Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"15" лютого 2016 р. Справа № 906/126/16

Суддя господарського суду Житомирської області Сікорська Н.А. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Житомирської міської ради

про визнання бездільності протиправною, визнання вимоги пунктів 6, 7, 8, 9, 10 Порядку розміщення малих архітектурних форм виконанні в повному обсязі, зобов'язання укласти договір довгострокової оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про:

- визнання протиправною бездіяльності Житомирської міської ради;

- визнання виконання вимог пунктів 6, 7, 8, 9, 10 Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності в повному обсязі;

- зобов'язання Житомирської міської ради укласти договір довгострокової оренди земельної ділянки строком на 5 років по вул. Ст. Бульвар,15 (перехрестя вул. ОСОБА_2 та вул. ОСОБА_3), з порядком, який передбачений п.п.11, 12, 13, 14, 15, 16 Постанови КМУ від 26.08.2009 року № 982.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявниками вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана позивачем позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Стаття 57 ГПК України визначає перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з доданих позовної заяви матеріалів, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Натомість, в позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору або сплати частково з відстрочкою, посилаючись на те, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, тобто посилається на неналежний майновий стан.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, законом не визначено обставини, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку зменшити розмір судового збору або звільнити сторону від його сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши клопотання позивача, суд відмовляє у його задоволенні , оскільки не вбачає для цього достньо обґрунтованих підстав та виходячи з того, що звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обовязком.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, всупереч вимогам ст. 57 ГПК України, до позовної заяви не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При цьому, позивачем до позовної заяви додано копії позовних матеріалів, однак, господарський суд не наділений повноваженнями щодо надіслання копій позовних матеріалів на адресу відповідача.

Згідно п. 6. ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Водночас, при повторному зверненні до суду, необхідно врахувати обставини щодо підвідомчості справи господарському суду.

Керуючись п. п. 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 26 аркушах

Суддя Сікорська Н.А.

1- позивачу (рек. з пов.)