ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Справа № 925/979/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.,
суддів :Бакуліної С.В. (доповідач), Поляк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд"
на постановувід 02.12.2015 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 925/979/15
господарського суду Черкаської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд"
доКанівської міської ради
провизнання недійсними договорів, визнання права постійного користування земельною ділянкою
в судовому засіданні взяли участь представники :
від позивача: від відповідача:Антоненко І.В. (довіреність № 5 від 20.01.2016) не з'явились
В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Черкаської області (суддя Дорошенко М.В.) від 09.07.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Тищенко О.В.) від 02.12.2015, у справі № 925/979/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені по справі судові акти, позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст.8, 13, 52, 70 Закону України "Про акціонерні товариства", ст.13 Закону України "Про оцінку земель", ст.ст.13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст.ст.11, 16, 167, 169, 374, 92 ЦК України, ст.ст.2, 8, 48, 82, 133, 148, 152, 197 ГК України, ст.ст.80, 84, 123, 124, 127, 128, 142 Земельного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач не надіслав.

Відповідач не скористався наданим процесуальним правом на участь у засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника позивача, який підтримав викладені в ній доводи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство "Закордоненергокомплектбуд" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Канівської міської ради з вимогами про визнання недійсними укладених між Публічним акціонерним товариством "Закордоненергокомплектбуд" і Канівською міською радою договору оренди землі від 23.03.2012 №424/2012 та додаткового договору від 08.05.2014 №169; про визнання за Публічним акціонерним товариством "Закордоненергокомплектбуд" права постійного користування земельною ділянкою згідно з державним актом на право постійного користування землею від 04.05.1990 ІІ-ЧР №001250. Позовні вимоги вмотивовані посиланням на те, що при укладенні договору оренди землі генеральний директор позивача перевищив надані законом і статутом повноваження; позивач не відмовлявся від права постійного користування змельною ділянкою

Судами встановлено таке.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.05.2015 у справі №925/498/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феркон Холдінг" до Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" та до Канівської міської ради про визнання недійсними договорів, визнання недійсним рішення, визнання права постійного користування земельною ділянкою були встановлені наступні обставини:

04.05.2000 Канівська міська рада видала Відкритому акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд", яке у подальшому у відповідності з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" було перейменоване у Публічне акціонерне товариство "Закордоненергокомплектбуд", державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЧР №001250 у тому, що цьому землекористувачу надано у постійне користування 39,2842 га землі в межах згідно з планом землекористування.

Вказана земельна ділянка надана Відкритому акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" у постійне користування за рішенням Канівської міської ради від 25.04.2000 №132.

За рішеннями Канівської міської ради від 26.09.2000 №294, від 17.10.2000 №339 і від 16.04.2003 №126 Відкритому акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" припинено право постійного користування земельними ділянками площею відповідно 1,0161 га, 17,558213 га і 0,0665 га.

Відтак станом на 21.02.2012 із вказаної у державному акті на право постійного користування землею від 04.05.2000 серії ІІ-ЧР №001250 земельної ділянки площею 39,2842 га у Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" у постійному користуванні залишалася земельна ділянка загальною площею 20,6503 га.

21.02.2012 Публічне акціонерне товариство "Закордоненергокомплектбуд", в особі керівника товариства ОСОБА_5, звернулось до Канівської міської ради із заявою про видачу рішення про передачу названому товариству земельної ділянки площею 20,6503 га, що знаходяться у м. Каневі, лівий берег р. Дніпро, в оренду на 5років.

01.03.2012 Канівською міською радою прийнято рішення №7-46, яким, зокрема, вирішено затвердити Публічному акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку та надати Публічному акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" земельну ділянку площею 20,6503 га в м. Каневі, лівий берег р. Дніпро під виробництво будівельних металевих конструкцій для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості терміном до 01.03.2017 за рахунок забудованих земель Відкритого акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд".

23.03.2012 на підставі рішення Канівської міської ради від 01.03.2012 №7-46 між Канівською міською радою як орендодавцем і Публічним акціонерним товариством "Закордоненергокомплектбуд" як орендарем був укладений Договір оренди землі №424/2012 (надалі - Договір оренди).

Відповідно до умов Договору оренди орендодавець передав орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування до 01.03.2017 земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0016; :03:003:0017; :03:003:0018; :03:003:0019 і :03:003:0020 загальною площею 206503 кв.м, що знаходяться у м. Каневі, лівий берег р. Дніпро.

13.11.2013 Публічне акціонерне товариство "Закордоненергокомплектбуд", в особі керівника товариства ОСОБА_5, звернулось до Канівської міської ради із заявою про видачу рішення про припинення права користування земельною ділянкою (у разі добровільної відмови) площею 4049 кв.м, що знаходяться у м. Каневі, лівий берег р. Дніпро.

19.12.2013 Канівською міською радою прийнято рішення №14-55, яким, зокрема, вирішено припинити Публічному акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" право користування (оренди) земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0018 площею 4049 кв.м, що знаходяться у м. Каневі, лівий берег р. Дніпро.

08.05.2014 на підставі рішення Канівської міської ради від 19.12.2013 №14-55 між Канівською міською радою як орендодавцем і Публічним акціонерним товариством "Закордоненергокомплектбуд" як орендарем був укладений спірний додатковий договір №169 до Договору оренди землі від 23.03.2013 №424, згідно з яким сторони цього додаткового договору зменшили загальну площу орендованої орендарем земельної ділянки з 206503 кв.м до 202464 кв.м за рахунок виключення із Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0018 площею 4039 кв.м.

05.06.2015 рішення Господарського суду Черкаської області від 12.05.2015 у справі №925/498/15 набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Договір оренди від 23.03.2012 №424/2012 та Додатковий договір від 08.05.2013 №169 від імені Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" підписано виконуючим обов'язки генерального директора товариства ОСОБА_6, який діяв на підставі статуту товариства.

Умовами Договору оренди передбачено, що нормативна грошова оцінка наданих в оренду Публічному акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" земельних ділянок становить: 11504728,28 грн, у тому числі: 10574279,10 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0016; 449039,85 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0017; 224770,35 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0018; 178439,26 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0019 і 78145,72 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0020, а річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що за один місяць оренди станом на день укладення договору становить 28761,82 грн.

Згідно з Додатковим договором від 08.05.2013 №169 нормативна грошова оцінка наданих в оренду Публічному акціонерному товариству "Закордоненергокомплектбуд" земельних ділянок становить: 11279957,26 грн, у тому числі: 10574279,10 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0016; 449039,85 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0017; 178439,26 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0019 і 78145,72 грн земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0020, а річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що за один місяць оренди станом на день укладення цього додаткового договору становить 32899,88 грн.

Підпунктом 10.6.6 (vі) статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" в редакції, чинній на день укладення спірного Договору оренди землі від 23.12.2012 №424/2012 передбачено, що до особливих питань компетенції наглядової ради товариства належить прийняття рішення про укладення товариством будь-яких договорів, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є їх предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів товариства за даними затвердженої звітності, а також внесення суттєвих змін та/або доповнень до них (зміна сторін, предмету договору, ціни, порядку оплати тощо).

У відповідності до підпункту 10.6.6 (vі) статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" в редакції, чинній на день укладення спірного додаткового договору від 08.05.2013 №169, до особливих питань компетенції наглядової ради товариства належить прийняття рішення про укладення товариством будь-яких договорів, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є їх предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів товариства за даними звітності, а також внесення суттєвих змін та/або доповнень до них (зміна сторін, предмету договору, ціни, порядку оплати тощо).

Відповідно до п.11.4 статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" генеральний директор вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Згідно з п.11.6 статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" дії, які потребують попереднього погодження (шляхом прийняття відповідного рішення) або одержання попередньої згоди наглядової ради та/або загальних зборів, генеральний директор вчиняє лише після такого погодження або одержання такої згоди в порядку, передбаченому статутом та внутрішніми документами товариства.

Пункт 11.7.4 статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" передбачає право генерального директора підписувати від імені товариства договори, довіреності та інші документи, рішення про укладення (видачу) яких прийнято (або згоду на укладення яких надано) уповноваженим органом товариства відповідно до положень статуту.

Частиною 1 ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину. У разі неприйняття наглядовою радою рішення про вчинення значного правочину питання про вчинення такого правочину може виноситися на розгляд загальних зборів.

Рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд", оформленим протоколом від 28.03.2011 №4, назване товариство було перейменоване у Публічне акціонерне товариство "Закордоненергокомплектбуд" і була затверджена його річна фінансова звітність за 2010 рік з вартістю активів станом на 31.12.2010 у сумі 12845000 грн. Відповідно 10% від вказаної вартості активів публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" за 2010 рік становить 1284500 грн.

Позов мотивовано тим, що визначена позивачем вартість послуги з надання в оренду земельної ділянки за спірним договором оренди землі №424/2012 у сумі орендної плати за увесь строк оренди перевищує десятивідсоткову частину від вартості активів Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" за 2010 рік, тому за твердженням позивача для укладення договору оренди землі №424/2012 та додаткового договору від 08.05.2014 №169 згідно з вказаними вище положеннями статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" потребувалося рішення наглядової ради або загальних зборів цього товариства.

На вирішення наглядової ради або загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" питання про укладення спірних договорів ОСОБА_6 не виносив і рішень з цього питання наглядова рада або загальні збори акціонерів названого товариства не приймали, що за твердженням позивача свідчить про перевищення ОСОБА_6 при укладанні ним спірних договорів своїх повноважень, передбачених статутом та про порушення вимог ч.1 ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства", що у свою чергу є підставою для визнання спірних договорів недійсними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди виходили із того, що у статуті Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" та у ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" мова йде про прийняття наглядовою радою рішення про укладення договорів (вчинення значимих правочинів) ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є їх предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів товариства за даними затвердженої річної фінансової звітності товариства, проте визначена у спірних договорах орендна плата за земельну ділянку не є ринковою вартістю послуги з надання в оренду земельної ділянки комунальної власності.

Касаційна інстанція вважає, що суди правомірно відмовили у задоволенні позову з огляду на таке.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1 Закону України "Про оренду землі").

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі").

Отже предметом договору оренди землі є право оренди земельної ділянки, а саме: надання орендарем (власником, або уповноваженою особою) орендодавцеві за плату на певний строк певної земельної ділянки у володіння і користування.

Оскільки найм (оренда) є окремим інститутом цивільних правовідносин (параграф 3 Глави 58 ЦК України) і він не є інститутом послуг (Глава 63 ЦК України), тому орендна плата не є платою за послуги, а є платою за надане право володіти і користуватися земельною ділянкою розмір якої встановлюється у договорі оренди землі в межах, встановлених Податковим кодексом України мінімально і максимально можливих розмірів від 3 до 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином позивач помилково ототожнив орендну плату по договору оренди землі (сумарно за весь час дії договору) з вартістю послуги про яку в якості предмету договору сторони домовляються в договорі про надання послуг, який в даному випадку сторонами не укладався.

Наведене є підставою для висновку, що ані підпункт 10.6.6 (vі) статуту Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд", ані ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" не регулюють спірних правовідносин сторін, що свідчить про те, що позивачем не доведено вчинення ним значного правочину та перевищення генеральним директором позивача свої повноважень.

Оскільки у сторін існують орендні правовідносини, які виникли внаслідок звернення позивача до відповідача із заявою про передачу земельної ділянки в оренду, касаційна інстанція доходить до висновку, що в такий спосіб позивач фактично відмовився від права оренди земельної ділянки. При цьому колегія суддів виходить із того, що статті 141, 142 Земельного кодексу України не встановлюють визначеної форми заяви про припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України (далі - Кодекс), передбачається право постійного користування земельною ділянкою (право володіння і користування земельною ділянкою без встановлення строку), якого набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (далі - Перехідні положення Кодексу), згідно з якими громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні були до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22.09.2005 №5-рп/2005 Справа №1-17/2005 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: - пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; - пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від 18 грудня 1990 року №563-XII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Касаційна інстанція вважає, що позивачем не було доведено порушення відповідачем права постійного користування ним земельною ділянкою, наданою по Договору оренди, яке припинилось не внаслідок його примушення відповідачем вчинити відмову від цього права та здійснити переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право оренди, а внаслідок добровільної відмови від права постійного користування та укладення на власний розсуд Договору оренди та Додаткового договору.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Київського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Закордоненергокомплектбуд" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі № 925/979/15 залишити без змін.

Головуючий-суддя К.Грейц

Судді С.Бакуліна

О.Поляк