ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" лютого 2016 р.Справа № 922/316/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доліньо", м. Харків
простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доліньо" (відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн. та пені у розмірі 68 000,00 грн.

Позивачем надано клопотання вх. № 08-13/0223 від 25.01.2016 року у якому останній просить суд звільнити від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору. В обґрунтування наданого клопотання позивач посилається на відсутністю коштів для сплати судового збору у зв'язку із чим не може наразі сплатити судовий збір. Відповідно до довідки №08-03/0209 від 22.01.2016 року Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України підтверджує, що кошторисом на 2016 рік останньому видатки на судовий збір не передбачені.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви з додатками без розгляду з огляду на наступне.

До позовної заяви № 08-13/0240 від 26.01.2016 року не додано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", відповідно до якого за подання позовних заяв до господарського суду сплачується судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням позовних вимог, судовий збір за подання позовної заяви про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн. та пені у розмірі 68 000,00 грн. має бути сплачений у розмірі - 2 040,00 грн.

Відповідно, до позовної заяви не додано доказів оплати судового збору у встановленому розмірі.

Розглянувши клопотання вх. № 08-13/0223 від 25.01.2016 року позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплату судового збору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й державних підприємств, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації та відсутністю у ньому коштів на оплату судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів (пункт 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати до суду докази на підтвердження того, що її майновий стан є таким, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною 5 статтеі 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

При цьому Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року №484-VIII на Кабінет Міністрів України було покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Невиконання центральним органом виконавчої влади законодавчо встановленого обов'язку щодо фінансування відповідних державних органів само по собі не може бути підставою для вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплату судового збору.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно із статтею 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а статтею 129 Конституції однією із основних засад судочинства закріплено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв'язку з тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Отже, із урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладення, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбиток календарного штемпеля поштового повідомлення (пункт. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Позивачем в якості доказу направлення відповідачеві копії позовної заяви додано опис вкладення, з якого вбачається, що позовну заяву № 08-13/0240 від 26.01.2016 року було направлено на адресу вул. Полтаський шлях, 52, м. Харків, 61052.

Судом здійснено безкоштовний запит з сайту міністерства юстиції України технічним адміністратором якого є Державне підприємство "Інформаційно-ресурсний центр" на отримання спеціального витягу щодо відомостей про місцезнаходження юридичної особи, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю "Доліньо". У наданому на запит суду витягу станом на 8.02.2016 року місцезнаходження юридичної особи відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Доліньо" -АДРЕСА_1, 61052.

Суд не приймає у якості доказу доданий до позовної заяви № 08-13/0240 від 26.01.2016 року опис вкладення в цінний лист, оскільки позивачем зазначено невірну адресу відповідача.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду.

Також суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 56, 57 пунктом 4, 6 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Одеському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України та додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 31 аркуші.

Суддя ОСОБА_1