ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Справа № 904/5963/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Голуб І.М., довіреність б/н від 01.06.15 р., представник;

від позивача: Орлов Ю.І., довіреність б/н від 24.07.15 р., представник;

від відповідача: Тюлькіна О.О., довіреність № 1344 від 28.12.2015 р., представник;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року у справі № 904/5963/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія", м. Харків

до товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року (суддя Мартинюк С.В.) з товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" стягнуто 138347 грн. 52 коп. заборгованості, 38491 грн. 13 коп. пені та 3820 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" відмовити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм процесуального права. В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" зазначає, що в порушення п.3.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та п.4.3 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ постачальник не надав покупцю податкові накладні, товарно-транспортні накладні, відповідні рахунки, копії документів, що підтверджують походження продукції, та не довів належними та допустимими доказами факт поставки продукції по зазначеним вище договорам. Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" зазначає, що для розрахунку суми позову товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" використало невірну дату - дату видаткової накладної. Відповідач стверджує, що умовами договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ не передбачено, що датою поставки вважається дата видаткової накладної. Відповідач в апеляційній скарзі також наголошує на тому, що постачальник по деяких специфікаціях до вищеперелічених договорів у повному обсязі не виконав зобов'язання щодо поставки продукції. Крім того товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що він дійсно є власником вказаного у специфікаціях товару, а отже має право володіння, використання, розпорядження майном та здійснення щодо свого майна будь-яких дій. В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що додані до позовної заяви копії видаткових накладних від 12.09.2014 року №790, від 03.10.2014 року № 825, від 24.11.2014 року №986, які, на думку позивача, підтверджують факт отримання відповідачем продукції за договором від 15.05.2013 року № 13-149-П, не можуть братися до уваги, оскільки відсутні відповідні специфікації на поставку продукції за вищезазначеним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" у запереченні на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін. У додаткових поясненнях позивач зазначив, що у разі постачання продукції без відповідних сертифікатів або товаросупровідних документів товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" мало право відмовитись від отримання продукції на підставі п. 2.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та п.п. 2.5, 4.4 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ. Стосовно твердження товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" про те, що позивач не здійснив поставку товарів у повному обсязі, останній зазначає, що на етапі формування замовлень від покупця на певні групи товарів, які було необхідно поставити в першу чергу, постачальник узгоджував з покупцем та здійснював поставку на адресу покупця саме ті групи товарів, які були необхідні покупцю. Крім того позивач зазначає, що заявлена до стягнення сума основного боргу складається виключно із сум фактично поставленого товару, що підтверджується видатковими накладними, на яких вчинено підпис відповідальною особою відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

20.03.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" (покупець, відповідач) і товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" (постачальник, позивач) укладено договір № 20/3-13-98-П.

За п.1.1 договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (у подальшому - продукція) в асортименті, кількості, в строк, по ціні і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 3.1 договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П встановлено, що поставка проводиться в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і у строки, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Відповідно п. 4.1 договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П ціна на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору. Загальна вартість кожної партії продукції, що поставляється постачальником за цим договором, зазначається у відповідних специфікаціях до договору.

Шляхом підписання специфікацій сторони узгодили найменування, кількість, ціну товару, строк та умови поставки товару, умови оплати товару та інші умови поставки товару.

Сторонами підписано специфікації до договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П, згідно яких позивач зобов'язався поставити відповідачу товар, а саме:

- за специфікацією від 26.06.2014 року на загальну суму 2277 грн. 31 коп. (т.1, а.с. 25);

- за специфікацією від 15.07.2014 року на загальну суму 125260 грн. 20 коп. (т.1, а.с. 27);

- за специфікацією від 25.09.2014 року на загальну суму 958 грн. 80 коп. (т.1, а.с. 26).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 75976 грн. 08 коп., що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною від 24.09.2014 року № 788 на суму 1840 грн. 68 коп. (т.1, а.с. 58) (специфікація від 26.06.2014 року);

- видатковою накладною від 29.08.2014 року № 699 на суму 19110 грн. (т.1, а.с. 57) (специфікація від 15.07.2014 року);

- видатковою накладною від 12.09.2014 року № 790 на суму 12024 грн. 60 коп. (т.1, а.с. 76) (специфікація від 15.07.2014 року);

- видатковою накладною від 03.10.2014 року № 825 на суму 42042 грн. (т.1, а.с. 117) (специфікація від 15.07.2014 року);

- видатковою накладною від 03.10.2014 року № 826 на суму 958 грн. 80 коп. (т.1, а.с. 63) (специфікація від 25.09.2014 року).

Відповідач стверджує, що поставки за накладними від 12.09.2014 року № 790 (т.1, а.с. 76) та від 03.10.2014 року № 825 (т.1, а.с. 117) здійснювалися поза договором від 15.05.2013 року №13-149-П, оскільки відсутні відповідні специфікації на поставку продукції за договором від 15.05.2013 року №13-149-П. З даним твердженням колегія суддів не погоджується виходячи з такого.

Видаткова накладна від 03.10.2014 року № 825 (т.1, а.с. 117) не має жодного відношення до договору, на який посилається відповідач у скарзі, оскільки з даної видаткової накладної вбачається, що підставою поставки за цією накладною є договір від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П. За найменуванням і ціною товар, зазначений у видатковій накладній від 03.10.2014 року № 825, відповідає товару, вказаному у п.29 специфікації від 15.07.2014 року до договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П (т.1, а.с. 27).

Товар, вказаний у видатковій накладній від 12.09.2014 року № 790 за найменуванням і ціною відповідає товару, переліченому у специфікації від 15.07.2014 року до договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П (т.1, а.с. 27). Допущена позивачем при оформленні видаткової накладної від 12.09.2014 року № 790 помилка у посиланні на договір від 15.05.2013 року № 13-149-П не спростовує факту отримання відповідачем товару за цією накладною та наявності у зв'язку з цим заборгованості перед позивачем.

З огляду на викладене, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 75976 грн. 08 коп.

Згідно п. 4.2 договору від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не вказано у відповідних специфікаціях до даного договору.

У специфікаціях сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється у наступні строки:

- згідно специфікацій від 26.06.2014 року та від 15.07.2014 року - 90 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції;

- за специфікацією від 25.09.2014 року - 60 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" виконало свої зобов'язання по поставці продукції, проте відповідач, в порушення умов договору, товар оплатив частково у сумі 25000 грн., у зв'язку з чим прострочив виконання грошового зобов'язання щодо оплати товару на суму 50976 грн. 08 коп.

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" не надано, отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 50976 грн. 08 коп. боргу за договором від 20.03.2013 року № 20/3-13-98-П обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

15.05.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" (покупець, відповідач) і товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" (постачальник, позивач) укладено договір № 13-149-П.

За п.п.1.1, 1.2 договору від 15.05.2013 року № 13-149-П постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (у подальшому - продукція) в асортименті, кількості, в строк, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 3.1 договору від 15.05.2013 року № 13-149-П встановлено, що поставка проводиться в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і у строки, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Відповідно п. 4.1 договору від 15.05.2013 року № 13-149-П ціна на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору. Загальна вартість кожної партії продукції, що поставляється постачальником за цим договором, зазначається у відповідних специфікаціях до договору.

Шляхом підписання специфікацій сторони узгодили найменування, кількість, ціну товару, строк та умови поставки товару, умови оплати товару та інші умови поставки товару.

Сторонами підписано специфікації до договору від 15.05.2013 року № 13-149-П, згідно яких позивач зобов'язався поставити відповідачу товар, а саме:

- за специфікацією від 28.04.2014 року на загальну суму 3825 грн. 31 коп. (т.1. а.с. 35);

- за специфікацією від 30.10.2014 року на загальну суму 10584 грн. (т.1, а.с. 36);

- за специфікацією від 30.10.2014 року на загальну суму 6319 грн. 80 коп. (т.1, а.с. 37).

Виконуючи умови договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 17321 грн. 14 коп., що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною від 24.09.2014 року № 789 на суму 651 грн. 46 коп. (т.1, а.с. 59) (специфікація від 28.04.2014 року);

- видатковою накладною від 04.11.2014 року № 944 на суму 2952 грн. (т.1, а.с. 65) (специфікація від 30.10.2014 року);

- видатковою накладною від 05.11.2014 року № 945 на суму 7632 грн. (т.1, а.с. 66) (специфікація від 30.10.2014 року);

- видатковою накладною від 24.11.2014 року № 987 на суму 1152 грн. (т.1, а.с. 68) (специфікація від 30.10.2014 року);

- видатковою накладною від 05.12.2014 року № 1004 на суму 1933 грн. 68 коп. (т.1, а.с. 236) (специфікація від 30.10.2014 року).

З урахуванням викладеного, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 17321 грн. 14 коп.

Згідно п. 4.2 договору від 15.05.2013 року № 13-149-П розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не вказано у відповідних специфікаціях до даного договору.

У специфікаціях сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється у наступні строки:

- згідно специфікації від 28.04.2014 року - 65 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції;

- за специфікаціями від 30.10.2014 року - 60 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" виконало свої зобов'язання по поставці продукції, втім відповідач, в порушення умов договору, товар не оплатив, у зв'язку з чим прострочив виконання грошового зобов'язання щодо оплати товару на суму 17321 грн. 14 коп.

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" не надано, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 17321 грн. 14 коп. боргу за договором від 15.05.2013 року № 13-149-П обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

20.11.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" (покупець, відповідач) і товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" (постачальник, позивач) укладено договір № 28-ПЗ-ДЦ.

За п.п.1.1, 1.2 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ в порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (у подальшому - продукція) в асортименті, кількості, в строк, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ встановлено, що поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і у строки, погоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Відповідно п. 5.1 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ загальна вартість договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору.

Ціна на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до цього договору (п.5.2 договору).

Шляхом підписання специфікацій сторони узгодили найменування, кількість, ціну товару, строк та умови поставки товару, умови оплати товару та інші умови поставки товару.

Сторонами підписано специфікацію від 20.11.2014 року до договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ, згідно якої позивач зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 70050 грн. (т.1, а.с. 56);

На виконання договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 70050 грн., що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною від 24.11.2014 року № 986 на суму 62850 грн. (т.1, а.с. 74);

- видатковою накладною від 09.12.2014 року № 1012 на суму 7200 грн. (т.1, а.с. 72).

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що поставка за накладною від 24.11.2014 року № 986 (т.1, а.с. 74) здійснювалась поза договором від 15.05.2013 року №13-149-П, оскільки відсутні відповідні специфікації на поставку продукції за договором від 15.05.2013 року №13-149-П. З такими доводами відповідача колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

Товар, перелічений у видатковій накладній від 24.11.2014 року № 986 (т.1, а.с. 74) за найменуванням і ціною відповідає товару, визначеному у специфікації від 20.11.2014 року до договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ (т.1, а.с. 56). Допущена позивачем при оформленні видаткової накладної від 24.11.2014 року № 986 помилка у зазначенні реквізитів договору з посиланням на договір від 15.05.2013 року № 13-149-П не спростовує факту отримання відповідачем товару та наявності заборгованості перед позивачем за одержаний товар.

Зважаючи на викладене, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 70050 грн.

У відповідності з п. 5.4 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" виконало свої зобов'язання по поставці продукції, однак відповідач, в порушення умов договору, товар не оплатив, у зв'язку з чим прострочив виконання грошового зобов'язання щодо оплати товару на суму 70050 грн.

Доказів погашення вказаної вище заборгованості товариством з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" не надано. Відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 70050 грн. боргу за договором від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Загальна сума заборгованості за договорами від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ складає 138347 грн. 22 коп.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивачем порушено умови договорів в частині надання документів, зокрема рахунків на оплату та товарно-транспортних накладних, надання яких передбачено п.3.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та п.4.3 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ.

Пунктом 3.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П встановлено, що як доказ поставки постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні товаросупроводжувальні документи:

- рахунок-фактуру;

- податкову накладну;

- товарно-транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- сертифікат якості (у разі наявності);

- сертифікат відповідності ( у разі, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації);

- технічний паспорт або інші документи на продукцію, передбачені чинним законодавством України.

Аналогічні умови (з уточненнями) містяться у п.4.3 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ.

У відповідності із п. 4.4 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ у випадку поставки продукції без товаросупроводжувальної документації, що спричинить неможливість здійснення отримання продукції за кількістю, якістю, асортиментом, комплектністю, покупець має право відмовитись від отримання продукції, що надійшла. В такому випадку повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п.2.5 даного договору.

Відповідач вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт поставки продукції по вищезгаданим договорам , тому що на підтвердження факту поставки продукції не надав документи, передбачені п.3.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та п.4.3 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ, в тому числі рахунків, доказів надання рахунків на оплату та товарно-транспортних накладних.

Колегія суддів не погоджується з наведеними доводами відповідача приймаючи до уваги наступне.

Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. За своїм призначенням рахунок-фактура не відповідає ознакам первинного документа, він не фіксує будь-якої господарської операції, розпорядження або дозволу на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплатити отриманий товар.

З матеріалів справи вбачається, що товар був прийнятий відповідачем без будь-яких претензій та зауважень щодо його кількості, асортименту, якості, комплектності або відсутності необхідних документів, в тому числі рахунків і товарно-транспортних накладних, що вбачається з видаткових накладних, наявних у матеріалах справи.

У специфікаціях та договорах визначено конкретний термін оплати, протягом якого відповідач зобов'язаний був розрахуватись за поставлений товар.

Згідно ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач з часу отримання товару не скористався передбаченим нормами ст. 666 Цивільного кодексу України правом встановити постачальнику строк для передачі необхідних документів.

Доказів відмови від договору та повернення товару відповідачем не надано.

У відповідності з ч.1. ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Твердження відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних колегією суддів визнаються безпідставними, оскільки у матеріалах справи містяться копії експрес-накладних перевізника - товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та декларації про прийняття і відправлення вантажів перевізника - товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» до видаткових накладних, як фактичний доказ відправлення продукції на адресу відповідача (т.1, а.с. 136, 137, 138, 139, 140).

За таких обставин посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" на порушення постачальником обов'язку щодо надання рахунків і товарно-транспортних накладних є безпідставними.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не надано доказів того, що він дійсно є власником зазначеного у специфікаціях товару, а отже має право володіння, використання, розпорядження майном та здійснення щодо свого майна будь-яких дій.

З цього приводу судова колегія зазначає, що у п.п.1.3 договорів від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П сторони погодили, що постачальник гарантує, що продукція, поставлена за цим договором, належить постачальнику на правах власності, звільнена від зобов'язань перед третіми особами, треті особи не мають жодних прав на вказану продукцію. Продукція в заставі, іпотеці, податковій заставі не перебуває. Аналогічні положення містяться у п.1.3 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ.

Перелічені вище договори підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств, що свідчить про обізнаність покупця щодо належності продукції постачальнику на праві власності. Крім того, надання доказів в підтвердження права власності на продукцію умовами договорів не передбачено.

Порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" договірних зобов'язань щодо поставки продукції у повному обсязі за договорами від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П, від 15.05.2013 року № 13-149-П та від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ, на що вказує відповідач в апеляційній скарзі, не є предметом розгляду даної справи.

Згідно п. 5.5 договору від 20.03.2013 року № 20/3-13/98-П у разі прострочення термінів поставки продукції або при постачанні неякісної продукції покупець має право відмовитись від прийняття такої продукції, вимагати повернення сплачених грошових коштів, процентів, нарахованих на кошти, перераховані в якості передоплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості продукції, не оплаченої в строк за відповідною специфікацією. Аналогічні положення містяться у п.5.5 договору від 15.05.2013 року № 13-149-П та 5.6 договору від 20.11.2014 року № 28-ПЗ-ДЦ.

Крім того, невиконання позивачем поставки продукції у повному обсязі не звільняє відповідача від обов'язку оплатити вже отриманий товар.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" в апеляційній скарзі посилається на те, що для розрахунку суми позову товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Техномрія" використало невірну дату - дату видаткової накладної.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність на видаткових накладних дати, проставленої представником покупця, є підставою вважати, що останній погоджується з тим, що датою поставки є дата видаткової накладної.

В силу ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно частини 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктами 5.6. та 6.8. вищезгаданих договорів передбачено, що у разі несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

За розрахунком позивача, який перевірено судом апеляційної інстанції та визнано правильним, сума пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання по оплаті поставленої продукції становить 38491 грн. 13 коп.

За таких обставин колегією суддів відхиляються доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", наведені в апеляційній скарзі, а рішення господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2015 року у справі № 904/5963/15 залишити без змін, а скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В. Джихур

повний текст постанови виготовлений 11.02.16р.