприємства „Трейс про стягнення 2159,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство „Іллічівський морський торговельний порт звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Українсько-американського спільного підприємства „Трейс 441,05 грн. пені, 24,72 грн. 3% річних, 1693,93 грн. інфляції, посилаючись на наступне.

31.12.2014 р. між ДП „Іллічівський морський торговельний порт та Українсько-Американським спільним підприємством „Трейс (вантажовласник) укладено договір № 463/э про перевантаження експортних вантажів навалом, відповідно до п. 1.1 договору Порт вивантажує із залізничних вагонів завезену вантажовласником у погоджених з портом обємах, кількість вантажу, виділяє складську площу для зберігання вантажу вантажовласника, завантажує на судна та документально оформляє експортний феронікель в чушках навалом, феронікель в гранулах у біг-бегах, а вантажовласник планує до перевантаження 20000 тон вантажу та зобовязується оплатити надані портом послуги в погодженому договором порядку.

Розділом 3 договору № 463 передбачено порядок розрахунків між сторонами. Так, згідно п. 3.5 договору вантажовласник здійснює розрахунок протягом 10 банківських днів з моменту надання портом послуг.

Як вказує позивач, за вказаним договором № 463/э від 31.12.2014 р. портом були надані послуги:

- у січні 2015 р.: на суму 9666,72 грн. згідно рахунку № Пр/1939 від 31.01.2015 р.; на суму 2010,74 грн. згідно рахунку № Пр/1946 від 31.01.2015 р.,

у лютому 2015 р.: на суму 5725,62 грн. згідно рахунку № Пр/1969 від 12.02.2015 р.; на суму 1706,75 грн. згідно рахунку № Пр/2238 від 19.02.2015 р.; на суму 10221,36 грн. згідно рахунку № Пр/3500 від 28.02.2015 р.;

- у березні 2015 р.: на суму 2601,02 грн. згідно рахунку № Пр/4745 від 31.03.2015 р., на суму 9498,48 грн. згідно рахунку № Пр/4817 від 31.03.2015 р.,

у квітні 2015 р.: на суму 2862,24 грн. згідно рахунку № Пр/5984 від 30.04.2015 р.; на суму 16125,36 грн. згідно рахунку № Пр/6277 від 30.04.2015 р.

Проте, за ствердженнями позивача, за надані послуги відповідач розраховувався несвоєчасно. В п. 6.5 договору передбачено, що за порушення строків оплати замовник сплачує порту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Таким чином, за несвоєчасні розрахунки відповідачем нараховано відповідачу пеню по кожному рахунку, що складає в загальній сумі 441,05 грн.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано 3% річних в загальній сумі 24,72 грн. та інфляційні втрати в сумі 1693,93 грн.

При цьому позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору ДП „Іллічівський морський торговельний порт була направлена на адресу відповідача претензія № 161/04-15-3066 від 07.09.2015 р. щодо погашення пені, 3% річних, та інфляційних, але відповіді на претензію не отримано, що стало підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2015 р. позовну заяву ДП „Іллічівський морський торгівельний порт прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/4926/15, при цьому справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що лише по рахунку № Пр/1969 від 12.02.2015 р., який було отримано СП „Трейс 13.02.2015 р. та сплачено 03.03.2015 р., мало місце прострочення 3 дні. Відтак, представник відповідача зауважив, що розмір пені та штрафних санкцій за вказаним простроченням СП „Трейс складає 19,77 грн., у т.ч. 18,35 грн. - пеня; 1,41 грн. - штраф 3% річних, які сплачені СП „Трейс 25.12.2015 р. згідно платіжного доручення № 1901 від 25.12.2015 р.

В засіданні суду 25.01.2016 р. оголошувалась перерва до 02.02.2016 р. в порядку ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

01.02.2016 р. представником відповідача було подано до господарського суду заяву про визнання позову, згідно якої відповідач підтверджує наявність прострочення з його боку строків сплати наданих позивачем послуг, у звязку з чим погоджується з вимогами позивача щодо стягнення 441,05 грн. пені, 24,72 грн. 3% річних, 1693,93 грн. інфляції. Наразі представник відповідача зазначив про сплату відповідачем суми пені та нарахованих санкцій, про що свідчить надана копія платіжного доручення № 139 від 29.01.2016 р.

Разом з тим, як зясовано судом під час розгляду справи, відповідачем згідно платіжного доручення від 25.12.2015 р. № 1901 на суму 19,77 грн. та згідно платіжного доручення від 29.01.2016 р. № 139 на суму 2139,93 грн. було здійснено сплату позивачу нарахованих пені, 3% річних та інфляційних за претензією позивача № 161/04-15-3066 від 07.09.2015 р.

Як зазначено в п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, з огляду на погашення відповідачем суми пені в розмірі 441,05 грн., 3% річних в розмірі 24,72 грн. та інфляції в розмірі 1693,93 грн., нарахованих за несвоєчасну сплату наданих послуг згідно договору № 463/є від 31.12.2014 р., після порушення провадження у справі, суд доходить до висновку про те, що предмет спору по справі припинив існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до п. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги відсутність предмета спору, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі № 916/4926/15 за позовом Державного підприємства „Іллічівський морський торгівельний порт до Українсько-Американського спільного підприємства „Трейс про стягнення 2159,70 грн.

Частиною другою статті 49 ГПК України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Як зазначено в п. 4.7 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України (із змінами та доповн.), у застосуванні вказаних положень ст. 49 ГПК суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, та відповідач сплатив суму нарахованої пені, річних та інфляції після звернення позивача до суду із заявленим позовом, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження у справі № 916/4926/15 за позовом Державного підприємства „Іллічівський морський торгівельний порт до Українсько-Американського спільного підприємства „Трейс про стягнення 2159,70 грн.

2. СТЯГНУТИ з Українсько-Американського спільного підприємства „Трейс (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 23, ) на користь Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6; , р/р 3819 в ПАТ „Банк Восток, МФО 307123) витрати по сплаті судового збору в сумі 1218/одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. 00 коп.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний термін з дня її прийняття.

Суддя В.С. Петров