ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2016 року Справа № 904/4619/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.,
суддів :Бакуліної С.В., Поляк О.І.
розглянувши матеріали касаційної скаргиДержавної фінансової інспекції в Дніпропетровській області
на постановувід 02.11.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/4619/15
господарського суду Дніпропетровської області
за позовомДніпродзержинського державного технічного університету
доПублічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруДержавна фінансова інспекція в Дніпропетровській області
простягнення 9 947,38 грн
В с т а н о в и В :

Вдруге подана касаційна скарга Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 у справі № 904/4619/15 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Натомість заявником касаційної скарги подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку з складним майновим станом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з частиною другою цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області фінансується з Державного бюджету України. На момент звернення із касаційною скаргою на рахунках Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області відсутні кошторисні призначення по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" для сплати судового збору.

На підтвердження викладених в клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставин скаржником подано ксерокопію кошторису на 2015, копію розрахунку до кошторису, копію виписки по рахунку Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про відсутність коштів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що фінансування скаржника за рахунок коштів Державного бюджету України та затвердження кошторисом на 2015 рік видатків за КЕКВ "Інші поточні видатки" в недостатній для сплати судового збору сумі не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на наведене подане скаржником клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, подання касаційної скарги без документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до пункту 4 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного ним строку для подання касаційної скарги, встановленого ст.110 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про відновлення процесуального строку задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Разом з тим, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв'язку із відновленням пропущеного процесуального строку унормовані процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

В клопотанні про відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання касаційної скарги, скаржник послався на те, що повний текст оскаржуваної постанови виготовлений 09.11.2015 та отриманий третьою особою 18.11.2015.

Колегія суддів враховує, що представник третьої особи був присутнім в судовому засіданні 02.11.2015, тому направлення йому тексту судового акта не передбачено процесуальним законом (ст. 87 Господарського процесуального кодексу України); повний текст постанови отриманий заявником касаційної скарги до збігу двадцятиденного строку на оскарження постанови до суду касаційної інстанції (останній день подання скарги - 23.11.2015, отримано постанову - 18.11.2015); заявник міг ознайомитись з повним текстом постанови в Єдиному Державному реєстрі судових рішень, або ознайомитись в суді після 09.11.2015 в межах наданого строку.

Отже, пропуск строку, встановленого для подання касаційної скарги, став наслідком порушення заявником норм процесуального права, дотримання яких є обов'язком всіх учасників судового процесу.

Оскільки можливість вчасного подання належно оформленої касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 у справі № 904/4619/15 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, колегія суддів не вбачає у даному випадку підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п.п. 4, 5 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відхилити.

Відхилити клопотання Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 у справі № 904/4619/15.

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 у справі № 904/4619/15 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий - суддя К.Грейц

Судді С.Бакуліна

О.Поляк