РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/31435/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС-БІЛДИНГ"

Про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Лиськов М/О/

Представники :

від позивача: Бевз А.С. (дов. від 22.10.2015)

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 08.02.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.12.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 513 від 02.12.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС-БІЛДИНГ" (надалі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/31435/15, розгляд справи призначено на 13.01.2016.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник позивача з'явився та надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 13.01.2016, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

13.01.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 08.02.2016.

В судове засідання, призначене на 08.02.2016, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 08.02.2016, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2013 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оперативного лізингу №011/13 ОЛ ЮО АВ (надалі за текстом - «Договір») відповідно до умов якого Позивач зобов'язався передати Відповідачу у платне користування (оперативний лізинг) вантажний автомобіль самоскид Мерседес д.н. НОМЕР_1, а Відповідач зобов'язувався сплатити перший лізинговий платіж та регулярно, відповідно графіку, сплачувати чергові лізингові платежі.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільний кодекс України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Судом встановлено, що Позивач виконав всі свої зобов'язання за Договором, передавши Відповідачу Товар згідно Акту приймання передачі предмету лізингу № 0067/13 від 10.09.2013.

Однак Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання по сплаті лізингових платежів, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем в сумі 480 165,83 грн.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 16.1 Договору, останній може бути достроково розірвано за згодою сторін, або Лізингодавцем у односторонньому порядку відповідно до п. 16.2 цього Договору.

Згідно п .16.2 Лізингодавець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір у випадках, коли Лізингоодержувач, зокрема, не сплачує лізингові платежі протягом 30 календарних днів з дня настання строку платежу.

27.07.2015 Позивач направив на адресу Відповідача письмове повідомлення про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку та припис про зобов'язання Відповідача припинити експлуатацію Предмету лізингу та безспірно передати його Позивачу. В указані строки Відповідач не з'явився, Предмет лізингу не передав.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання, не сплачував лізингові платежі таким чином, у Позивача виникло право для розірвання Договору в односторонньому порядку, яким останній і скористався.

Відповідно до п.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Підставою для утримання Предмету лізингу буд Договір, але оскільки Договір припинився - правова підстава для їх утримання відповідачем відпала. Таким чином, у відповідача відсутні будь-які правові підстави для утримання автомобіля Мерседес державний номер НОМЕР_1, а отже підлягає поверненню позивачу. Оскільки на жодну із письмових вимог відповідач кошти не сплатив, предмет лізингу не повернув, вказаний предмет лізингу підлягає витребуванню у відповідача в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС-БІЛДИНГ" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, будинок 2-А, ідентифікаційний код 34288914) майно - вантажний автомобіль самоскид Mercedes Benz Actros 4140 K, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, № шасі WDB 932315 1L 234621, № двигуна 8902 та передати його в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ" (01015, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок 11 б, ідентифікаційний код 34979070).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС-БІЛДИНГ" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, будинок 2-А, ідентифікаційний код 34288914) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ" (01015, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок 11 б, ідентифікаційний код 34979070) 1 576 грн. 35 коп. - суму судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 15.02.2016.

Суддя М.О. Лиськов