ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 лютого 2016 р. Справа № 5/131-09

Господарський суд Вінницької області в складі головуючого судді Тісецького С.С., при секретарі судового засідання Незамай Д.Д., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою : суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області

про визнання банкрутом

представники :

арбітражний керуючий Белінська Н.О.

ПАТ "Державний ощадний банк України" : Черниш В.М. - за довіреністю;

ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" : Кудельський А.А. - за довіреністю;

Управління ПФУ у Вінницькому районі : Мільштейн С.В. - за довіреністю;

присутній : ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області здійснюється провадження по справі № 5/131-09 за заявою суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про визнання банкрутом. Провадження у справі перебуває на стадії процедури ліквідації.

Ухвалою суду від 23.02.2015 року було припинено провадження щодо розгляду заяви арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1) Белінської Н.О. № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року у справі № 5/131-09 про визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним.

В подальшому, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 року, ухвалу господарського суду Вінницької області від 23.02.2015 року по справі № 5/131-09 скасовано, а справу № 5/131-09 передано на розгляд господарському суду Вінницької області.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2015 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 6 квітня 2015 року у справі № 5/131-09 господарського суду Вінницької області залишено без змін.

21.07.2015 року справа № 5/131-09 повернулася з Вищого господарського суду України до господарського суду Вінницької області.

Враховуючи викладене, ухвалою від 24.07.2015 року по справі № 5/131-09 призначено судове засідання на 07.10.2015 року для розгляду заяви арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1.) Белінської Н.О. № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року у справі № 5/131-09 про визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним.

В подальшому розгляд вказаної заяви неодноразово відкладався.

12.01.2015 року від ОСОБА_6 до суду надійшло заперечення б/н від 09.01.2015 року слідуючого змісту.

Після опублікування оголошення порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, на адресу арбітражного керуючого почали виходити заяви від кредиторів з грошовими вимогами до боржника, а саме : заява ПП "Баядера", ВАТ "ВТБ Банк", заява УПФУ у Вінницькому районі Вінницької області, заява ПАТ "ОТП Банк", заява фізичної особи ОСОБА_9, заява фізичної особи ОСОБА_10, заява ПАТ "ПУМБ", заява прокурора Вінницького району Вінницької області в інтересах держави в особі ВАТ "Ощадбанк", заява ЗАТ КБ "Приват Банк".

Заяви від ПАТ "Західінкомбанк" про визнання кредитором у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 не надходило. Не зважаючи на відсутність заяви, заборгованість яка була у боржника перед ПАТ "Західінкомбанк" була внесена до реєстру самим арбітражним керуючим.

04.01.2011 року ухвалою господарського суду Вінницької області по справі № 5/131-09, суд визнав вимоги кредиторів та затвердив реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1; зобов'язав кредиторам та арбітражному керуючому виконати вимоги ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і визначитись щодо наступної стадії банкрутства; збори кредиторів провести 12.01.2011 року; протоколи зборів кредиторів та комітету кредиторів надати до суду. (Додаток № 1).

12.01.2011 року на вимогу до ухвали суду від 04.01.2011 року, за адресою : Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, пров. Першотравневий буд. 3, відбулись загальні збори кредиторів, обрано комітет кредиторів та проведено засідання комітету кредиторів ФОП ОСОБА_1, які оформлені протоколом № 1 загальних зборів кредиторів та протоколом № 1 засідання комітету кредиторів ФОП ОСОБА_1.

В подальшому, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 у по справі № 5/131-09 задоволено апеляційну скаргу ТОВ "ДА-Груп", ухвалу господарського суду Вінницької області по справі № 5/131-09 від 04.01.2011 року скасовано. (Додаток № 2).

Зокрема, апеляційний господарський суд у даній постанові зазначив, що місцевий господарський суд не звернув уваги на особливості провадження у цій справі, зокрема, щодо дотримання встановленої ст. 48 Закону процедури банкрутства, та вказав про безпідставність застосування до правовідносин по даній справі елементів загальної процедури, в тому числі затвердження реєстру вимог кредиторів.

Відповідна постанова РАГСу від 24.07.2012 року залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2012 року. (Додаток № 3).

Також Вищий господарський суд України у постанові від 27.09.2012 року зазначив : "Таким чином, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (зокрема, ст. ст. 47-49) не передбачено складання реєстру кредиторів до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника (в цьому випадку - СПД - ФО ОСОБА_1.) банкрутом.

Однак, як свідчать матеріали справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, у встановленому чинним законодавством порядку (ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" СПД-ФО ОСОБА_1.) банкрутом визнано не було. Відтак, пред'явлення кредиторами вимог (абз. 1 ч. 6 ст. 48 Закону) та затвердження реєстру кредиторів з визначенням черговості задоволення їх вимог (ст. 49 Закону) є передчасним та не може бути здійснене до визнання боржника банкрутом".

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.02.2013 року по справі № 5/131-09, було визнано вимоги ПАТ "Перший Український банк" в розмірі 280 430, 67 грн. - третя черга. (Додаток № 4).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.04.2013 року по справі № 5/131-09 визнано вимоги АТ "Ощадбанк" в розмірі 1 082 666,96 грн. (Додаток № 5).

Будь-яких ухвал про затвердження реєстру вимог кредиторів винесено не було.

Позов про визнання договору від 24.12.2012 року укладено між ФОП ОСОБА_7 та ліквідатором ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_6 зобов'язано подати комітетом кредиторів. Дане рішення оформлено протоколом комітету кредиторів.

На думку ОСОБА_6, арбітражний керуючий Белінська Н.О. не мала права проводити засідання комітету кредиторів в рамках провадження справи про банкрутство ФОП ОСОБА_1 враховуючи викладену позицію вище.

Посилання ж ліквідатора на рішення не легітимного складу комітету кредиторів не має під собою жодної юридичної складової. Будь-які рішення прийняті комітетом кредиторів у межах справи № 5/131-09 не несуть жодних правових наслідків.

Також, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.03.2014 року по справі № 5/131-09 (Додаток № 6) розглядалось питання проведення аукціону : "Як встановлено судом апеляційної інстанції, будь-яких дій щодо оскарження результатів аукціону з продажу майна банкрута в зв'язку з порушенням порядку проведення ПАТ "Західінкомбанк" вчинено не було. Зазначене не оспорюється і представником ПАТ "Західінкомбанк" безпосередньо в судовому засіданні."

Протокол біржових торгів було підписано саме брокером - ОСОБА_7, яка діяла відповідно до договору від 24.12.2012 року.

Крім того, умови договору були виконані, претензій як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 (як сторони договору) один до одного не мають.

За наведених обставин, ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні позову.

26.01.2015 року від ФОП ОСОБА_7 до суду надійшов відзив б/н від 22.01.2015 року на заяву арбітражного керуючого боржника про визнання договору б/н від 24.12.2012 року недійсним.

У відзиві повідомляється, що 24.12.2012 року між ОСОБА_7, членом біржі БК 004, акредитованою на Першій українській міжрегіональній товарній та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 укладений договір про надання брокерських послуг (надалі - договір).

15.01.2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 укладено акт приймання - передачі наданих послуг.

У п. 1.2. зазначеного акту передбачено перелік замовлень, виконаних брокером : підготовка документів для продажу майна : довідка БТІ; довідка МРЕВ; виготовлення правостановчих документів; заявка на біржу; представництво на аукціоні; проект договору купівлі - продажу.

Всі вищевказані дії ФОП ОСОБА_7 були виконані. Заперечень жодної із сторін не поступало. Згідно п. 2 акту приймання - передачі наданих послуг, брокерська винагорода за надання посередницьких послуг за звітний період становить 124 717,05 грн. відповідно до умов договору.

На аукціоні, якій відбувся на Першій українській міжрегіональній товарній біржі 2013 року було реалізоване майно, яке належить ФОП ОСОБА_1 на суму 1 247 170,50 грн..

Відповідно до п. 3.1. договору винагорода становить 10 відсотків від суми визначеному в протоколі аукціону (конкурсу).

Відповідно до протоколу проведення аукціону на Першій українській міжрегіональній біржі № 13/03 від 15.01.2013 року сума реалізованого майна становить 1 247 170,50 грн., тобто 10 відсотків від суми зазначеної в протоколі становить 124 717,05 грн..

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що на момент укладення договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільними, а зміст правочину не суперечить вимогам чинного законодавства та спрямовувався на реальне настання правових наслідків, послуги передбачені договором брокерських послуг від 24.12.2012 року є виконаними, що свідчить про відсутність підстав для визнання зазначеного договору недійсним. В зв'язку з цим, ФОП ОСОБА_7 просить суд відмовити в задоволенні вказаної заяви.

10.02.2015 року від ПАТ "Державний ощадний банк України" Філія - Вінницьке обласне управління до суду надійшло письмове пояснення № 19-1715 від 09.02.2015 року по заяві арбітражного керуючого боржника про визнання договору б/н від 24.12.2012 року недійсним щодо таких обставин.

АТ "Ощадбанк" (далі - банк) підтримує заяву Белінської Н.О. з наступних підстав :

Укладаючи брокерський договір колишній арбітражний керуючий ОСОБА_6 в ході здійснення процедури банкрутство ФОП ОСОБА_1 (справа № 5/131-09), перевищивши свої повноваження, діяв за попередньою змовою з брокером, всупереч майновим інтересам кредиторів та вимогам чинного законодавства України.

Діючи на виконання ухвали суду від 04.01.2011 року у справі № 5/131-09 арбітражний керуючий ОСОБА_6 12.01.2011 провів збори кредиторів (копія проколу зборів додається). Даний протокол свідчить про те, що комітет кредиторів створений в порядку визначеному Законом та виконував належні йому функції. Окремого процесуального документу щодо припинення дії комітету кредиторів суд протягом розгляду справи не ухвалював. Комітет діє до сьогоднішнього дня та періодично збирається.

ОСОБА_6 постійно стверджує в судових засіданнях, що створений ним комітет кредиторів був не легітимним на момент процедури банкрутства ОСОБА_1, а тому погоджувати з ним необхідність укладення брокерського договору, чи будь-які питання він не зобов'язаний. Таке твердження є помилковим та ґрунтується на особистих припущеннях ОСОБА_6, не підкріплене жодним належним доказом.

Колишній арбітражний керуючий ОСОБА_6 в питанні підписання брокерського договору діяв на власний розсуд, свої дії не погоджував з діючим комітетом кредиторів, як того вимагає п. 6 ст. 3-1 Закону.

Також у поясненнях вказується, що фактичними обставинами щодо визнання оспорюваного договору недійсним є : не узгодження з кредиторами ціни брокерського договору в розмірі - 124 717, 05 грн. (яка являється надмірно завищеною, неспівмірною фактично наданими брокером послугами); не узгодження необхідності підписання брокерської договору ні з кредитним комітетом, ні з кожним кредитором окремо (необхідно було зібрати комітет кредиторів та на ньому обговорити питання необхідності підписання договору, або провести переписку з кожним кредитором окремо); перевищення своїх повноважень в частині укладення брокерського договору; договір з брокером про укладення брокерського договору на невигідних для кредиторів умовах.

Окрім того, ОСОБА_6 припустився порушень чинного законодавства, а саме : п. 6 ст. 3-1 та ст. 7 Закону, крім того ст. 215 ЦК України.

Ціна брокерського договору має складатись з : витрат понесених брокером (вартість витрачених матеріалів, суми потрачених коштів на (переїзд, пересилку кореспонденції, оплату послуг, вартість довідок); погодинної оплати праці брокера. Проаналізувавши акт приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2013 року було встановлено, що роботи виконувались в період з 24.12.2012 року по 15.01.2013 року, тобто 12 дні.

Характер послуг, що надавались брокером становить : підготовку документів для -продажу; замовлення довідки БТІ; замовлення довідки МРЕВ; виготовлення копій правовстановчих документів; подання заявки на біржу; представництво на аукціоні; підготовка проекту договору купівлі-продажу. Зі змісту послуг вбачається, що брокер обмежився лише ксерокопіюванням документів, замовленням кількох довідок, підготовкою проекту договору (застосувавши типовий зразок) та був присутній на торгах.

Крім того, ОСОБА_6 пред'являючи 11.09.2013 року до суду черговий звіт про виконану роботу від 20.08.2013 року не зазначив у ньому інформацію про укладений брокерський договір.

Про існування брокерського договору ОСОБА_6 повідомив Белінську Н.О. лише в липні 2014 року, після чого вона включила інформацію про підписаний брокерський договір до звіту про реалізацію майна, яке є в заставі вих. № 02-04/351 18.09.2014 року.

З огляду на викладене, ПАТ "Державний ощадний банк України" просить суд визнати оспорюваний договір недійсним.

10.02.2015 року від ФОП ОСОБА_7 до суду надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 10.02.2015 року, в яких вказується, що при заключенні вищевказаного договору, сторонами було погоджено вартість брокерських у розмірі 10 відсотків від суми визначеній у протоколі аукціону (конкурсу), опираючись на середню вартість таких послуг в 2012 році. Вказаний договір підписаний обома сторонами без будь-яких заперечень щодо якості або вартість виконаних робіт.

Законодавством не передбачені спеціальні норми, що регулюють визначення вартості брокерських послуг, тому сторони керувались Цивільним та Господарським Кодексами України.

23.02.2015 року від ФОП ОСОБА_1 до суду надійшов відзив б/н від 23.02.2015 року, в якому боржник просить суд визнати недійсним п. 3.1 договору б/н від 24.12.2012 року та витребувати з Вінницького МБТІ , МРЕВ ВДАІ, Управління статистики Вінницької області, Головного управління юстиції у Вінницькій області інформацію про середню вартість послуг, які були надані брокером ОСОБА_7 станом на 24.12.2012 року.

Ухвалою суду від 19.01.2016 року відкладено розгляд зазначеної вище заяви на 03.02.2016 року.

На визначену дату 03.02.2016 року в судове засідання з'явилися представники кредиторів, арбітражний керуючий (ліквідатор) Белінська Н.О. та гр. ОСОБА_6. Інші учасники по справі № 5/131-09 правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались.

В судовому засіданні, суд розглянув заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року у справі № 5/131-09 про визнання договору б/н від 24.12.2012 року недійсним.

Суд заслухавши представників сторін, оглянувши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом поданої заяви, 24.12.2012 року між членом біржі БК 004 ФОП ОСОБА_7 (брокер), акредитованою на Першій українській міжрегіональній товарній та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 (клієнт) укладений договір про надання брокерських послуг (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, клієнт доручає, а брокер бере на себе зобов'язання виконати для першої наступні дії : приймати участь у аукціоні (конкурсі) Першої української міжрегіональної товарної біржі по визначенню переможця, якому буде надано право придбання майна, що належить ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1), згідно листа - заявки від арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 від 24.12.2012 року.

Згідно п. 3.1. договору, сума винагороди Брокера становить : 10 (десять) відсотків від суми визначеному в протоколі аукціону (конкурсу).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом виконання брокером своїх зобов'язань (п. 5.1).

Відповідно до протоколу проведення аукціону на Першій українській міжрегіональної товарної біржі № 13/03 від 15.01.2013 року було реалізоване майно, яке належить ФОП ОСОБА_1 на суму 1 247 170 грн. 50 коп..

Згідно п. 2 акту приймання - передачі наданих послуг (надалі - акт), укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 15.01.2013 року, брокерська винагорода за надання посередницьких послуг за звітний період становить 124 717 грн. 05 коп., відповідно до умов договору.

У п. 1.2. Акту зазначено перелік замовлень, виконаних брокером : підготовка документів для продажу майна : довідка БТІ; довідка МРЕВ; виготовлення копій правовстановчих документів; заявка на біржу; представництво на аукціоні; проект купівлі-продажу.

26.12.2014 року відбулися збори комітету кредиторів (протокол № 11). Представник кредитора - ПАТ "Перший український Міжнародний Банк", зазначив, що в зв'язку з не погодженням кредиторів в частині оплати послуг брокерської винагороди ОСОБА_7, запропоновано зобов'язати ліквідатора звернутися до господарського суду Вінницької області із заявою в рамках справи про банкрутство, стосовно питання, визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеною між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним. Зборами комітету кредиторів було вирішено : зобов'язати ліквідатора звернутися до господарського суду Вінницької області з заявою в рамках справи про банкрутство, стосовно питання, щодо визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним.

За цих обставин, арбітражний керуючий просить суд визнати недійсним вказаний вище договір.

В судовому засіданні, арбітражний керуючий Белінська Н.О. по суті спору пояснила, що із заявою про визнання недійним договору звернулася на виконання рішення зборів комітету кредиторів боржника. Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" підтримав заяву щодо визнання договору недійсним. ОСОБА_6 щодо задоволення відповідної заяви заперечив. Представники ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та Управління ПФУ у Вінницькому районі щодо даної заяви поклалися на розсуд суду.

Згідно п. 1-1 ч.1 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній з 19.01.2013 року), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення вказаного Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення даного Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі № 5/131-09 порушено і постанова про визнання боржника банкрутом прийнята до 19 січня 2013 року, суд дійшов висновку, що у даній справі застосуванню підлягають положення Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо визнання недійсними угод в редакції чинній до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження : з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 34, 43 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року між ФОП ОСОБА_7 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 (клієнт) укладений договір про надання брокерських послуг (надалі - договір).

Згідно протоколу проведення аукціону на Першій українській міжрегіональної товарної біржі № 13/03 від 15.01.2013 року було реалізоване майно, яке належить ФОП ОСОБА_1 на суму 1 247 170 грн. 50 коп..

Пунктом 2 акту приймання - передачі наданих послуг, укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6 15.01.2013 року, брокерська винагорода за надання посередницьких послуг за звітний період становить 124 717 грн. 05 коп., відповідно до умов договору.

В подальшому на виконання рішення зборів комітету кредиторів (протокол № 11 від 26.12.2014 року), ліквідатор звернулася до господарського суду Вінницької області з заявою в рамках справи про банкрутство, стосовно питання про визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним з підстав не погодження кредиторів в частині оплати послуг брокерської винагороди ОСОБА_7.

Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приписами ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України, визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 190 ГК України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Згідно абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року № 11, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вказувалося вище та вставновлено судом, підставою звернення арбітражного керуючого із відповідною заявою про визнання договору недійсним, стало рішення комітету кредиторів боржника (протокол № 11 від 26.12.2014 року), в зв'язку із не погодженням кредиторів в частині оплати послуг брокерської винагороди ОСОБА_7.

При цьому, арбітражним керуючим Белінською Н.О. не надано суду доказів в підтвердження неправомірності укладення даного договору та щодо завищення ціни наданих брокерських послуг за оспорюваним правочином.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Вінницької області по справі № 5/131-09 від 04.01.2011 року, визнано вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 та визначено кредиторам і арбітражному керуючому виконати вимоги ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та визначитись щодо наступної стадії банкрутства; збори кредиторів провести 12.01.2011 року; протоколи зборів кредиторів та комітету кредиторів надати до суду.

Водночас, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 у по справі № 5/131-09, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 27.09.2012 року, ухвалу господарського суду Вінницької області по справі № 5/131-09 від 04.01.2011 року скасовано.

В подальшому, згідно матеріалів справи № 5/131-09, реєстр кредиторів боржника не затверджувався та комітет кредиторів не створювався, що підтверджено також арбітражним керуючим Белінською Н.О. у заяві № 02-04/46 від 10.02.2015 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що комітет кредиторів на засіданні 26.12.2014 року неправомірно зобов'язав арбітражного керуючого Белінську Н.О. звернутися до суду із заявою про визнання договору б/н від 24.12.2012 року недійсним.

Враховуючи викладене та наведені приписи законодавства, заява арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1.) Белінської Н.О. № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року у справі № 5/131-09 про визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним задоволенню не підлягає.

Також, ухвалою суду від 12.01.2015 року у справі № 5/131-09 відстрочено сплату судового збору до винесення ухвали у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 за наслідками розгляду заяви про визнання недійсним договору від 24.12.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 15 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону на момент подання заяви про визнання договору недійсним), ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

З врахуванням наведених приписів законодавства, за подання вказаної вище заяви, арбітражним керуючим Белінською Н.О. слід було сплатити судовий збір у сумі 1 218,00 грн..

У матеріалах справи № 5/131-09 міститься платіжне доручення № 65548458 від 06.02.2015 року про сплату судового збору у розмірі 609,00 грн. за подання заяви про визнання брокерського договору недійсним.

Таким чином, арбітражним керуючим Белінською Н.О. недоплачено судовий збір за подання до суду заяви № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року про визнання договору б/н від 24.12.2012 року недійсним у розмірі 609,00 грн..

Враховуючи викладене, недоплачена сума судового збору підлягає стягненню із арбітражного керуючого Белінської Н.О. до Державного бюджету України.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 19.01.2013 року), п. 1-1 ч.1 Розділу Х "Прикінцевих та Перехідних положень" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній з 19.01.2013 року), ст. ст. 4-1, 4-3, 4-5, 32-24, 43, 49, 86, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП ОСОБА_1.) Белінської Н.О. № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року (вх. № 06-54/2/15 від 12.01.2015 року) у справі № 5/131-09 про визнання договору б/н від 24.12.2012 року, укладеного між брокером ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недійсним повністю.

2. Стягнути з арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни (адреса : 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 38, кім. 304; ідентифікаційний код НОМЕР_2) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 609,00 грн. - за подання до господарського суду Вінницької області заяви № 5/131-09-01 від 05.01.2015 року про визнання недійсним договору б/н від 24.12.2012 року у справі № 5/131-09.

3. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1

3 - ПАТ "Західінкомбанк" - пр. Перемоги, 15, м. Луцьк, Волинської області, 43005;

4 - УПФ у Вінницькому районі Вінницької області;

5 - ПАТ "ОТП Банк" - м. Київ, вул. Жилянська, 43;

6 - ПП "Баядера" - м. Вінниця, вул. 600-річчя, 17;

7 - ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" - м. Київ, вул. Андріївська, 4;

8 - ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВ БВ № 10001/0160 філія - ВОУ АТ "Ощадбанк"- 21100,

м. Вінниця, вул. Соборна, 71;

9, 10 - ПАТ "УкрСиббанк" - пр-т Московський, 60, м. Харків; вул. Чорновола, 29, м. Вінниця;

11 - Арбітражний керуючий Белінська Н.О. - 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, 38, кім. 304;

12 - ОСОБА_6 - АДРЕСА_2

13 - ФОП ОСОБА_7 - АДРЕСА_3

14 - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" - 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8, поверх, 6, оф. 32.