РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/21988/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельний дім науково-технічний центр «АВС»

до: 1) Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»; 2) Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК»

про стягнення 78000000 грн. та зобов'язання вчинити дії.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідачів: 1) Слівінський М.О. (представник за довіреністю);

2) Ковальов С.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про зобов'язання Відповідача-2 перерахувати Відповідачу-1 кошти у сумі 78000000 грн., які отримані від Позивача та перебувають у Відповідача-2 на підставі договору про відкриття покритого акредитиву, а також про стягнення з Відповідача-1 на користь Позивача 78000000 грн. заборгованості за договором на постачання продукції та надання супутніх послуг.

Позов мотивований неналежним виконанням Відповідачами умов указаних договорів, а також наявністю певних обставин, у зв'язку з якими Позивач вважає, що отримав відстрочку виконання (перенесення строків виконання) зобов'язання за договором.

Відповідачі проти позову заперечують з наведених ними у відзивах обґрунтувань, а також оскільки Відповідач-1, зокрема вважає, що його зобов'язання за договором припинені у зв'язку з виконанням зобов'язання належним чином, а Відповідач-2 вказує, що Позивач до нього у встановлені договором строки та порядку не звертався.

Клопотання Відповідача-1 про зупинення провадження у справі судом розглянуто та відхилено оскільки заявник не навів суду у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи, тобто - неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі / у інших справах (у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин). Аналогічну правову позицію наведено у п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18.

Позивач не скористався своїм правом направити повноважних представників у засідання 01.02.2016, хоча про оголошення перерви та призначення засідання на 01.02.2016 його представник був повідомлений під розписку.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 18.02.2013 між Відповідачем-1, як покупцем, та Позивачем, як постачальником, Договору № ПУ-31927-ДЗ (далі - Договір, Договір поставки), Позивач взяв на себе зобов'язання у порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити комплекти обладнання (далі - Продукція), а також надати послуги з проведення приймальних випробувань, шеф-монтажу, шеф-нагляду та вводу у експлуатацію (далі - Послуги), а Відповідач-1 зобов'язався у порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Строк поставки Продукції по Договору вказаної у Специфікації №1 сторони погодили у 14 місяців, та встановили, що поставка Продукції у строки здійснюється Постачальником за умови виконання Покупцем своїх обов'язків по оплаті Продукції за умовами даного Договору.

Загальна сума (ціна) Договору становить 78000000 грн. з ПДВ.

У розділі № 6 Договору сторони погодили, що Покупець сплачує вартість Продукції за цінами, зазначеними в Специфікації №1, в національній валюті України шляхом виставлення безвідкличного покритого документарного подільного акредитиву зі строком дії 14 місяців.

Також сторонами було чітко встановлено порядок проведення оплати по акредитиву, а саме, що Покупець протягом 60ти календарних днів з моменту підписання договору відкриває на користь Постачальника 100% безвідкличний покритий документарний подільний акредитив на суму 78000000 грн., і при цьому, платежі за акредитивом за перший комплект Продукції у розмірі 39000000 грн. здійснюються не пізніше 5 банківських днів у виконуючому банку проти надання Постачальником документів, які відповідають умовам акредитива та визначені у п. 6.2.4 Договору, а платежі за акредитивом за другий комплект Продукції, у розмірі 39000000 грн. здійснюється протягом 5 банківських днів у виконуючому банку проти надання Постачальником документів, які відповідають умовам акредитива та визначені у п. 6.2.5 Договору.

У п. 6.2.6 Договору сторони дійшли згоди, що при наявності помилок у наданих документах оплата здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з моменту виправлення Постачальником помилок і надання виконуючому банку виправлених документів.

На виконання умов Договору поставки між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 було укладено Договір про відкриття покритого акредитиву від 26.03.2013 на суму 78000000 грн., та виконано його, що підтверджується залученою до справи банківською випискою, тому зобов'язання Відповідача-1 за Договором припинені за ст. 599 ЦК України (належне виконання).

Указані вище Договір поставки та Договір акредитиву у встановленому законом порядку недійсними не визнані.

Договір поставки відповідно до його п. 12.1 закінчився 31.12.2014, а щодо наявної у цьому ж пункті фрази, що «договір діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови Договору про його дію «до повного виконання сторонами своїх обов'язків» не свідчать про те, що даною фразою договором установлено строк дії зобов'язань за Договором (строк дії договору) в розумінні ст.ст. 251, 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ст.ст. 254, 631 ЦК України та отже Договір поставки відповідно до його п. 12.1 закінчився 31.12.2014, та продовжений не був. Зворотного матеріали не містять.

За приписами ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як було вказано вище судом, поставка Продукції у строки за Договору здійснюється Постачальником за умови виконання Покупцем своїх обов'язків по оплаті Продукції за умовами даного Договору, а саме - шляхом відкриття акредитиву, і дане зобов'язання Покупцем було виконано, що встановлено вище судом.

При цьому обов'язок перерахувати указані кошти за акредитивом Постачальнику у Банку виникає:

- за перший комплект Продукції у розмірі 39000000 грн. не пізніше 5ти банківських днів у виконуючому банку проти надання Постачальником документів, які відповідають умовам акредитива та визначені у п. 6.2.4 Договору;

- за другий комплект Продукції, у розмірі 39000000 грн. протягом 5ти банківських днів у виконуючому банку проти надання Постачальником документів, які відповідають умовам акредитива та визначені у п. 6.2.5 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1096 ЦК України, для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, що підтверджують виконання всіх умов акредитива. У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Матеріали справи не містять доказів, що Позивачем протягом строку дії Договору та у встановлений Договором строк подавалися до Банку (Відповідача-2) комплекти документів, які відповідають умовам акредитиву та визначені у п. 6.2.4 та у п. 6.2.5 Договору, а листи про готовність продукції до постачання, на які посилається Позивач, не відповідають указаним пунктам договору щодо пакету документів, які був зобов'язаний подати до Банку Позивач.

При цьому судом враховано, що заходи забезпечення позову, які забороняли Позивачу та Відповідачу-1 вчиняти дії на виконання умов Договору, були скасовані ухвалою суду від 06.02.2015, а отже заборона була неправомірною, тому вчинення Позивачем вищеописаних дій по виконанню Договору протягом строку дії Договору та у встановлений Договором строк було б правомірним.

Отже право Позивача з боку Банку (Відповідача-2) порушені не були, оскільки передбачені Договором пакети документів до Банку не подавалися, тому обов'язку виконати наданий акредитив у Банку не виникнуло.

Натомість з боку Відповідача-1 права Позивача також не порушені, оскільки ним було виконано умови Договору поставки та надано акредитив, як гарантію оплати, який Позивач за умовами Договору отримує вже не від Відповідача-1, а від Відповідача-2 за умови подання йому передбачених Договором пакетів документів, чого, як було встановлено вище судом, Позивачем зроблено не було.

Докази, що Відповідач-1 перешкоджав Позивачу отримати кошти за акредитивом у матеріалах справи відсутні.

Лист Банку № 736 від 11.06.2015, де останній не вказує на відсутність належних комплектів документів, як на підставу відмови у виконанні акредитиву, а вказує на наявність незакінчених судових справ, судом до уваги не приймається, оскільки наявність належного пакету документів та докази подання цих документів до Банку не були доведені Позивачем перед судом належними засобами доказування (копії документів та докази їх подання суду не подані).

При цьому суд приймає до уваги, що також 26.05.2014 закінчився строк (останній день строку) дії акредитиву по Договору акредитиву - його було встановлено тривалістю в 14 місяців з моменту укладення Договору, тобто з 26.03.2013.

Докази поставки обумовленої Договором продукції у матеріалах також справи відсутні, Позивач передплату не отримав через невиконання договору зі свого боку та неподання до Банку обумовленого пакету документів та в строк, і вина Відповідача-1 у неотриманні Позивачем передплати останнім не доведена, що обгрунтовано вище судом, тому у суду відсутні підстави за ст. 538 ЦК України зобов'язувати Відповідачів за позовом здійснювати зустрічне виконання зобов'язань, у зв'язку з невиконанням зобов'язань зі свого боку самим Позивачем.

Окремо суд зазначає, що відсутні підстави стягувати з Відповідача-1 на користь Позивача 78000000 грн., як передплати по Договору, оскільки зобов'язання з передплати Відповідачем були виконанні у передбаченому Договором порядку та у повному обсязі - укладенням Договору від 26.03.2013 та відкриттям акредитиву на суму 78000000 грн., тому зобов'язання Відповідача-1 за Договором припинені за ст. 599 ЦК України (належне виконання).

І також відсутні підстави стягувати спірну суму коштів з Відповідача-2, як Банку, оскільки докази виконання вимог акредитиву щодо подання Позивачем Банку обумовленого договором пакету документів у матеріалах справи відсутні (Позивачем не надані).

З огляду на все вищенаведене, а також оскільки Позивач не довів порушення на момент звернення до суду з позовом та на момент вирішення спору його охоронюваних законом прав та інтересів з боку Відповідачів, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін, наведені ними у наданих суду поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору (відмову у позові) не вплинуть.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з даним позовом покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.02.2016

Суддя Сташків Р.Б.