РІШЕННЯ

08 лютого 2016 року Справа № 913/56/16

Провадження №1/913/56/16

За позовом

Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, м.Київ

до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 2 739 грн. 36 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Старкова Г.М.

Секретар судового засідання Семеніхіна В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

До господарського суду Луганської області 12.01.2016 вхідний № 913/56/16 надійшла позовна заява Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 558 від 28.12.2015, в якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації заборгованість за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/1156ТН від 10.10.2011 в сумі 2 739 грн. 36 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2016 справу № 913/56/16 передано на розгляд судді господарського суду Луганської області Зюбановій Н.М.

Ухвалою судді господарського суду Луганської області Зюбанової Н.М. провадження у справі № 913/56/16 порушено та справу призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області № 22-р від 26.01.2016, у звязку із находженням судді Господарського суду Луганської області Зюбанової Н.М. у відпусті відповідно до наказу № 9-в від 22.01.2016, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 913/56/15.

Повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2016 справу №913/56/16 передано на розгляд судді господарського суду Луганської області Старковій Г.М.

Суть спору: Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 в сумі 2 739 грн. 36 коп., з яких: борг в сумі 2 515 грн. 80 коп., пеня в сумі 186 грн. 24 коп., 3 % річних в сумі 37 грн. 32 коп.

Представником позивача на адресу господарського суду Луганської області 05.02.2016 згідно до штемпелю вхідний № 1068/16 подано клопотання, в якому позивач просить суд розгляд справи провести за відсутності повноважного представника позивача, зазначивши, що вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Вказане клопотання судом розглянуте, задоволене та долучене до матеріалів справи.

Представником відповідача на адресу господарського суду Луганської області 01.02.2016 згідно штемпелю вхідний № 909/16 подано заяву (клопотання) № 15/08-120 від 21.01.2016 про застосування строків позовної давності, в якій відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до вимог Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про стягнення заборгованості за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказана заява (клопотання) судом розглянута та долучена до матеріалів справи.

Також, на адресу господарського суду Луганської області 01.02.2016 згідно штемпелю вхідний № 908/16 від представника відповідача надійшла заява (клопотання) № 15/08-122 від 21.01.2016 про розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача. Вказана заява (клопотання) судом розглянута, задоволена та долучена до матеріалів справи.

Сторони не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечили участі повноважних представників у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між Управлінням капітального будівництва Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, яке в подальшому перейменоване на Управління капітального будівництва Міністерства регіональної політики, будівництва та житлово-комунального господарства України (надалі за текстом позивач, виконавець) та Головним управлінням житлово-комунального господарства Луганської обласної адміністрації, яке в подальшому перейменоване на ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації (надалі за текстом відповідач, замовник) був укладений договір договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 (надалі за текстом - договір), за умовами якого виконавець бере на себе зобовязання за дорученням замовника здійснювати технічний нагляд за будівництвом згідно з нормами та правилами, встановленими чинним законодавством (п.1.1 договору).

Згідно з п.1.2 договору виконавець здійснює технічний нагляд за будівництвом щодо наступного обєкта: місце знаходження Луганська область, м. Брянка, мікрорайон Тополь, 38, види виконаних робіт: монтажні роботи, стисла характеристика обєкта: будівництво міні-котельні для теплопостачання приміщень дитячої школи мистецтв № 2. Вартість послуг за даним договором становить 1,875% підсумку глав 1-9 (графа 8) зведеного кошторису по обєкту, відносно якого здійснюється технічний нагляд за будівництвом, та складає 3 975 грн. 35 коп., в тому числі ПДВ 662 грн. 56 коп., і уточнюється окремим розрахунком, що є невідємним додатком до цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору джерелом фінансування робіт замовника є кошти Державного бюджету у сумі 2 839 грн. 53 коп., та кошти місцевого бюджету у сумі 1 135 грн. 82 коп., що спрямовані на фінансування бюджетної програми Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства у 2011 році.

Згідно з п.2.4 договору замовник сплачує вартість технічного нагляду у обсязі, визначеному у акті виконаних робіт, на банківський рахунок виконавця протягом трьох банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт.

Розрахунок за виконані роботи за цим договором здійснюється замовником на підставі актів виконаних робіт по здійсненню технічного нагляду за виконанням робіт на обєкті з відповідним розрахунком на розрахунковий рахунок виконавця (п.2.5 договору).

Відповідно до п.3.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання умов даного договору, але не пізніше ніж до 26.12.2011.

Замовник зобовязаний оплатити послуги виконавця у розмірі, визначеному у акті виконаних робіт, протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (п.3.2 договору).

Згідно з п.5.3 договору за невиконання обовязку щодо оплати послуг виконавця з технічного нагляду за будівництвом згідно з умовами даного договору замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати робіт.

На виконання вказаних умов договору позивачем були надані відповідачу послуги з технічного нагляду за будівництвом на загальну суму 2 515 грн. 80 коп., що підтверджується актом виконання робіт (надання послуг) № 102 від 27.12.2011.

Відповідач надані послуги своєчасно не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, ндати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду, до яких відноситься і договір на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 підрядник зобовязується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно повязаних з місцезнаходженням обєкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні положення містяться і в ст.318 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково ( ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Факт виконання позивачем робіт за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 щодо обєкту: місце знаходження Луганська область, м. Брянка, мікрорайон Тополь, 38, види виконаних робіт: монтажні роботи, стисла характеристика обєкта: будівництво міні-котельні для теплопостачання приміщень дитячої школи мистецтв № 2 підтверджується актом виконання робіт (надання послуг) №109 від 27.12.2011 (а.с.16).

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в обумовлений п.2.4 та п.3.2 договору строк оплату не здійснив, внаслідок чого має місце неналежного виконання своїх зобовязань за зазначеним договором відповідачем.

Заявою №15/08-120 від 21.01.2016 відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до вимог, які заявлені позивачем.

Розглядаючи вказану заяву, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовну давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 260 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України передбачено).

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Сторонами був підписаний акт звірення взаємних розрахунків за період 01.12.2011-24.12.2012, тобто мало місце переривання перебігу позовної давності. З 25.12.2012 перебіг позовної давності відповідно до приписів ч.3 ст. 264 Цивільного кодексу України починається заново і згідно з приписами ст. 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності закінчується 25.12.2015.

Таким чином на момент звернення позивача з позовом до суду (31.12.2015 відповідно до поштового штемпеля на конверті, а.с.31) трирічний строк позовної давності закінчився.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Господарський суд зауважує, що позивачем у справі не надано доказів поважності причин пропущення строку позовної давності для звернення з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Крім того, приписами діючого законодавства не вимагається необхідності підтвердження заяви про застосування позовної давності будь-якими доказами, а значення має сам факт подання такої заяви.

З огляду на викладене, зважаючи на подану відповідачем заяву про застосування позовної давності у звязку зі спливом (закінченням) строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмови Управлінню капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації заборгованості за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 в сумі 2 515 грн. 80 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 31.12.2011 по 31.06.2012 в сумі 37 грн. 32 коп. господарський суд зазначає наступне.

Підпунктом 5.3 пункту 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів передбачено, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань,оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу); так само у разі спливу позовної давності за вимогою про повернення безпідставно набутого майна (статті 1212, 1213 ЦК України) спливає й позовна давність за вимогою про відшкодування доходів від такого майна (стаття 1214 названого Кодексу).

З огляду на викладене, у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 за період з 31.12.2011 по 31.06.2012 в сумі 37 грн. 32 коп. слід відмовити.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача пені за період з 31.12.2011 по 31.06.2012 в сумі 186 грн. 24 коп. суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 5.2 пункту 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів оскільки зі спливом позовної давності до основної вимоги позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо (стаття 266 ЦК України), то господарським судам слід мати на увазі таке. До відповідних додаткових вимог належать, крім зазначених у цій нормі, порука і притримання, а також інші види забезпечення виконання зобовязань, які можуть бути встановлені договором або законом (частина друга статті 546 ЦК України). Водночас до них не відноситься гарантія, яка не залежить від основного зобовязання. Позовна давність обчислюється окремо щодо основної і щодо кожної додаткової вимоги. Відтак можливий сплив позовної давності щодо додаткової вимоги, тоді як за основною вимогою позовна давність триватиме. Але якщо позовна давність сплинула за основною вимогою, то слід вважати, що вона сплинула і стосовно додаткової вимоги.

Таким чином, у задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача пені за договором на здійснення технічного нагляду за будівництвом № 10/10/11-56ТН від 10.10.2011 за період з 31.12.2011 по 31.06.2012 в сумі 186 грн. 24 коп. слід відмовити.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

У судовому засіданні 08.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України до ОСОБА_1 житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості в сумі 2 739 грн. 36 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 12.02.2016

Суддя Г.М. Старкова