РІШЕННЯ

04.02.2016Справа №910/30070/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/30070/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро», с. Вікторія,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс», м. Київ,

про стягнення 1 271 250 грн.,

за участю представників:

позивача - Юрченко О.І. (довіреність від 29.12.2015 № 29/12-1);

відповідача - Захаренко Є.В. (довіреність від 12.01.2016 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» (далі - ТОВ «Яромир-Агро») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Промвагонтранс» (далі - ТОВ «Промвагонтранс») 1 271 250 грн. винагороди за умовами договору про виготовлення продукції з давальницької сировини від березня 2014 року № 12/03-01 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13.01.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 13.01.2015 подав суду документи на виконання вимог ухвали суду і письмові пояснення; представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду документів.

Представники сторін подали клопотання про продовження строку вирішення спору.

Суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2016 розгляд справи було відкладено на 27.01.2016, у зв'язку з необхідністю провести звірку взаємних розрахунків сторін; продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

27.01.2016 позивач подав суду письмові пояснення, в яких просив суд задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що заборгованість відповідача з винагороди складає 1 271 250 грн. і на даний час не сплачена.

27.01.2016 відповідач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2016 розгляд справи було відкладено на 04.02.2016, у зв'язку з тим, що сторонами звірку проведено не було.

У судовому засіданні 04.02.2016 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 04.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ТОВ «Промвагонтранс» (замовник) та ТОВ «Яромир-Агро» (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого:

- у порядку та на умовах, визначених Договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується на земельних ділянках виростити та зібрати з наданої давальницької сировини, та передати замовнику готову продукцію - врожай, а замовник зобов'язався прийняти врожай та оплатити вартість виконаних робіт виконавця (пункти 1.1 та 1.2 Договору);

- роботи виконуються з давальницької сировини, що є власністю замовника, кількісні і якісні характеристики давальницької сировини, її параметри, вартість, визначатимуться у актах-приймання передачі в момент її передачі (пункт 2.1 Договору);

- для виконання своїх обов'язків за Договором виконавець укладає договір підряду (обробітку земельних ділянок) з підрядником, який попередньо погоджується із замовником (пункт 2.3 Договору);

- замовник взяв на себе зобов'язання, зокрема, прийняти виготовлену (вирощену) виконавцем з давальницької сировини продукцію - врожай і оплатити виконані роботи виконавця у строки, установлені Договором (пункт 3.1 Договору);

- за виготовлення (вирощування) продукції, визначеної в пункті 1.1 Договору, замовник виплачує виконавцеві винагороду в розмірі 1 271 250 грн. за рік. Сума винагороди за Договором може бути змінена за згодою сторін, про що ними укладається відповідний невід'ємний додаток до Договору (пункт 4.1 Договору);

- вказану у пункті 4.1 Договору суму винагороди замовник перераховує у такому порядку: 423 750 грн. - одночасно з підписанням сторонами Договору, а в наступні роки - не пізніше 31 квітня кожного маркетингового року; 423 750 грн. - до 31 травня кожного маркетингового року; 423 750 грн. - 31 червня кожного маркетингового року (пункт 4.2 Договору);

- крім суми винагороди виконавця, зазначеної у пункті 4.1 Договору, замовник відшкодовує виконавцю його витрати, передбачені договором підряду (обробітку земельних ділянок), зазначеним в пункті 2.3 Договору, в тому числі на оплату робіт підрядника. За дорученням виконавця виплата такого відшкодування може здійснюватись замовником на банківський рахунок підрядника (пункт 4.3 Договору);

- врожай передається замовнику виконавцем або напряму підрядником зазначеним у пункті 2.3 Договору, з подальшим наданням звіту підрядника виконавцю та підтвердженням отримання врожаю від замовника виконавцю. Здача - приймання врожаю здійснюється протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання замовником письмового повідомлення виконавця або підрядника про готовність врожаю до відвантаження. Здача - приймання врожаю оформляється актом приймання-передачі, який підписується замовником або за його дорученням - елеватором та підрядником (пункти 5.1 - 5.3 Договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2016 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх обов'язків за Договором (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором ОСОБА_3, який діяв на підставі статуту, та від відповідача - директором ОСОБА_4, яка діяла на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частиною першою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з елементами підряду та послуг.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору виконав роботи на загальну суму 1 117 039,46 грн., що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2015 зі справи № 910/28371/14.

Разом з тим, відповідач не виконав обов'язку передбаченого пунктом 4.1 Договору, а саме не сплатив позивачу винагороду у сумі 1 271 250 грн.

У свою чергу, ТОВ «Промваготранс» заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на повне виконання зобов'язань за Договором.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2015 зі справи № 910/28371/14 за позовом ТОВ «Яромир-Агро» до ТОВ «Промвагонтранс» про стягнення 611 381 грн., яке залишено без змін постановою від 01.07.2015 Київського апеляційного господарського суду, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто 497 170,46 грн. боргу.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.04.2015 зі справи № 910/28371/14 встановлено таке:

- відповідачем, в порушення взятих на себе зобов'язань, здійснено часткову оплату виконаних позивачем робіт в розмірі 659 868 грн., у зв'язку із чим, заборгованість відповідача за Договором становить 611 381 грн.;

- відповідач, заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що за Договором позивачем було надано послуги на загальну суму 1 157 039,46 грн., в підтвердження чого надав акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором, а тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 497 170,46 грн. Проте, за доводами відповідача, оплата наданих позивачем послуг не оплачена у повному обсязі у зв'язку із недотриманням позивачем вимог пунктів 5.2 - 5.3 Договору;

- в підтвердження виконання робіт та надання послуг за Договором на суму 1 271 250 грн. позивач надає акт №ОУ-0000027 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.10.2014, який не підписаний сторонами. Вказаний акт №ОУ-0000027 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.10.2014 був надісланий на адресу відповідача листом від 03.10.2014 №283, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами;

- водночас, відповідач, під час розгляду справи зазначив, що позивачем було надано послуги та виконано роботи на загальну суму 1 157 039,46 грн., в підтвердження чого надав акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками;

- в акті №ОУ-0000027 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.10.2014, наданим позивачем, зазначено, що позивачем були проведені такі роботи (надані такі послуги) по Договору: послуги згідно договору виконані в повному обсязі на суму 1 271 250 грн. (разом з ПДВ);

- згідно із актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором, наданим відповідачем, позивач передав замовнику готову продукцію та виконав комплекс робіт: дискування; рихлення; внесення мінеральних добрив; внесення засобів захисту рослин; посів сої; збирання врожаю зернових культур, сої, кукурудзи; подріблення рослинних рештків, всього на загальну суму 1 157 039,46 грн.;

- перелік та обсяг використаних позивачем матеріалів та сировини, який визначений у акті приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором відповідає переліку та обсягу матеріалів та сировини, що переданий відповідачем позивачу згідно із актом приймання-передачі давальної сировини. При цьому, в акті приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором сторони визначили які саме роботи виконані позивачем та яку продукцію і в якій кількості передано відповідачу;

- з огляду на вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку, що акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором складений у відповідності до вимог договору та даним актом підтверджується виконання позивачем робіт (надання послу) на виконання умов Договору на загальну суму 1 157 039,46 грн.

- посилання позивача на те, що актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг) за Договором підтверджується лише частина виконаних позивачем робіт спростовується переліком та обсягом використаних позивачем матеріалів та сировини, що наведений у акті, з якого вбачається, що позивачем для виконання робіт (надання послуг) на загальну суму 1 157 039,46 грн. було використані всі матеріали та сировина, що передані відповідачем та у наданих обсягах;

- доводи позивача про те, що позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти на суму 1 157 039,46 грн. на виконання договору №12/03-02 підряду (обробітку земельних ділянок) від березня 2014 року, а відповідно до пункту 4.3 Договору, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати позивачу його витрати, передбачені договором підряду (обробітку земельних ділянок), не приймаються судом до уваги, оскільки не відшкодування позивачу витрат, що передбачені договором підряду (обробітку земельних ділянок) не стосуються предмету спору у даній справі;

- наразі, позивачем не було надано суду належних доказів, в підтвердження виконання ним робіт (надання) послуг на загальну суму 1 271 250 грн., у відповідності до умов, визначених Договором;

- також, судом не приймаються до уваги усні пояснення позивача щодо стягнення з відповідача 1 271 250 грн. винагороди згідно з пунктом 4.1 Договору, оскільки, з матеріалів справи, вбачається, що предметом спору у даній справі є стягнення за виконані роботи за Договором згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг);

- таким чином, матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт (послуг) та їх прийняття відповідачем на суму 1 157 039,46 грн., які частково оплачені відповідачем у розмірі 659 869 грн.;

- враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за Договором в частині оплати виконаних позивачем робіт (послуг), заборгованість у розмірі 497 170,46 грн. підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в даній частині, у зв'язку з чим, задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості частково на суму 497 170,46 грн.

Таким чином, названим рішенням було підтверджено факт виконання робіт позивачем на суму 1 157 039,46 грн., часткову оплату відповідачем у сумі 659 869 грн. та наявність заборгованості у сумі 497 170,46 грн.

З огляду на викладене, у ТОВ «Промвагонтранс» за Договором виникло два грошових зобов'язання, а саме:

- зобов'язання з оплати виконаних ТОВ «Яромир-Агро» робіт на суму 1 157 039,46 грн.;

- зобов'язання з оплати винагороди у сумі 1 271 250 грн., яка передбачена пунктами 4.1 та 4.2 Договору.

На момент винесення рішення від 22.04.2015 зі справи № 910/28371/14 позивач частково виконав зобов'язання з оплати виконаних робіт на суму 659 869 грн.

Таким чином, зобов'язання з оплати виконаних робіт не було виконано відповідачем на суму 497 170,46 грн.

Разом з тим, відповідачем було подано суду копію платіжного доручення від 23.11.2015 № 588 на суму 507 113,87 грн., з якого вбачається, що ТОВ «Промвагонтранс» повністю погасило заборгованість з оплати виконаних позивачем робіт і виконало рішення суду від 22.04.2015 зі справи № 910/28371/14.

Що ж до зобов'язання з оплати винагороди у сумі 1 271 250 грн., то слід вказати таке.

Відповідач подав суду копії таких платіжних доручень: від 21.03.2014 № 353 на суму 558 868,74 грн.; від 21.03.2014 № 354 на суму 495 000 грн.; від 21.03.2014 № 355 на суму 495 000 грн.; від 24.03.2014 № 356 на суму 495 000 грн.; від 24.03.2014 № 357 на суму 215 000 грн.

В призначеннях платежу вказаних доручень відповідачем було вказано, що кошти перераховуються як передоплата за послуги з виготовлення продукції за Договором.

Разом з тим, відповідач пояснив, що вказані грошові кошти перераховувалися на виконання договору в цілому, включаючи сплату винагороди передбаченої пунктом 4.1 Договору.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що зобов'язання з оплати виконаних ТОВ «Яромир-Агро» робіт на суму 1 157 039,46 грн. виконано та зобов'язання з оплати винагороди у сумі 1 271 250 грн., яка передбачена пунктами 4.1 та 4.2 Договору виконано. Інших зобов'язань з договору між сторонами не виникало. А тіщо виникли - повністю виконані.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається, оскільки матеріалами справи підтверджено сплату винагороди у сумі 1 271 250 грн. за Договором.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 10.02.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук