РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 5004/250/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: Семенюк М.О. (довіреність №б/н від 22.12.2015 року)

відповідача: Мельник О.В. (довіреність № 47 від 13.01.2016 року)

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ДП "Цуманське лісове господарство" на ухвалу господарського суду Волинської області від 17.12.2015 року у справі №5004/250/12 (суддя Шум М.С.)

за позовом Акціонерного товариства фірма "Immobilien Benelux"

до Державного підприємства "Цуманське лісове господарство"

про повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області (суддя Шум М.С.) від 17 грудня 2015 року у справі №5004/250/12 за позовом Акціонерного товариства фірма «Immobilien Benelux» (надалі - позивач) до Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» (надалі - відповідач) про повернення майна, було задоволено заяву представника Акціонерного товариства фірма «Immobilien Benelux» від 20.10.2015 року, поновлено строк пред'явлення наказу господарського суду Волинської області №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року до виконання, зобов'язано видати дублікат наказу №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року про примусове виконання рішення у справі №5004/250/12 /т.2, а.с.131-133/.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що наказ було втрачено Державною виконавчою службою, а саме ДВС Головного управління юстиції у Волинській було видано наказ неповноважній особі, про що стягувачу стало відомо лише 25.09.2015 року. Враховуючи поновлення строку пред'явлення наказу суду №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року до виконання, докази наявні в матеріалах справи про втрату наказу стягувачем, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині видачі дублікату наказу №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, відповідач - Державне підприємство "Цуманське лісове господарство" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 17.12.2015 року у справі №5004/250/12 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог акціонерного товариства фірми «Immobilien Benelux» про видачу дублікату наказу господарського суду Волинської області та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до примусового виконання наказу господарського суду №5004/250/12-1 /т.2, а.с.138-141/. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що всупереч статті 120 ГПК України заявник (позивач) разом із заявою про видачу дублікату наказу господарського суду не надав довідки про втрату наказу. Крім того, частина 1 статті 120 ГПК України передбачено, що стягувач вправі звернутися до господарського суду із заявою про видачу дублікату наказу до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Позивач знав чи повинен був знати, що строк виконавчого провадження становить шість місяців, а не три роки та мав би цікавитись виконавчим провадженням в межах процесуальних строків. Несвоєчасна реалізація стягувачем свого права як учасника виконавчого провадження не є поважною причиною пропущення процесуальних строків. Подання та розгляд заяви в порядку, передбаченому статтею 119 ГПК України та видача дубліката наказу в порядку, передбаченому статтею 120 ГПК України, мають під собою різні підстави для звернення з заявою, а тому не можуть розглядатися одночасно.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 січня 2016 року у справі №5004/250/12 було прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження та призначено дату судового засідання на 26 січня 2016 року /т.2, а.с.137/.

Від позивача - Акціонерного товариства фірма " Immobilien Benelux" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін /т.2, а.с.150-151/. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що висновки відповідача про порушення судом першої інстанції вимог статті 120 ГПК України є необґрунтованими, оскільки позивачем була подана довідка про втрату наказу №5004/250/12 із зазначенням про те, що даний наказ не було пред'явлено повторно до виконання. Твердження відповідача про порушення господарським судом Волинської області при винесені оскаржуваної ухвали вимог статті 119 ГПК України, у зв'язку з тим, що наказ уже було пред'явлено до виконання є безпідставними, так як дана обставина не має значення при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення наказу для виконання, оскільки береться до уваги лише поважність причин пропуску такого строку. Крім того, твердження відповідача, про те, що судом не було з'ясовано законність представництва інтересів позивача Засєкіною О.М. не відповідає дійсності, адже судом було оглянуто і досліджено матеріали виконавчого провадження №35547348 та встановлено відсутність будь-якої довіреності виданої позивачем Засєкіній О.М. на представництво інтересів товариства.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26 січня 2016 року у справі №5004/250/12 було задоволено клопотання відповідача ДП "Цуманське лісове господарство" про продовження строку розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 10 лютого 2016 року /т.2, а.с.160-161/.

Безпосередньо в судовому засіданні представники відповідача та позивача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Волинської області від 22.05.2015 року №5004/250/12 позов задоволено частково, зобов'язано державне підприємство "Цуманське лісове господарство" повернути акціонерному товариству фірма "Immobilien Benelux" безпідставно набуте майно обладнання лісопиляння і деревообробки з подальшим переліком відповідного майна.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 року рішення господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12 залишено без змін.

На виконання рішення судів першої та другої інстанції господарським судом Волинської області було видано наказ №5004/250/12-1 від 05.10.2012 року.

20.10.2015 року стягувач - акціонерне товариство фірма "Immobilien Benelux" звернулося до господарського суду Волинської області із заявою від 20.10.2015 року про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Вказана заява обґрунтована тим, що 16.12.2012 року ДВС Головного управління юстиції у Волинській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу суду від 05.10.2012 року №5004/250/12-1.

В подальшому у зв'язку з тривалим невиконанням наказу представником стягувача на підставі довіреності надіслано лист до ДВС Головного управління юстиції у Волинській області з проханням повідомити про результати виконання наказу у даній справі.

Листом від 25.09.2015 року Державною виконавчою службою повідомлено, що виконавче провадження по примусовому виконання наказу господарського суду Волинської області від 05.10.2012 року №5004/250/12-1 завершене, а наказ повернутий стягувачу у зв'язку з відсутністю майна у боржника.

При цьому, виконавчий документ та супровідний лист отримано громадянкою Засєкіною О.М. 22.11.2013 року. Проте, як зазначено в заяві, представником стягувача у вказаному виконавчому провадженні виступав Овчаров Андрій Вікторович. Відтак, заявник вважає, що оригінал наказу у даній справі отримано особою, яка не мала права представляти інтереси стягувача без належно оформленої довіреності, тому виконавчий документ був втрачений, що унеможливлює повторне звернення позивача до органів ДВС для виконання наказу суду у справі №5004/250/12.

Крім того, представник Акціонерного товариства фірма «Immobilien Benelux» просив господарський суд Волинської області поновити строк для пред'явлення наказу до виконання.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Порядок встановлення, обчислення та закінчення процесуальних строків, підстави їх зупинення, умови і порядок відновлення та продовження процесуальних строків регламентовано статтями 50 - 53 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приписами частин 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та дійсно пов'язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що 16.12.2012 року ДВС Головного управління юстиції у Волинській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу суду від 05.10.2012 року №5004/250/12-1.

В подальшому, у зв'язку з тривалим невиконанням наказу представником стягувача на підставі довіреності надіслано лист до ДВС Головного управління юстиції у Волинській області з проханням повідомити про результати виконання наказу у даній справі /т. 2, а.с.76/.

Листом від 25.09.2015 року Державною виконавчою службою повідомлено, що виконавче провадження по примусовому виконання наказу господарського суду Волинської області від 05.10.2012 року №5004/250/12-1 завершене, а наказ повернутий стягувачу у зв'язку з відсутністю майна у боржника /т.2, а.с.116/.

При цьому, як вбачається з долучених до листа документів, виконавчий документ та супровідний лист отримано громадянкою Засєкіною О.М. 22.11.2013 року /т.2, а.с.78-80/.

Державний виконавець в письмових поясненнях від 13.11.2015 року №04-33/7978, які було надано суду першої інстанції зазначав, що оригінал наказу суду від 05.10.2012 року №5004/250/12-1 вручено під розписку Засєкіній О.М., проте копія довіреності не виготовлялась та в матеріалах справи відсутня.

Як вірно встановлено місцевим судом, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень Засєкіної О.М. на отримання, зокрема, оригіналу виконавчого документу стягувачем згідно якого є акціонерне товариство фірма "Immobilien Benelux", Бельгія, м.Малмеді. В матеріалах виконавчого провадження відсутня будь-яка довіреність, видана стягувачем Засєкіній О.М. на представництво інтересів товариства чи вчинення від імені товариства будь-яких дій.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оригінал наказу у даній справі отримано особою, яка не мала права представляти інтереси стягувача без належно оформленої довіреності, тому виконавчий документ був втрачений, що унеможливлює повторне звернення позивача до органів ДВС для виконання наказу суду у справі №5004/250/12.

Крім того, в поясненнях Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 27.11.2015 року №04-33/8428 зазначено, що наказ суду від 05.10.2012 року №5004/250/12-1 можна вважати втраченим.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Волинської області прийшов до правильного висновку про задоволення заяви стягувача та поновлення строку пред'явлення наказу суду №5004/250/12-1 від 05.10.2012 року до виконання, оскільки наказ було втрачено Державною виконавчою службою, а саме ДВС Головного управління юстиції у Волинській було видано наказ неповноважній особі, про що стягувачу стало відомо лише 25.09.2015 року.

Також, у заяві від 20.10.2015 року стягувач просив господарський суд Волинської області видати дублікат наказу у зв'язку з його втратою.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року №9 дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що стягувач має право на звернення до суду з заявою про видачу дубліката наказу лише в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані, зокрема довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

За видачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Стягувачем до заяви про видачу дубліката наказу було додано докази сплати судового збору.

Враховуючи поновлення місцевим судом строку пред'явлення наказу суду №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року до виконання, докази наявні в матеріалах справи про втрату наказу стягувачем, суди обох інстанцій дійшли висновку про задоволення заяви в частині видачі дублікату наказу №5004/250/12-1 від 05.10.2015 року.

Доводи апелянта про те, що стягувач мав би цікавитися виконавчим провадженням в межах процесуальних строків, тобто протягом шести місяців після відкриття виконавчого провадження колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідні обставини не можуть бути єдиною підставою для відмови в задоволенні заяви. Акціонерне товариство фірма "Immobilien Benelux" звернулося до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу суду від 05.10.2012 року в межах строку, встановленого для його пред'явлення до виконання. В подальшому, саме на державну виконавчу службу покладено обов'язок повідомлення стягувача щодо ходу виконавчого провадження. Як зазначалося вище, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого документа отриманий неуповноваженою на це особою. Відтак, стягувач до 25.09.2015 року не був належним чином повідомлений про повернення наказу суду та відповідно необхідність повторного його пред'явлення до виконання.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 17.12.15 року у справі №5004/250/12 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 5004/250/12 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.