ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"08" лютого 2016 р.Справа № 922/294/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Проходівська сільська рада с. М. Проходи, Харківська обл.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс 67", м. Харків
про стягнення коштів та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Проходівська сільська рада с. М. Проходи, Харківська обл. звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шанс 67", м. Харків в якій просить суд стягнути з останнього 69 477,85грн. заборгованості та просить розірвати договір оренди .

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Суд вважає за необхідне дану позовну заяву повернути без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 57 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року № 928-VIII станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1378,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206700,00 грн.), за позовом немайнового характеру 1378,0грн.

Згідно п.2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно п.2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З прохальної частини поданої позовної заяви вбачається одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру, а саме:

- стягнути з відповідача 69 477,85грн. заборгованості

- розірвати договір оренди від 14.11.2006 року.

До вказаної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору за немайнову вимогу.

Суд приходить до переконання, що згідно наведених вище норм, позивачу слід було сплатити при звернені до суду судовий збір окремо з вимоги майнового характеру та з одної вимоги немайнового характеру (1378,0 грн. за майнову вимогу та 1378,0грн. за немайнову вимогу) із зазначенням правильних платіжних реквізитів.

Згідно п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суд повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При зверненні з позовною заявою до суду позивач порушив вимоги п. 2 ст. 57 ГПК України, яка встановлює необхідність надання суду доказів, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви.

Доданий позивачем до позовної заяви опис вкладення від 05.02.2016р. не містить у переліку документів, що підлягають відправленню на адресу відповідача копії позовної заяви.

П.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" і ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви підлягає поверненню.

Керуючись п.4,п.6 ст.63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 15-ти аркушах, в тому числі платіжне доручення №13 від 04.02.2016року про сплату судового збору .

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" і ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1378,0 грн. сплачений платіжним дорученням №13 від 04.02.2016року підлягає поверненню Проходівській сільській раді ( 62330, с. М. Проходи, Харківська обл.,вул.Конєва, 52 А, код 04398873 ).

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).