РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа № 910/28674/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Київського учбово-виробничого підприємства № 1 Українського товариства сліпих

про стягнення 406528,40 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Кирищук В.П. (представник за довіреністю);

від відповідача: Радевич Н.М., Силич О.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Київенерго» звернулось до суду з позовом до Київського УВП № 1 УТОС про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.01.1991 між сторонами укладено Договір № 295 о/р 243 на постачання електричної енергії, згідно у умовами якого позивач здійснював постачання відповідачеві електричної енергії.

Відповідач, в порушення умов договору, обов'язки щодо сплати вартості поставленої електричної енергії належним чином не виконав, внаслідок чого за період з 01.10.2014 по 01.11.2015 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 406528,40 грн.

На підставі викладеного просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію.

14.12.2015 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв'язку зі сплатою відповідачем частини заборгованості, у якій позивач просив стягнути з останнього 96000,00 грн. Факт погашення відповідачем заборгованості підтверджений наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями та довідкою про надходження коштів, наданою позивачем.

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст. 22, 55 Господарського процесуального кодексу України, має місце нова ціна позову, з якої підлягає вирішенню спір по даній справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача позов визнав у повному обсязі та зазначив про часткове погашення заборгованості перед позивачем, внаслідок чого сума позовних вимог підлягає зменшенню. Крім того, представник відповідача заявив клопотання про розстрочку виконання рішення суду на одинадцять місяців, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Судом встановлено, що 10.01.1991 між ПАТ «Київенерго» (далі - позивач, постачальник) та Київським УВП № 1 УТОС (далі - відповідач, споживач) укладено Договір № 295о/р243 на постачання електричної енергії (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити споживачеві електричну енергію в межах 2520 кВт, а споживач зобов'язався отримати та оплатити електричну енергію відповідно до умов, викладених у договорі.

07.04.2010 сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою договір викладено у новій редакції згідно з додатком № 1 до додаткової угоди.

Відповідно до п. 1 додатку 2 до договору (Порядок розрахунків), розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 23 числа попереднього місяці до такого ж числа розрахункового місяця.

Згідно до п. 2.2 додатку 2 до договору, оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

На підтвердження обсягів споживання відповідачем електроенергії за період з 01.10.2014 по 01.11.2015 та розміру заборгованості позивачем надано копії звітів про використану активну електроенергію, рахунки-розшифровки, акти приймання-передачі товарної продукції, акти надання послуги з компенсації перетікання реактивної енергії та довідку про надходження коштів за спожиту електричну енергію.

У матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами спору щодо обсягів та якості поставленої електроенергії.

Факт існування заборгованості відповідачем визнаний, крім того, в ході розгляду справи заборгованість останнім частково погашена.

Здійснений позивачем розрахунок заборгованості судом перевірений та визнається обґрунтованим і арифметично правильним. У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості, тому позовні вимоги про стягнення 96000,00 грн. заборгованості, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст.ст. 193, 275 ГК України, визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з пояснень відповідача щодо скрутного фінансового становища підприємства, неможливості одночасної сплати належної з нього на користь позивача за рішенням суду суми, суд вважає за можливе відповідно до вимог п. 6 ст. 83 ГПК України розстрочити виконання рішення на одинадцять місяців.

Оскільки 89000,00 грн. заборгованості сплачено відповідачем до звернення позивача до суду та сплати ним судового збору, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Київського учбово-виробничого підприємства № 1 Українського товариства сліпих (03118, м. Київ, пр. Червонозоряний, буд. 115; ідентифікаційний код 03967719) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) 96000 (дев'яносто шість тисяч) грн. заборгованості та витрати зі сплати судового збору в сумі 4762 (чотири тисячi сімсот шістдесят дві) грн. 93 коп.

Розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати Київським учбово-виробничим підприємством № 1 Українського товариства сліпих (03118, м. Київ, пр. Червонозоряний, буд. 115; ідентифікаційний код 03967719) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) стягнутої на підставі рішення суми в загальному розмірі 96000 (дев'яносто шість тисяч) грн. щомісячними платежами у розмірі по 9000 (дев'ять тисяч) грн. кожен протягом лютого - листопада 2016 року та у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. у грудні 2016 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 09.02.2016

Суддя Я.В. Маринченко