ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 лютого 2016 року Справа № 914/1979/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого (доповідача), Борденюк Є.М., Могил С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиКомунального підприємства "Новояворівськжитло"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015
у справі№914/1979/15 Господарського суду Львівської області
за позовом Приватного підприємства "Астра"
доКомунального підприємства "Новояворівськжитло"
простягнення 93562,96 грн,
В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого господарського суду України від 01.12.2015 касаційна скарга Комунального підприємства "Новояворівськжитло" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 була повернута скаржнику без розгляду на підставі пункту 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник 15.12.2015 (про що свідчить відбиток календарного штемпеля Укрпошти на конверті відправлення) повторно звернувся з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015.

Згідно частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Касаційна скарга скаржником повторно подана 15.12.2015.

Таким чином, в даному випадку станом на дату подання касаційної скарги (15.12.2015) розмір судового збору, який підлягав до сплати повинен обраховуватися з обов'язковим урахуванням положень частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 01.09.15) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Розмір судового збору у випадку подання касаційної скарги у справах, судовий збір за подання позову в яких сплачений до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимога про стягнення: всього у сумі 93562,96 грн. Відповідно, ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, складала 1871,26 грн.

Таким чином, станом на дату подання як попередньої, так і повторної касаційних скарг, судовий збір за подання касаційної скарги має бути сплачений у розмірі 120 відсотків ставки, що становить 2245,51 грн. При поверненні попередньої касаційної скарги ухвалою від 01.12.2015 суд звертав увагу скаржника на те, в якому розмірі підлягає до сплати судовий збір за подання касаційної скарги в цій справі.

Проте, всупереч зазначеним вимогам, при повторному поданні касаційної скарги заявником судовий збір сплачено в загальному розмірі 1871,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2015 №237 та платіжним дорученням від 11.12.2015 №476, тобто в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, платіжні доручення №237 від 05.10.2015 та №476 від 11.12.2015 не можна визнати належними доказами, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, касаційну скаргу №523 від 14.12.2015 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 подано після закінчення строку, встановленого для її подання (стаття 110 ГПК України), без клопотання про поновлення цього строку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 111, пунктами 4 та 5 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Новояворівськжитло" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 у справі №914/1979/15 Господарського суду Львівської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д. Кривда

Судді Є. Борденюк

С. Могил