ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.01.16р. Справа № 904/6906/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» (м. Дніпропетровськ),

приватного підприємства «Бюро подорожей та екскурсій» (м. Рівне)

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії-суддя: Татарчук В.О.

Члени колегії-судді: Петренко І.В., Фещенко Ю.В.

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача: Єрмолов Є.М., дов. №3438-К-О від 14.08.15

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» та приватного підприємства «Бюро подорожей та екскурсій» про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 24986,80грн, з яких: 10000грн - заборгованість за кредитом, 6953,04грн - заборгованість по процентам, 6591,11грн - пеня, 1442,65грн - комісія.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем-2 порушені зобов'язання за договором банківського обслуговування від 14.07.2011 щодо своєчасного та повного повернення кредиту;

- станом на 17.07.2015 заборгованість по погашенню кредиту склала: 10000грн - заборгованість за кредитом, 6953,04грн - заборгованість по процентам, 6591,11грн - пеня, 1442,65грн - комісія;

- з урахуванням договору поруки № Е0209ROHTO016 від 11.11.2013 сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів солідарно;

- відповідач-2 користувався програмою «Банк - клієнт» і зареєструватись у програмі «Банк - клієнт» можливо тільки за умови приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг»;

- банк в односторонньому порядку може змінити кредитний ліміт і відпвідача-2 було повідомлено про зміни такого ліміту;

- банк не несе відповідальності за збереження коштів клієнта в разі в разі розголошення відомостей про паролі та/або передачі електронного-цифрового підпису третім особам.

Відповідач-1 визнав позовні вимоги повністю.

Відповідач-2 заперечує проти позову посилаючись на те, що:

- 05.02.2004 між відповідачем-2 та позивачем укладено договір №247774 на здійснення розрахунково-касового обслуговування;

- з 05.02.2004 відповідач-2 користувався програмою «Банк - клієнт», однак в 2012, 2013 роках активної діяльності не здійснював, доступ до програми «Банк - клієнт» не поновлював, заява про приєднання до будь-яких «Умов» не подавалася та не укладався договір через засоби Інтернету («Приват-24» чи «Банк - клієнт»;

- доказів підключення відповідача-2 до електронних систем банку, приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» та активації послуг позивач не надав;

- з урахуванням договору №247774 від 05.02.2004 на здійснення розрахунково-касового обслуговування необхідна наявність додаткової угоди для встановлення та зміни кредитного ліміту, однак така угода не укладалася;

- договір поруки № Е0209ROHTO016 від 11.11.2013 є недійсним, оскільки відповідач-2 не давав згоди на його укладення і був укладений позивачем та відповідачем-1 для зміни підсудності;

- 26.01.2014 невстановлені особи викрали в тому числі корпоративну пластикову картку, видану ПАТ КБ «Приватбанк» та зняли грошові кошти в сумі 9500грн у зв'язку з чим, відкрито кримінальне провадження №0000459;

- позивачем не було проведено службову перевірку за зверненням ПП «Бюро подорожей та екскурсій»;

- згідно постанови Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі №6-71цс15 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя.

Відповідачі звернулись із клопотаннями про розгляд справи без участі їх представників.

В судовому засіданні 28.01.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

В матеріалах справи міститься копія заяви від 14.07.2011 приватного підприємства «Бюро подорожей та екскурсій» до ПАТ КБ «Приватбанк» в якій зазначено, що банк за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту на рахунку № 4001. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua і разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Підписавши цю заяву клієнт приєднується і погоджується із умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

На заяві зазначено, що клієнтом накладено електронно-цифровий підпис у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват 24 14.07.2011.

11.11.2013 між ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» (Поручитель) і ПАТ КБ «Приватбанк» (Кредитор) був укладений договір поруки № Е0209ROHTO016. Предметом цього договору було надання поруки поручителем перед кредитором за виконання приватним підприємством «Бюро подорожей та екскурсій» всіх своїх обов'язків за договором від 14.07.2011 (п. 1 договору).

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз чинного законодавства та матеріалів справи дозволяє стверджувати про те, що між позивачем та відповідачем-2 був укладений кредитний договір.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначалось вище, 14.07.2011 ПП «Бюро подорожей та екскурсій» було подано заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» щодо встановлення та обслуговування кредитного ліміту з вказівкою про приєднанням до Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua (а.с. 16).

При цьому на заяві ПП «Бюро подорожей та екскурсій» було проставлено електронно-цифровий підпис у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват 24.

Суд вважає необґрунтованим твердження відповідача-2 про те, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладався кредитний договір у встановленій законом формі і ПП «Бюро подорожей та екскурсій» не приєднувалось до Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з частинами 1, 3 статті 207 Цивільного кодексу України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов та правил надання банківських послуг при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

В ході вирішення спору відповідачем-2 не виконані вимоги ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України та не спростовано твердження позивача про те, що ПП «Бюро подорожей та екскурсій» належним чином пройшло верифікацію та приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з умовами реєстрації в системі інтернет банкінгу Приват-24 клієнт зобов'язаний верифікуватись за номером телефону, номером картки, електронною адресою, власним паролем. Після підтвердження реєстрації через телефон клієнт погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті http://ргіvаtbank.uа.

З огляду на викладене, при укладенні договору позивачем і відповідачем-2 були дотримані вимоги закону щодо форми такого договору і ПП «Бюро подорожей та екскурсій» приєдналося до Умов та правил надання банківських послуг.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов і правил надання банківських послуг проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 3.2.1.6.1 Умов).

Банк виконав належним чином зобов'язання за договором, надавши відповідачу-2 кредитний ліміт в розмірі 10000грн.

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов і правил надання банківських послуг, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі по тексту - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг. Клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов і правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Згідно з п 3.2.1.5.1 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором призвело до виникнення заборгованості станом на 17.07.2015 у розмірі:

- 10000грн - заборгованість за кредитом;

- 6953,04грн - заборгованість по процентам за період з 01.03.2014 по 17.07.2015;

- 6591,11грн - пеня за період з 01.04.2014 по 17.07.2015;

- 1442,65грн - комісія за період з 03.03.2014 по 17.07.2015.

Згідно з п. 3.2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Суд вважає безпідставним твердження відповідача-2 на необхідність укладення додаткової угоди для зміни кредитного ліміту.

З огляду на викладені положення п. 3.2.1.1.6 Умов і правил надання банківських послуг банк має право змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку. До того ж банком надані докази повідомлення ПП «Бюро подорожей та екскурсій» про встановлення кредитних лімітів (а.с. 167 - 173).

Щодо посилання відповідача-2 на постанову Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі №6-71цс15, суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-71цс15 відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку № 4001 за період з 14.07.2011 по 17.07.2015 (а.с. 153 - 162), грошові кошти з рахунку були зняті з банкомату саме за допомогою ключа до рахунку - пластикової картки з введенням вірного ПІН-коду.

Згідно з п.2.1.1.5.1 Умов і правил надання банківських послуг, передбачено наступні обов'язки клієнта: не передавати Карти, Стікер РауРаss, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер РауРаss або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним Договором або, що суперечить чинному законодавству. Протягом 10 днів по закінченню терміну дії Карти повернути для ліквідації Карту, а також карти, виготовлені Довіреним особам Клієнта, крім втрачених/вкрадених і віртуальних карт, вживати заходів щодо запобіганню втрати (викрадення) Карт, Стікеру РауРаss, ПІНу (персонального ідентифікаційного номеру) або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання.

Крім того, згідно з п.2.1.7.3 Умов і правил надання банківських послуг банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням пін-кода.

Відповідно до п. 1.1.5.29 Умов і правил надання банківських послуг держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, а в разі підключення до послуги «Екстрені гроші» також протягом часу блокування платіжної карти.

Встановлено, що в провадженні СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 27 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за фактом крадіжки 26.01.2014 невстановленою особою суми близько 40000грн, платіжних карток (зокрема ПАТ КБ «Приватбанк») з приміщення офісу, що належить гр. ОСОБА_7

Однак, вироком суду не встановлені як факти злочинних дій при вилученні картки і отриманні кредитних коштів відповідача-2 від його імені, так і особи, що вчинили такі дії.

В разі встановлення таких фактів відповідач-2 не позбавлений права звернутися до суду із заявою про перегляд рішення по даній справі за нововиявленими обставинами.

Посилання відповідача-2 на недійсність договору поруки є необґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, чинним законодавством України не встановлено обов'язок кредитора та поручителя попереджати боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання його зобов'язань перед кредитором, а волевиявлення боржника під час укладення договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

Виходячи із положень статей 553, 554, 626 Цивільного кодексу України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя, безпосередньо на права та обов'язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов'язання не впливає, оскільки зобов'язання боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються.

Крім того, наслідком виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, відповідно до частини другої статті 556, пункту 3 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України може бути заміна кредитора у зобов'язанні, що згідно з частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами не встановлено заборону на заміну кредитора у зобов'язанні за відсутності згоди позичальника. Натомість пунктом 3.2.1.7.5 Умов передбачено, що зобов'язання клієнта за згодою банку можуть бути виконані іншою особою.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В ході вирішення спору встановлений факт наявності заборгованості ПП «Бюро подорожей та екскурсій» за договором банківського обслуговування від 14.07.2011 у вказаній сумі і з урахуванням договору поруки № Е0209ROHTO016 від 11.11.2013 спірна сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з приватного підприємства «Бюро подорожей та екскурсій» (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, буд. 4, ідентифікаційний код 30946805) та товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, будинок 3, офіс 181, ідентифікаційний код 34562954) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) 10000грн - заборгованості за кредитом, 6953,04грн - заборгованості по процентам, 6591,11грн - пені, 1442,65грн - комісії, 1827грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 02.02.2016.

Суддя В.О. Татарчук

Суддя І.В. Петренко

Суддя Ю.В. Фещенко