ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа № 925/1789/15

За первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар 777"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш"

про стягнення 48083 грн. 37 коп.

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш"

товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар 777"

про стягнення 167756 грн. 14 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1 за довіреністю від 04.09.2015;

від відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2 за довіреністю від 23.12.2015; ОСОБА_3 за довіреністю від 23.12.2015.

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" звернулося до господарського суду Черкаської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" про стягнення 48083 грн. 37 коп. заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів від 21.01.2014 №07/01/14, у тому числі: 39991 грн. 34 коп. боргу за надані послуги з перевезення вантажу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 7474 грн. 43 коп. пені та 617 грн. 60 коп. 3% річних.

В обґрунтування позову товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" вказало на невиконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів від 21.01.2014 №07/01/14 та заявкою відповідача на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.05.2015 №1 щодо оплати наданих позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажу деревного вугілля згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) №0685047 та інвойсом від 21.05.2015 №3.

Ухвалою від 10.11.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 12 годину 01.12.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 01.12.2015 господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 годину 24.12.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

24 грудня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" подало відзив на первісний позов та зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" про стягнення 167756 грн. 14 коп. збитків у вигляді вартості знищеного пожежею вантажу.

У відзиві на первісний позов та в обґрунтування зустрічного позову товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" вказало на невиконання товариством з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" зобовязання за договором на транспортно-експедиторське обслуговування вантажів від 21.01.2014 №07/01/14 та заявкою відповідача від 20.05.2015 №1 щодо збереження вантажу деревного вугілля під час його перевезення, його своєчасної доставки і передачі вантажоодержувачу і надання відповідачу передбачених договором та заявкою документів на підтвердження надання послуг.

У відзиві на первісний позов товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" заперечило проти позовних вимог з підстав, вказаних у зустрічному позові.

Ухвалою від 24.12.2015 господарський суд Черкаської області прийняв зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" до розгляду разом із первісним і відклав розгляд справи на 14 годину 15 хвилин 12.01.2016 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" заперечило проти зустрічного позову, вказавши при цьому у відзиві на нього на вину товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" як вантажовідправника у пожежі, що сталася всередині вантажу через порушення правил його виробництва. За твердженням товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" деревне вугілля відноситься до небезпечних вантажів, проте товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" в порушення ст. 22 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів при передачі деревного вугілля перевізнику не внесло інформацію про точний характер небезпеки деревного вугілля до вантажної накладної, і перевізник не був обізнаний у інший спосіб про точний характер небезпеки, яку несе перевезення деревного вугілля, тому саме це товариство як вантажовідправник і має нести відповідальність за знищення пожежею вантажу. Також відповідач за зустрічним позовом вказав на невідповідність фактичним обставинам доводів позивача щодо ненадання йому товариством з обмеженою відповідальністю "Автокар 777" передбачених договором та заявкою документів на підтвердження надання послуг.

Ухвалою від 12.01.2015 господарський суд Черкаської області за клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" продовжив строк розгляду спору на 15 днів по 25.01.2016 і відклав розгляд справи на 11 годину 25.01.2016 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.01.2016 за участю представників обох сторін, представник позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом підтримав первісний позов з викладених у ньому підстав і заперечення проти зустрічного позову з викладених у відзиві на нього підстав, а представники відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом підтримали зустрічний позов і заперечення проти первісного позову з підстав, вказаних у зустрічному позові.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" як виконавець і товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" як клієнт уклали між собою договір на транспортно експедиторське обслуговування №07/01/14 (далі договір №07/01/14), згідно з п. 1 якого виконавець узяв на себе зобовязання в порядку і на умовах, визначених цим договором, за рахунок клієнта здійснювати транспортне обслуговування і перевезення експортного, імпортного чи транзитного вантажу морським, авіаційним, залізничним і автомобільним транспортом на території України, СНД і інших зарубіжних країн і, зокрема:

- оформлення чи одержання необхідних для перевезення документів;

- виконання завантажувально-розвантажувальних робіт;

- здійснення перевірки кількості і якості вантажу;

- забезпечення зберігання вантажу на шляху слідування;

- забезпечення відправки або отримання вантажу в пункті призначення;

У п. 2 договору №07/01/14 його сторони передбачили письмову заявку клієнта як підставу для організації виконавцем перевезення вантажів, узгодили строк її надання клієнтом виконавцю, її зміст та порядок узгодження сторонами.

Серед передбачених у п. 3 договору №07/01/14 обовязків виконавця є обовязок, передбачений пп. 3.7, щодо організації транспортування і доставки вантажу у вказані в заявці строки у пункт призначення, а також його видачі вантажоодержувачу, вказаному в товарно-транспортній накладній.

Серед передбачених у п. 4 договору №07/01/14 обовязків клієнта є обовязок, передбачений пп. 4.7, щодо окремого погодження з виконавцем транспортування небезпечних, негабаритних, а також таких, що потребують дотримання температурного режиму, вантажів.

У пп. 5.1 п. 5 договору №07/01/14 його сторони встановили, що оплата наданих виконавцем послуг за цим договором здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту доставки вантажу і отримання оригіналів рахунку, актів виконаних робіт і CMR з відміткою вантажоодержувача про прийняття вантажу у формі безготівкового розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, якщо інше не обумовлено у заявці на перевезення.

У пп. 10.1 та 10.2 п. 10 договору №07/01/14 його сторони визначили, що цей договір вступає у силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014. Якщо одна із сторін за 30 днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону у письмовій формі про розірвання договору, строк його дії продовжується на наступний календарний рік.

Сторони договору №07/01/14 за 30 днів до 31.12.2014 дня закінчення строку його дії не повідомляли один одно про розірвання цього договору, тому він відповідно до його пп. 10.2 п. 10 діяв і у 2015 році.

20 травня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" і товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" узгодили подану останнім першому заявку на транспортно - експедиторське обслуговування №1 як додаток №1 до договору №07/01/14. За цією заявкою виконавець мав здійснити перевезення автомобільним транспортом 16 тонн деревного вугілля в паперових мішках на палетах за маршрутом Україна Німеччина зі строком завантаження 21.05.2015 і строком доставки 26.05.2015 за адресою: KME Germany, Werk Osnabruck, Schlachthofstrasse, 11, 49074, Osnabruck.

Крім того, у заявці на транспортно - експедиторське обслуговування від 20.05.2015 №1 визначені вартість послуг виконавця у сумі 1700 євро по курсу НБУ на день вивантаження вантажу і такий та порядок і форма розрахунків: безготівковий за оригіналами СМR і документів до 7 днів.

У кінці вказаної заявки товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" зазначило, що у разі якщо характер і клас небезпеки вантажу прямо не вказаний у заявці, вважається, що вантаж не є небезпечним, радіоактивним.

21 травня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) №0685047 і інвойсом від 21.05.2015 №3 прийняло від товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" для перевезення автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 деревне вугілля у кількості 1485 паперових мішків по 10 кг кожний загальною вагою 14850 кг на 33 палетах вартістю 6682,50 євро для доставки вантажоодержувачу KME Germany Gmbh за адресою: Werk Osnabruck, Schlachthofstrasse, 49074, Osnabruck.

Ні у заявці на транспортно - експедиторське обслуговування від 20.05.2015 №1, ні у міжнародній товарно-транспортній накладній (СМR) №0685047 і інвойсі від 21.05.2015 №3 відомості про характер небезпеки вантажу деревного вугілля не вказані.

27 травня 2015 року вантаж, прийнятий товариством з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" для перевезення згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) №0685047 і інвойсом від 21.05.2015 №3, був доставлений до одержувача KME Germany Gmbh за адресою: Werk Osnabruck, Schlachthofstrasse, 49074, Osnabruck.

Під час розвантажування вантажу 27.05.2015 у середині напівпричепа сталася пожежа вантажу деревного вугілля, внаслідок якої вантаж був знищений і пошкоджено напівпричіп товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777", що підтверджується матеріалами справи і не заперечується представниками сторін.

28 травня 2015 року вантажоодержувач у 24-й графі міжнародної товарно-транспортної накладною (СМR) №0685047 зробив відмітку, переклад якої на українську мову засвідчений нотаріально, про непридатність до використання предметів по вині пожежі.

У висновку прокуратури м. Оснабрюк від 11.06.2015 №NZS 939 UJs 27326/15, переклад якого на українську мову засвідчений нотаріально, зазначено, що було проведено розслідування пожежі, яка сталася у м. Оснабрюк 27 травня 2015 р. в причепі, номер НОМЕР_2. Пожежа сталася всередині вантажу через порушення правил виробництва.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" про пожежу, яка сталася 27.05.2015 у його напівпричепі з деревним вугіллям, товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" не повідомило і не викликало його представника для участі у встановленні причин пожежі. Двосторонній акт між товариством з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" і товариством з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" про причину пожежі і винну у ній особу не складався.

17 червня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" для оплати наданих за заявкою на транспортно - експедиторське обслуговування від 20.05.2015 №1 послуг на суму 39797 грн. надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" рекомендованим листом з повідомленням про вручення передбачені пп. 5.1 п. 5 договору №07/01/14 оригінали рахунку від 27.05.2015 №1185, акта надання послуг від 27.05.2015 №1186 і міжнародної товарно-транспортної накладною (СМR) №0685047. Цей рекомендований лист отримало згідно з рекомендованим повідомленням про його вручення адресату товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" отримало 22.06.2015, проте кошти в сумі 39797 грн. товариству з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" не сплатило з підстав, вказаний у відзиві на первісний позов та у зустрічному позові, що й спричинило даний спір.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У даному випадку товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" в супереч вимогам пп. 3.7 п. 3 договору №07/01/14 та ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України не видало довірений йому як перевізнику товариством з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" вантаж вантажоодержувачу через пожежу, внаслідок якої вантаж був знищений до його передачі вантажоодержувачу.

Отож товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" не виконало зобовязання за договору №07/01/14 і заявкою на транспортно - експедиторське обслуговування від 20.05.2015 №1, тому не має права на передбачену цими договором і заявкою плату за перевезення вантажу, а це означає, що первісний позов з вказаним у ньому предметом позову задоволенню не підлягає.

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Отже, за правилами ст. 924 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України саме товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" як перевізник має відповідати за втрату внаслідок пожежі вантажу, якщо не доведе, що пожежа сталася не з його вини.

Разом з тим, відповідно до п. 2.1. та п. 2.5 Технічних умов "Деревне вугілля" ГОСТ 7657-84, введених в дію 01.01.1986, деревне вугілля відноситься до 4-го класу небезпечних речовин (мало небезпечна речовина) та здатне до самозаймання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об'єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин. Цією ж нормою визначається, що небезпечні речовини - речовини, віднесені до таких класів: клас 1 - вибухові речовини та вироби; клас 2 - гази; клас 3 - легкозаймисті рідини; клас 4.1 - легкозаймисті тверді речовини; клас 4.2 - речовини, схильні до самозаймання; клас 4.3 - речовини, що виділяють легкозаймисті гази при стиканні з водою; клас 5.1 - речовини, що окислюють; клас 5.2 - органічні пероксиди; клас 6.1 - токсичні речовини; клас 6.2 - інфекційні речовини; клас 7 - радіоактивні матеріали; клас 8 - корозійні речовини; клас 9 - інші небезпечні речовини та вироби.

Крім того, ГОСТ 19433-88 "Вантажі небезпечні. Класифікація та маркування" встановлює такі класи небезпечних вантажів:

клас 1 - вибухові матеріали;

клас 2 - гази стислі, зріджені і розчинені під тиском;

гази стислі, зріджені и розчинені Під лещат;

клас 3 - легкозаймисті рідини;

клас 4 - легкозаймисті тверді речовини, самозаймисті речовини, речовини, що виділяють займисті гази при взаємодії з водою;

клас 5 речовини, що окислюють, і органічні пероксиди;

клас 6 - отруйні речовини і інфекційні речовини;

клас 7 - радіоактивні матеріали;

клас 8 - їдкі і (або) корозійні речовини;

клас 9 - інші небезпечні речовини.

Статтею 26 Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" встановлено, що міжнародні перевезення небезпечних вантажів здійснюються відповідно до цього Закону та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із Законом України від 02.03.2000 №1511-III "Про приєднання України до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ)" Україна приєдналася до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ) 1957 року (далі - Європейська Угода).

Згідно із Законом України від 01.08.2006 №57-V "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві (далі Конвенція).

Отже, Європейська Угода і Конвенція є частиною національного законодавства України.

Статтею 10 Цивільного кодексу України встановлено, що чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до статті 1 Європейської Угоди термін "небезпечні вантажі" означає речовини і предмети, що не допускаються до міжнародного дорожнього перевезення відповідно до положень додатків А і В або допускаються до неї з дотриманням визначених умов.

Згідно з таблицею А "Перелік небезпечних вантажів" та таблицею В "Алфавітний покажчик речовин і виробів ДОПНВ" глави 3.2.2 частини третьої додатку А до Європейської Угоди деревне вугілля під номером ООН 1361 відноситься до небезпечних речовин класу 4.2.

Статтею 1 Конвенції визначено, що ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Стаття 22 Конвенції передбачає такі норми:

1. Якщо відправник передає перевізнику небезпечні вантажі, він повідомляє перевізнику про точний характер небезпеки, і зазначає, у разі потреби, заходи безпеки, яких необхідно вжити. Якщо цю інформацію не внесено до вантажної накладної, тягар доказу, у якийсь інший спосіб, того, що перевізник знав про точний характер небезпеки, яку несе перевезення згаданих вантажів, лежить на відправнику або одержувачу.

2. Небезпечні вантажі, про характер яких перевізник не був обізнаний за умов, зазначених у пункті 1 цієї статті, можуть бути в будь-який момент і в будь-якому місці вивантажені, знищені чи знешкоджені перевізником без компенсації; більш того, відправник несе відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, спричинені передачею цих вантажів для перевезення чи їхнім перевезенням.

Таким чином, деревне вугілля, яке товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" перевозило за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" до Німеччини, відноситься до небезпечних вантажів, а тому товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" відповідно до ст. 22 Конвенції, п. 4 договору №07/01/14 зобов'язане було при передачі деревного вугілля для перевезення товариству з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" внести інформацію про точний характер небезпеки деревного вугілля і заходи безпеки, яких необхідно вжити у разі потреби, до міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №0685047, але не зробило цього.

Доказів того, що товариство з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" було обізнане у якийсь інший спосіб про точний характер небезпеки, яку несе перевезення деревного вугілля, і заходи безпеки, яких необхідно вжити у разі потреби, товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" господарському суду не надало.

Доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш", приведені ним у письмових поясненнях на відзив на зустрічний позов, про обізнаність товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" щодо точного характеру небезпеки деревного вугілля з огляду на те, що це товариство в минулому неодноразово здійснювало перевезення деревного вугілля за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" за межі України і при цьому не виникало питань щодо характеру небезпеки цього вантажу, а також знало про технічні умови виробництва деревного вугілля, встановлені ГОСТ 7657-84, по суті є припущеннями і тому не є беззаперечними і переконливими доводами обізнаності товариства з обмеженою відповідальністю "Автокар-777" про точний характер небезпеки, яку несло перевезення спірної партії деревного вугілля, і заходи безпеки, яких необхідно вжити у разі потреби.

З огляду на викладені вище обставини в силу пункту 2 ст. 22 Конвенції саме товариство з обмеженою відповідальністю "Монтенергомаш" як вантажовідправник небезпечного вантажу має нести відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, спричинені як йому так і перевізнику знищенням пожежею вантажу.

За таких обставин зустрічний позов також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 09.02.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко