ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2016 р. Справа № 922/5188/14

вх. № 5188/14л

Суддя господарського суду: Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання: Нагірна М.Т.

За участю представників:

стягувача (скаржника) - не з'явився

боржника - не з'явився

державного виконавця - не з'явився

розглянувши скаргу ТОВ "ТПЦ "Прайд" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області по справі за позовом

ТОВ "ТПЦ "Прайд", м. Луганськ

до Слов'яносербської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 60), смт. Лозівський

про стягнення 82 274,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.12.2015 року до суду від стягувача - ТОВ "ТПЦ "Прайд" надійшла скарга (вх.№332) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області, в якій стягувач просить суд:

1. Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області щодо відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 06.01.2015 р. по справі № 922/5188/14.

2. Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 02.10.2015 р. (ВП №48964012).

3. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 06.01.2015 р. по справі № 922/5188/14.

В обґрунтування скарги стягувач зазначив, що 02.10.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48964012, якою встановлено, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) наказу господарського суду Харківської області від 06.01.2015 р. у справі № 922/5188/14 є пред'явлення виконавчого документа не за місцем виконання згідно Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який набрав чинності 01.01.2013 р. Окрім того, у даній постанові зазначено про те, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується виключно органами Державного казначейства в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Стягувач у скарзі також зазначив, що стягувач дійсно погоджується з тим, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується виключно органами Державного казначейства в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, тому отримавши зазначену постанову стягувач надіслав наказ суду на виконання до Управління Державної казначейської служби у Слов'яносербському районі Луганської області, в якому обслуговується боржник. Однак, Управління Державної казначейської служби у Слов'яносербському районі Луганської області у листі від 02.09.2015 р. №01-15/47 повідомило стягувачу про те, що з 01.01.2015 р. боржник не обслуговується даним казначейством та повернуло стягувачеві наказ суду у даній справі.

Враховуючи те, що боржник не обслуговується зазначеним казначейством, стягувач вважає, що виконання наказу суду у даній справі покладається на відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області на підставі п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник стягувача у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву (вх.№4036/16 від 08.02.2016 р.), в якій просить задовольнити скаргу стягувача в повному обсязі та розглянути дану скаргу без участі представника стягувача.

Боржник про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних документів до суду не подав.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області у судове засідання не з'явився. Подав до суду заперечення на скаргу (вх.№277 від 09.02.2016 р.), в яких просить суд відмовити у задоволенні скарги стягувача. Наполягає на тому, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 02.10.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48964012 з примусового виконання наказу суду у даній справі є правомірними, оскільки рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується виключно органами Державного казначейства відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши клопотання представника стягувача про розгляд скарги без його участі, суд задовольняє його як таке, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення боржника про дату, час та місце розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника боржника за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши скаргу стягувача та додані до скарги докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2014 р. по справі № 922/5188/14 позов ТОВ "ТПЦ "Прайд" задоволено повністю. Стягнуто з Слов'яносербської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 60) на користь ТОВ "ТПЦ "Прайд" основний борг в розмірі 63 875,16 грн., пеню в розмірі 4 612,87 грн., інфляційні втрати в розмірі 12 136,28 грн., 3% річних в розмірі 1 649,89 грн., судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. та витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 6 500,00 грн.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК Кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

На примусове виконання рішення суду у даній справі видано наказ від 06.01.2015 р. про стягнення з Слов'яносербської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 60) (93745, Луганська область, Слов'яносербський район, смт. Лозівський, вул. Цупова, 3, , р/р 0659 в УДК в Слов'яносербському районі, МФО 804013) на користь ТОВ "ТПЦ "Прайд" основного боргу в розмірі 63 875,16 грн., пені в розмірі 4 612,87 грн., інфляційних втрат в розмірі 12 136,28 грн., 3% річних в розмірі 1 649,89 грн., судового збору в розмірі 1 827,00 грн. та витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 6 500,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

З матеріалів справи вбачається, що боржник у даній справі - Слов'яносербська виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№ 60) є державною установою, яка фінансується з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" і п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 був затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

З матеріалів вбачається, що 17.08.2015 року стягувач звернувся до Управління Державної казначейської служби у Слов'яносербському районі Луганської області, в якому обслуговується боржник, із заявою від 13.08.2015 р. б/н (а.с. 97) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі.

Втім, листом від 02.09.2015 р. №01-15/47 Управління Державної казначейської служби у Слов'яносербському районі Луганської області повідомило стягувача про те, що з 01.01.2015 р. боржник не обслуговується даним казначейством та повернуло стягувачеві наказ суду у даній справі.

Стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

02.10.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48964012, в якій зазначено, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) наказу господарського суду Харківської області від 06.01.2015 р. у справі № 922/5188/14 є пред'явлення виконавчого документа не за місцем виконання згідно Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який набрав чинності 01.01.2013 р. Окрім того, у даній постанові вказано про те, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується виключно органами Державного казначейства в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зважаючи на викладені норми закону і на той факт, що боржник є бюджетною установою, суд дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця від 02.10.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 48964012 відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а дії державного виконавця щодо винесення цієї постанови є правомірними.

Крім того, під час розгляду даної скарги суд своєю ухвалою від 14.01.2016 р. зобов'язав боржника, Управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області, Державну казначейську службу України, Головне управління державної казначейської служби України у Луганській області, Управління Державної казначейської служби у Слов'яносербському районі Луганської області та ДПІ у Слов'яносербському районі Головного управління Міндоходів у Луганській області надати інформацію щодо найменування органу казначейства, в якому на даний час обслуговується боржник у даній справі.

Головне управління державної казначейської служби України у Луганській області надіслало до суду письмові пояснення (вх.№3063 від 01.02.20016 р.), в яких повідомило суду про те, що згідно з даними Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів Державної казначейської служби України боржник у даній справі обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України в Слов'яносербському районі (а.с. 161).

Таким чином, наказ суду у даній справі підлягає виконанню Управлінням Державної казначейської служби України в Слов'яносербському районі, в якому обслуговується боржник.

Отже, стягувач (скаржник) не позбавлений права звернутися до вищевказаного органу державної казначейської служби для примусового виконання рішення суду у встановленому законом порядку.

З огляду на викладені обставини і приписи закону, суд дійшов висновку про те, що вимоги стягувача, викладені у скарзі, є неправомірними, необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, cт. ст. 3, 6, 11, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження", Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, ст. ст. 86, 115, 116, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги стягувача - ТОВ "ТПЦ "Прайд" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області відмовити.

Суддя Макаренко О.В.