ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Справа № 904/6284/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

При секретарі Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Попова К.В., представник, довіреність №б/н від 09.02.2016 р.;

від відповідача-1 за первісним позовом: Зубрич Д.О., представник, довіреність №б/н від 01.02.2016 р.;

Представник відповідача-2 за первісним позовом у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року у справі № 904/6284/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД», м. Дніпропетровськ

до відповідача 1 - Публічного акціонерного товариства «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» ( с. Жовтень Сахновщинського району Харківської області)

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Біфоріум», м. Дніпропетровськ

про стягнення 186 329 грн. 66 коп.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня», ( с. Жовтень Сахновщинського району Харківської області)

до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД», м. Дніпропетровськ

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Біфоріум», м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків у розмірі 24 624 грн. 13 коп.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року (суддя Дубінін І.Ю.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» - задоволені.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" 145 963 (сто сорок п'ять тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 70 коп. - проіндексовану суму боргу, та солідарно з Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" 31 792 (тридцять одна тисяча сімсот дев'яносто дві) грн. 60 коп. процентів за користування товарним кредитом, 8 573 (вісім тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 36 коп. пені.

У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач -1 за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги відповідач 1 - Публічне акціонерне товариство «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, оскільки тільки експертиза могла встановити поставку неякісного товару, наслідком якого стало понесення відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» збитків, оскільки вони не отримали бажаного результату від отриманого товару.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення зустрічного позову і відмови у задоволенні первісного позову.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 16 грудня 2015 року було змінено склад колегії суддів, у зв'язку з відпусткою судді Дарміна М.О., визначено для розгляду справи № 904/6284/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В.( доповідач), судді - Чус О.В., Герасименко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17 грудня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 27 січня 2016 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 26 січня 2016 року було змінено склад колегії суддів, у зв'язку з виходом на роботу судді Дарміна М.О., визначено для розгляду справи № 904/6284/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В.( доповідач), судді - Дармін М.О., Чус О.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 січня 2016 року відповідно до статті 25 ГПК України було замінено позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ у справі № 904/6284/15 - на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" м. Дніпропетровськ, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 09 лютого 2016 рік.

У судовому засіданні представник відповідача 1 за первісним позовом підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача за первісним позовом просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Біфоріум», який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розглядові справи на підставі наявних доказів.

Відповідач 1 за первісним позовом - Приватне акціонерне товариство "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня" в судовому засіданні заявив клопотання про призначення по справі товарознавчої експертизи для з'ясування питання, чи відповідає препарат Крейсер, придбаний у ТОВ «Агросфера» сертифікату якості; чи повинен бути внесений до препарату Крейсер «прилипач» та на скільки погіршується дія препарату без внесення «прилипача».

Розглянувши означене клопотання колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Проте, як вбачається з умов договору, сторони погодили, що якість товару та її відповідність діючим державним стандартам встановлюється сертифікатом якості товару. Позивачем було надано сертифікат якості товару, а відповідач відповідно не скористався своїм правом спростувати якість товару сертифікатом відповідності, виданим Державним підприємством "Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров'я України" або Національним університетом біоресурсів і природокористування України.

Крім того, колегія суддів враховує, що від моменту отримання товару та його часткового використання пройшов значний проміжок часу, а відповідач 1 не надав суду доказів того, що препарат зберігався в умовах, які передбачені інструкцією виробника, що також виключає доцільність призначення означеної експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера", як продавець, та Приватним акціонерним товариством "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня", як покупець, укладений договір купівлі-продажу № 16153, за умовами якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість Засобів Захисту Рослин, Мікродобрив іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно до пункту 3.1. договору, конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні, згідно розділу 4 цього договору.

Пунктом 3.2. договору купівлі-продажу узгоджено, що загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом.

До договору купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015р. було підписано Специфікацію № 1 від 14 травня 2015р., Специфікацію № 2 від 14.05.2015р., де сторони узгодили конкретний асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем.

Відповідно до умов оплати по Специфікаціям к договору купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015р. передбачено, що товар по Специфікації до договору продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстроченням платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну кінцеву вартість товару, отриманого згідно Специфікації до договору, у строк до 12 червня 2015 року.

Звертаючись до відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" із позовом про стягнення 186 329,66 грн., з яких: 145 963,70 грн. - проіндексована сума боргу, 8 573,363 грн. - пеня, 31 792,60 грн. - проценти за користування товарним кредитом, позивач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера» посилався на порушення відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" зобов'язань за договором купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015р., в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар, виконання якого було забезпечено договором поруки, укладеним із відповідачем 2- Товариством з обмеженою відповідальністю "Біфоріум".

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач відповідно до умов договору купівлі-продажу та Специфікацій до нього передав, а покупець прийняв у власність товар - Засоби Захисту Рослин, Мікродобрива на загальну суму 237 975,36 грн., а сплатив 107 071,55 грн. Оскільки пунктом 4.8 договору сторонами узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару у гривні (боргу), у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США), то з урахуванням коливання курсу гривні до долара США, на користь позивача підлягає стягненню проіндексована сума вартості товару (боргу) в сумі 145 963,70 грн.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Біфоріум" із зустрічним позовом про стягнення збитків у сумі 24 624, 13 грн., позивач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство "Племінний завод ім. 20-річча Жовтня" посилався на те, що отриманий за договором купівлі-продажу товар спричинив діаметрально-протилежний ефект його цільовому призначенню, виявився неефективним, внаслідок чого позивач за зустрічним позовом витратив додаткові кошти для досягнення ефекту, що є його збитками.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, господарський суд першої інстанції виходив з того, що під час приймання товару за договором будь-яких письмових заяв (претензій) з боку позивача за зустрічним позовом з питань кількості, якості та документів згідно п.4.12. договору, в порядку передбаченому п. 5.4. договору, на адресу відповідача за зустрічним позовом не надходило; причиною того, що не спрацював один із препаратів, придбаних у відповідача за зустрічним позовом, стало неправильне використання препарату з боку працівників позивача за зустрічним позовом. Тобто, відсутній як причинний зв'язок між збитками, які поніс позивач за зустрічним позовом та діями відповідача за зустрічним позовом, так і вина останнього у їх виникненні. У зв'язку з чим, вбачається безпідставність заявлених вимог з боку позивач за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків у розмірі 24 624,13 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до умов договору купівлі-продажу та Специфікацій до нього продавець передав, а покупець прийняв у власність товар - Засоби Захисту Рослин, Мікродобрива на загальну суму 237 975,36 грн., за видатковими накладними: № 140549/08 від 14 травня 2015р. на суму 13 576,73 грн. (а.с. 20); № 140551/08 від 14 травня 2015р. на суму 224 398,63 грн. (а.с. 21).

Проте, у порушення умов договору, відповідач-1 не оплатив повну вартість поставленого товару, здійснивши лише два платежі на загальну суму 107 071,55 грн., що підтверджується банківськими виписками за 19 червня 2015року та за 01 липня 2015року (а.с. 23 - 24).

Статтею 524 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, (Валюта виконання грошового зобов'язання) передбачено наступне: "Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом".

Пунктом 4.6. договору передбачено, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводяться у гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7., 4.8. договору.

Пунктом 4.8. Договору узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару у гривні (боргу), у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США). Також, в даному пункті позивач та відповідач-1 узгодили формулу, згідно якої, буде відбуватися розрахунок проіндексованої суми вартості товару у гривні та визначили відповідні показники для такого розрахунку.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач 1 не виконав свої зобов'язання за договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 145 963 грн. 70 коп. проіндексованої у відповідності до п. 4.8 договору, суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстрочкою або розстроченням платежу.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 7.1. договору купівлі-продажу передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у Специфікації (ях) до договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за якій сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 7.2. договору купівлі-продажу встановлено, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього договору.

Згідно пункту 7.3. договору купівлі-продажу, покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач 1 прострочив оплату товару, проданого в кредит, то висновки суду першої інстанції про стягнення процентів за користування товарним кредитом у сумі 31 792,60 грн. та пені у сумі 8 573,36 грн. з відповідача 1 та відповідача 2 , є законними та обґрунтованими, оскільки відповідач 2 виступив поручителем за укладеним договором.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера", як кредитор, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біфоріум", як поручитель, було укладено договір поруки № 16153-ПОР.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, предметом цього договору поруки є зобов'язання поручителя перед кредитором відповідати за порушення Публічним акціонерним товариством "Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня", як боржник, його зобов'язань перед кредитором за основним договором, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: сплату процентів за користування товарним кредитом у спосіб та відповідно до умов основного договору та у розмірі відповідно до пунктів 4.2., 7.2., 7.3. основного договору: сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору.

Відповідно до п. 1.4. договору поруки, поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням боржника перед кредитором за основним договором щодо: сплати процентів за користування товарним кредитом у спосіб та відповідно до умов основного договору та у розмірі відповідно до пунктів 4.2., 7.2., 7.3. основного договору; сплати неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору. При цьому Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що під основним договором в цьому договорі поруки розуміють договір купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015р., укладений між кредитором (в основному договорі іменується як "Продавець") та боржником (в основному договорі іменується як "Покупець").

Згідно п. 5.1. договору поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що передбачені п. 1.1 даного договору.

Як визначено п. 8.1. договору поруки, договір поруки набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років. У разі порушення зобов'язання боржником, кредитор має право, на власний вибір, направити поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до поручителя позов (п. 4.1. договору поруки).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив первісний позов та стягнув з відповідача 1 проіндексовану суму боргу, та солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 - проценти за користування кредитом та пеню.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про стягнення збитків з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2015 року комісією, в яку входили представники позивача та ТОВ "Агросфера" було обстежено посіви кукурудзи на зерно, що належать ПАТ "Племінний завод 20-річчя Жовтня", які були оброблені закупленими добривами, за наслідками якого був складений Акт на предмет дії гербіцидів фірми "Агросфера".

Комісією встановлено, що посіви кукурудзи були оброблені гуматами разом з геріцидами Дікам плюс та Крейсер. Прилипач, який повинен був внесений разом із гербіцидом Крейсер не було внесено, так як у гумітах знаходився прилипач. На вказаних полях гербіциди спрацювали не в повній мірі, мишій почав відростати. Комісією встановлено, що при внесенні гербіциду Крейсер було допущено порушення технології внесення.

Також комісією було вирішено про проведення контрольного внесення гербіцидів на кукурудзі, про що був складений Акт та Додаток № 2.

24 червня 2015 року комісія провела обстеження посівів кукурудзи на зерно, де проводилось контрольне внесення гербіциду Крейсер. Для порівняння на другому полі № 6,7 II сівозміни було внесено гербіцид Таїс (діюча речовина така як у Крейсера) фірми Альянс - Еко. Комісією встановлено, що на контрольних ділянках посівів кукурудзи на полі № 6,7 II сівозміни площею 1,2 га., та на полі № 9 І сівозміни площею 6 га., де проводилось контрольне внесення гербіциду, Крейсер фірми Агросфера не спрацював, мишій не було знищено, почалося відростання коріння. Тоді як на другому полі № 6,7 II сівозміни, де було внесено гербіцид Таїс фірми Альянс-Еко гербіцид спрацював мишій пропав.

Відповідно до ч. 1 статті 679 Цивільного кодексу України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Згідно ч. 1 ст. 687 Цивільного кодексу України, перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до п. 5.4. договору купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015року, прийом товару по кількості і якості та документів згідно п. 4.12. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені п. 4.12., йому переданими.

З матеріалів справи вбачається, що під час приймання товару за договором будь-яких письмових заяв (претензій) з боку позивача за зустрічним позовом з питань кількості, якості та документів згідно п.4.12. договору, в порядку передбаченому п. 5.4. договору, на адресу відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Відповідно до п. 5.5. договору купівлі-продажу № 16153 від 14 травня 2015року, передбачено, що згідно ст.6, ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України сторони домовились, що Товар - Засоби Захисту Рослин вважаються неякісними лише у випадку, якщо це підтверджується висновками (сертифікатами відповідності) одного з двох акредитованих закладів, а саме: Державним підприємством "Науковий центр превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка Л.І. Медведя Міністерства охорони здоров'я України" або Національним університетом біоресурсів і природокористування України.

Проте, такого сертифікату відповідач 1 за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) суду не надав.

Відповідно до п. 5.6. договору, претензії покупця розглядаються продавцем і визнаються обґрунтованими тільки за умови дотримання покупцем вимог п. 5.4., 5.5., 5.5.1., а також вимог інструкцій виробника, нормативних документів по транспортуванню, збереженню і застосуванню такого види товару. В іншому випадку він втрачає право на пред'явлення претензії до продавця по якості товару, і товар вважається таким, що задовольняє вимоги покупця.

Оскільки відповідач 1 за первісним позовом не дотримався встановленого договором порядку звернення із претензією щодо якості товару, то висновки суду першої інстанції про безпідставність вимог відповідача 1( позивача за зустрічним позовом) про стягнення збитків, є правильними.

Крім того, як вбачається зі змісту самого акту наданого відповідачем-1, причиною того, що препарат Крейсер не спрацював в повній мірі, стало порушення працівниками відповідача-1 технології його внесення, а тому несприятливі наслідки сталися через недбалі дії працівників відповідача-1 та порушення останнім вимог інструкцій виробника.

Відповідно до статі 22 Цивільного кодексу України, збитками, зокрема є витрати, яких зазнала особа у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

При вирішенні спору про відшкодування збитків обов'язковому з'ясуванню підлягають наявність таких збитків, протиправність діяння, наявність причинного зв'язку між збитками і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в їх спричинені.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами продаж йому товару неналежної якості.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 1 жовтня 2015 року у справі № 904/6284/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 лютого 2016 року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.В.Чус