РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа №910/30752/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Авто Транс АГ";

до Приватного підприємства "Науково-виробничий центр розвитку технологій";

про стягнення 72 976,28 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Карпенко Т.О., представник, довіреність № 67-Д від 09.12.2015 р;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 33 997,30 грн. основного боргу, 2 002,15 грн. трьох процентів річних, 36 976,83 грн. пені, а також 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 року порушено провадження у справі № 910/30752/15, розгляд справи призначено на 14.01.2016 року.

У судовому засіданні 14.01.2016 року оголошено перерву у справі до 04.02.2016 року.

12 січня 2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача тільки 24 993,98 грн. пені та 2 049,89 грн. трьох процентів річних.

Дослідивши заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, судом приймається вказана заява позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, тобто у справі має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

У судовому засіданні 02.02.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, однак свого представника в судове засідання не направив. У своєму письмовому відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує, у задоволенні позову просить відмовити повністю з огляду на погашенням ним основної заборгованості.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлас Авто Транс АГ» (виконавець) та Приватним підприємством «НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР РОЗВИТКУ ТЕХНОЛОГІЙ» (замовник) 03.06.2015 року було укладено договір про надання послуг № 03/06-15, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги по перевезенню вантажу за заявкою замовника, а замовник зобов'язується прийняти надані йому послуги та сплатити виконавцю їх вартість.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. договору вартість однієї години роботи техніки становить 215,00 грн. в т.ч. ПДВ, без вартості дизельного пального. Оплата наданих послуг замовником здійснюється двічі на місяць наступним чином: передплата за 1000 годин роботи в розмірі 215 000,00 грн. здійснюється на протязі 3-х банківських днів з дня виставлення виконавцем рахунку; остаточний розрахунок здійснюється на 15-й день надання послуг (виконання робіт) протягом 3-х банківських днів з дня виставлення виконавцем рахунку.

Позивач у своїй позовній заяві стверджує, що відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання щодо оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 33 997,30 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 статтею 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши спірний договір, суд прийшов до висновку про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що після порушення провадження у справі, відповідачем було повністю погашено суму основного боргу в розмірі 33 997,30 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 186 від 09.12.2015 р. на суму 8993,30 грн. та № 200 від 21.12.2015 р. на суму 25 000,00 грн.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 33 997,30 грн.

В той же час, у зв'язку з порушенням строків виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача 24 993,98 грн. пені та 2 049,89 грн. трьох процентів річних.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 6.3. договору визначено, що замовник за порушення строків оплати послуг зобов'язаний сплатити виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок трьох процентів річних, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю в розмірі 2 049,89 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 33 997,30 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Науково-виробничий центр розвитку технологій" (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Авто Транс АГ" (53073, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Златоустівка, вул. Підстепна, 65-А, ) 24 993 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто три) грн. 98 коп. пені, 2 049 (дві тисячі чорок дев'ять) грн. 89 коп. трьох процентів річних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 05.02.2016 р.