ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.02.2016 Справа № 920/1750/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Айсберг», м. Суми

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», м. Суми

про визнання права власності та витребування майна

суддя Лиховид Б.І.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 01.12.2015)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 30/357 від 30.12.2015)

у судовому засіданні брала участь секретар судового засідання Мітіна Н.М.

у судовому засіданні від 07.12.2015 оголошувалась перерва до 14.12.2015

у судовому засіданні від 14.12.2015 оголошувалась перерва до 11.01.2016

Суть спору: позивач просить суд: 1. визнати за ним право власності на майно: підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер № 9279; підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282; система зливно наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади, що знаходиться на території ПАТ «Сумигаз»; 2. витребувати підземну ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279; підземну ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282; систему зливно наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади, з незаконного володіння ПАТ «Сумигаз». Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору.

У відзиві № 30/1414 від 07.12.2015 на позовну заяву відповідач зазначає, що є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язків, які з них випливають перед позивачем, а також вказує про сплив строку позовної давності для заявлення позивачем вимог щодо визнання права власності та витребування майна.

Згідно додаткових пояснень від 23.01.2016 позивач вказує, що в матеріалах справи наявні всі правопідтверджуючі документи щодо права власності позивача на спірне майно, натомість відповідач, не визнаючи дане право, не надає доказів на підтвердження своїх заперечень.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у дане судове засідання листом № 30/120 від 08.02.2016 подав інформацію щодо ємностей для зберігання газу, які перебувають на балансі ПАТ «Сумигаз» станом на 01.01.2016, що розташовані на території Сумської області. Представник відповідача заперечує проти позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази по справі в їх сукупності, суд встановив:

23 червня 2005 року між ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз», як продавцем, та ТОВ «Група Айсберг» (позивач), як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу за № 3, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність позивача, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити підземні ємності у кількості 2 (двох) штук для зберігання скрапленого газу об'ємом 54 м3 і систему зливо-наливних газопроводів.

Згідно п. 3.1 вищевказаного договору, продавець зобов`язався не пізніше ніж через 3 дні після отримання оплати зняти ємності з обліку в інспекції по охороні праці та передати всю технічну документацію на обладнання яке продається, позивачу.

Відповідно до п. 3.2. договору, позивач зобов`язаний був протягом 3 днів з дня набрання чинності договору здійснити оплату в безготівковій формі на розрахунковий рахунок продавця у розмірі, визначеному у п. 2.3 цього договору.

У відповідності до п. 2.3. вищевказаного договору, загальна вартість обладнання, що продавалось складала 20 000 (двадцять тисяч) гривень з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2005 ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» надав позивачу накладну № 633.01/27, в якій зазначено в графі «Найменування товару» 120001: Емкость, сис-ма слив. газопров. та вказана сума 20 000,00 грн. Також 23.06.2005 року ДП «Газовик» виставлено рахунок № 633.01/27 на суму 20 000,00 грн.

Позивач, на виконання умов укладеного договору, оплатив за придбані ємності 20 000, 00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 816 від 05.07.2005 та № 840 від 13.07.2005.

У відповідності до Акту приймання передачі майна від 29 червня 2005 року на виконання умов договору купівлі-продажу № 3 від 23.06.2005, ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» передало, а позивач прийняв наступне майно, що знаходиться на території Сумської ГНС: підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279; підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282; система зливно-наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади. Заперечення відповідача щодо розбіжності в одній цифрі дати договору купівлі-продажу № 3, зазначеної у даному Акті як підстави передачі майна, судом не приймаються, оскільки у даному випадку наявна технічна описка, що не спростовує факту передачі спірного майна від ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» до позивача, технічні характеристики якого чітко визначені у вказаному Акті.

Згідно наявної в матеріалах справи технічної документації на обладнання (паспорти по ємностям № 384 та № 399), спірне майно знято з обліку ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» та зареєстровано за позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарького суду Сумської області від 24.10.2012 у справі № 5021/783/2011 ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» ліквідовано як юридичну особу, тому позивач, бажаючи скористатись своїм правом власника щодо розпорядження ємностями для зберігання скрапленого газу, придбаного за договором купівлі-продажу № 3 від 23.06.2005, направило у 2015 році на адресу ПАТ «Сумигаз» лист з проханням надати можливість уповноваженим особам позивача вчинити дії щодо від'єднання, вилучення та переміщення: - підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279; - підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер № 9282; - систему зливо-наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади, які були придбані позивачем по договору купівлі-продажу № 3 від 23.06.2005. Проте, 06.11.2015 у відповіді відповідач зазначив, що договір купівлі продажу № 3 від 23.06.2005 ємностей для зберігання скрапленого газу та обладнання, не укладався, а тому ПАТ «Сумигаз» не дає згоди щодо їх від'єднання, вилучення та переміщення, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду за захистом свого права.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 328 зазначеного Кодексу встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

У відповідності до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В статті 316 цього Кодексу зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідний спосіб захисту прав та законних інтересів субєктів господарювання також міститься у статті 20 Господарського кодексу України.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правопідтверджувальні документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна.

Суд вважає, що наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог про визнання за ним права власності, договору купівлі-продажу від 23.06.2005 на спірне майно та супроводжуючих його виконання документів (накладна, рахунок, платіжні доручення), Акту приймання передачі майна від 29.06.2005, технічної документації на ємності для зберігання скрапленого газу, достатньо для підтвердження приналежності позивачу на праві власності підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279, підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282, системи зливно наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на протязі 2005 - 2010 років, ДП «Газовик» ВАТ «Сумигаз» надавав комплекс спеціальних робіт по технічному обслуговуванню спірних ємностей.

Так, 01.07.2005 між ТОВ «Група Айсберг», як замовником послуг, та ДП «Газовик» ВАТ Сумигаз», як підрядчиком, було укладено договір, предметом якого було надання комплексу спеціальних робіт по прийманню, зливу, переробці скрапленого газу; технічному обслуговуванню підземних ємностей для зберігання газу та системи газопроводів.

Також, 06.07.2010 між ТОВ «Група Айсберг», як замовником послуг, та ПАТ «Сумигаз», як підрядчиком, було укладено договір № 11 с, предметом якого було забезпечення стабільної роботи підприємств, надання послуг один одному, в тому числі злив скрапленого газу, який надходить для потреб газонаповнювальної станції, технічне обслуговування підземних ємностей і систем газопроводів. Термін дії вказаного договору було продовжено додатковими угодами від 31.12.2010 та від 03.01.2012 до 31.12.2012.

З умов зазначених договорів вбачається, що відповідач усвідомлював приналежність спірних ємностей для зберігання скрапленого газу саме позивачу.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спірне майно, у зв`язку з чим позовні вимоги у даній частині підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо права власності позивача на ємності для зберігання скрапленого газу повністю спростовуються матеріалами справи. Будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачем суду не подано.

Що стосується вимоги позивача про витребування підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279, підземної ємності для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282, системи зливно наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади, з незаконного володіння ПАТ «Сумигаз» та вимоги про знаходження вказаного майна на території ПАТ «Сумигаз», то, оскільки з наданих позивачем в обгрунтування позовних вимог договорів від 01.07.2005 та від 06.07.2010 не вбачається місцезнаходження спірних підземних ємностей та не подано останнім доказів їх ідентифікації, які б об`єктивно підтверджували перебування їх саме на території та у володінні ПАТ «Сумигаз», то суд приходить до висновку про відмову у даній частині позовних вимог.

Судовий збір, у відповідності до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Айсберг» (40020, м. Суми, вул. Воровського, буд. 24, код 32779306) право власності на майно: підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 399, реєстраційний номер 9279; підземна ємність для зберігання скрапленого газу заводський номер 384, реєстраційний номер 9282; система зливно наливних трубопроводів від ємностей до компресорного відділення та зливної естакади

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складене 12.02.2016

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД