РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/28940/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"
доКомунального підприємства "Київський метрополітен" Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання договору поновленим та продовженим
Суддя Борисенко І.І.

Представники:
від позивача - не з'явився;
від відповідача-1 - від вдіповідача-2 -Гайдай Т.В., за довіреністю; Шумінська , за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить визнати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва №480 від 07.07.2012р. таким, що є поновленим та продовженим на тих самих умовах і на той самий термі, що зазначені в цьому договорі, а саме до 03.07.2018р.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на той факт, що на протязі місяця після закінчення строку дії Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" жодних заяв про припинення або зміну умов Договору не отримувало, при цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" продовжує користуватись об'єктом оренди і після 05.08.2015р. та користується об'єктом оренди і на даний час. За таких обставин, Позивач вважає що Договір є поновленим та продовженим на тих самих умовах і на той самий термін, що зазначений в цьому договорі, відповідно до п. 9.7 договору оренди, ст. 764 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, з тих підстав, що відповідно до п.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або заміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну договору оренди він вважається продовженим на той самий строк і на тих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору. Відповідної додаткової угоди до Договору, на виконання п.9.7 Договору, укладено не було.

Листом від 14.07.2015р. №522-НДД КП "Київський метрополітен" повідомило Відповідача про закінчення терміну дії договору та відмову від продовження Договору оренди, а відтак за твердженням Відповідача-1 заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на договорі та чинному законодавстві.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву проти позову також заперечив, вказав, що відповідно до п.9.7 Договору, чинного законодавства, а саме ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.764 Цивільного кодексу України, Департамент на адресу позивача направив листи від 18.05.2015р. №062/07/18-5485, від 17.07.2015р. №062/07/14-8011, в яких зазначалося, що договір припиняється, орендарю необхідно повернути об'єкт оренди за актом приймання - передавання КП "Київський метрополітен". Тобто, наявність листа наймодавця про закінчення строку дії договору свідчить про неможливість автоматичного продовження строку дії договору оренди на той самий термін.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання 04.02.2016р. не з'явився, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявна у матеріалах справи розписка в повідомленні про відкладення розгляду справи, з якої слідує, що представнику Гриценко В.В. повідомлено про встановлення Господарським судом міста Києва наступного судового засідання по справі №910/28940/15 на 04.02.о 10:45.

Отже, позивач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати письмові пояснення, додаткові документи, або клопотання про відкладення розгляду справи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Пунктом 1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

07.07.2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва (Київської міської державної адміністрації) (перейменовано у Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (в тексті договору - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" (в тексті договору - орендар), а також отримувачем коштів Комунальним підприємством "Київський метрополітен" укладено договір № 480 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, згідно умов якого відповідач-2 передав позивачу, а останній прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину вестибюлю загальною площею 37,0 кв. м, яке знаходиться за адресою станція метро "Лукянівська", Б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що термін його дії з 07 липня 2012 року до 05 липня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем-2 18.05.2015, 17.07.2015р. надіслано позивачу (на юридичну адресу: 04050, м. Київ, вул. Мельникова,1-а приміщення 1,8,9,11) повідомлення №062/07/18-5485,№062/07/14-8011відповідно про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди, в яких відповідач-2 повідомив, що договір №480 від 07.07.2012 року припинив свою дію з моменту закінчення, а саме з 05.07.2012 року. Одночасно позивача повідомлено про його обов'язок повернути орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передавання підприємству - балансоутримувачу Комунальному підприємству "Київський метрополітен".

Крім того, Листом від 14.07.2015р. №522-НДД Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (Відповідач-1) також повідомило Позивача про закінчення терміну дії договору та відмову від продовження Договору оренди, а також про його обов'язок повернути орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передавання підприємству - балансоутримувачу Комунальному підприємству "Київський метрополітен".

Згідно із п.9.7 договору оренди № 480 від 07 липня 2012 року у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах які були передбачені договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною договору.

Аналогічне положення містить ч.2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Матеріали справи не містять доказів укладання сторонами відповідної додаткової угоди до Договору, на виконання п. 9.7 Договору.

Суд відзначає, що посилання позивача на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" жодних заяв про припинення або зміну умов Договору не отримувало, не заслуговує на увагу, оскільки матеріали справи спростовують зазначене твердження Позивача. В матеріалах справи є належні докази направлення Оренододавцем та отримувачем коштів за договором на адресу Позивача повідомлень про припинення договору оренди № 480 від 07 липня 2012 року.

Тобто, наявність листа наймодавця про закінчення строку дії договору свідчить про неможливість автоматичного продовження строку дії договору оренди на той самий термін.

Таким чином, договір оренди № 480 від 07 липня 2012 року припинив свою дію з 05.07.2015 року.

З огляду на наведене, вказаний договір не може вважатись поновленим (продовженим) на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, оскільки орендодавець не має наміру продовжувати договірні стосунки, у суду відсутні правові підстави зобов'язувати відповідача продовжити дію договору оренди всупереч його волі, оскільки законодавством не передбачено обов'язку орендодавця продовжувати дію договору оренди та права орендаря на таке продовження дії договору, за наявності бажання однієї із сторін припинити договір.

Слід також зазначити, що необхідною умовою продовження договору оренди приміщення, що перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання цього приміщення в оренду. І лише за наявності такого рішення та при рівності інших запропонованих умов оренди приміщення, порівняно з тими, які запропоновані рештою бажаючих взяти це ж майно в оренду, у добросовісного користувача виникає переважне право на продовження договору оренди на новий термін.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами доказів прийняття власником майна рішення про передачу спірного майна в оренду Позивачу відсутні.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, вс?тановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.02.2016.

Суддя І.І. Борисенко