РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016Справа №910/30788/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
простягнення 3167 грн. 95 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Карась В.В. - представник за довіреністю № 3D/2016 від 11.01.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 3167 грн. 95 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну (оздоблення, електроопори (опори освітлення) яка знаходиться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68) страхувальника за договором добровільного страхування - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» водієм транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9483938, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30788/15 та справу призначено до розгляду на 22.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 19.01.2016.

15.01.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, щоо об'єктом страхування за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014 є комплекс з оздобленням АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68. При цьому, відповідно до п. 12.1.2 договору до оздоблення входять інженерні мережі за адресою Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68. Отже, як стверджує позивач, пошкоджена електроопора входить до переліку інженерних мереж зовнішнього оздоблення.

У судовому засіданні 19.01.2016 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано доказів того, що електроопора входить до складу майна, застрахованого за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014. Крім того, відповідач зазначив, що з доданих позивачем документів неможливо встановити власника застрахованого майна.

При цьому, відповідач зазначив, що електроопора є невід'ємною частиною лінії електропередач, а відповідно до п. 5.5.8 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014, страховий захист не розповсюджується на магістральні та розподільні лінії електропередачі.

01.02.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на відзив відповідача, в яких позивач зазначив, що пошкоджена електроопора входить до переліку інженерних мереж, які знаходяться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68. Крім того, позивач зазначив, що в акті огляду майна була допущена описка та неправильно зазначено власника АЗВ №06/5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Атіква-естеліт». При цьому, позивач зазначив, що пошкоджена електроопора не входить до лінії електропередач, а є освітлювальним ліхтарем, оскільки не виконує функцію постачання чи розподілу електроенергії, а виконує функцію освітлення АЗС.

У судовому засіданні 19.01.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 02.02.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 02.02.2016 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 02.02.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судовому засідання від 19.01.2016 та розпискою про оголошення перерви від 19.01.2016.

У судовому засіданні 02.02.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 9453688 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої ВДАІ Золотоніського МРВ УМВС України (вих № 543 від 27.10.2014) встановлено, що 21.10.2014 водій транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 здійснив наїзд на перешкоду.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 14.11.2014 у справі № 753/20153/14-п (провадження № 3/753/7163/14), яка набрала законної сили 25.11.2014, встановлено, що 21.10.2014 ОСОБА_2 на АЗС «Socar» по вул. Радянській, 68 у с. Софіївка Золотоноського р-ну Черкаської області керуючи транспортним засобом Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на електроопору, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.06.2009 (копія долучена позивачем до позовної заяви), виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської ради, Товариству з обмеженою відповідальністю «Реген-Ойл» належить на праві власності комплекс, АГЗП, кафе та АЗС з магазином супутніх товарів за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, загальною площею 263,7 кв.м., а саме: операторна з пунктом сервісного обслуговування водії та пасажирів, кафе, 1А, 263,7 кв.м., навіс, Б, навіс над колонками, В, ЗКТП, Г, замощення, І, ІІ, огорожа, 1, 2, 3, свердловина, 4, технічні колодязі, 5, 8-14, пожежні резервуари, 6, 7, ємкості АГЗП, 15, 16, ПРК, 17-21.

01.09.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реген-Ойл» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» (орендар) укладено Договір № 14 оренди АЗС з комплексом приміщень, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування автозаправну станцію з комплексом нежитлових приміщень, комунікацій та рухомого майна для ведення господарської діяльності, що розташована за адресою6 Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору № 14 від 01.09.2012 разом з об'єктом оренди передається земельна ділянка, необхідна для використання об'єкта оренди.

Згідно з п. 1.2 Договору № 14 від 01.09.2012 передача об'єкта оренди орендодавцем, прийняття його орендарем і повернення об'єкту оренди при припиненні або розірванні даного договору оформлюються актами прийому-передачі, підписаними сторонами. В актах прийому-передачі вказується склад та перелік майна, що передається в оренду, його стан, стан фасаду та внутрішніх приміщень об'єкту оренди.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 14 від 01.09.2012 обєкт оренди на умовах даного договору надається орендарю в оренду строком на період з 1.09.2012 до 31.07.2015. У випадку якщо після закінчення терміну дії договору жодна із сторін не виявить бажання розірвати договірні стосунки, термін дії даного договору вважається пролонгованим на той самий період на тих же умовах.

Згідно з п. 4.6 Договору № 14 від 01.09.2012 у разі необхідності, орендар може застрахувати за власний рахунок об'єкт оренди в порядку, визначеному чинним законодавством України від загальноприйнятих ризиків. У випадку настання в період дії договору оренди страхового випадку отримувачем страхового відшкодування є безпосередньо орендар.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 14 від 01.09.2012 орендар зобов'язаний протягом усього строку оренди утримувати об'єкт оренди у справному стані, запобігати його пошкодженню і псуванню, своєчасно своїми силами і за свій рахунок виконувати необхідний поточний ремонт.

18.10.2013 за актом № 2 прийому-передачі АЗС з комплексом приміщень Товариство з обмеженою відповідальністю «Реген-Ойл» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» прийняло у платне користування автозаправну станцію з комплексом приміщень, що розташована за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68, загальною площею 263,7 кв.м.

29.08.2014 між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» укладено Договір добровільного страхування майна № 2000/290/001859, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, зазначеним у п. 3.1 договору (застраховане майно).

Відповідно до п. 1.2 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 майно вважається застрахованим тільки за адресою (територія дії Договору): АЗС № 06/5, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 страховим випадком є знищення, пошкодження чи втрата застрахованого майна внаслідок, зокрема, наїзду наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.4 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 загальний страховий платіж підлягає сплаті на поточний рахунок (чи в касу) страховика наступним чином: 15872 грн. 82 коп. не пізніше 04.09.2014.

Згідно з п. 4.1 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 строк його дії встановлено з 01.09.2014 по 31.08.2015.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 договір набуває чинності з 00:00 год дня, зазначеного у п. 4.1 договору, як дата початку строку дії договору, але не раніше 00:00 год дня, наступного за днем зарахування на поточний рахунок чи в касу страховика страхового платежу, та діє до 24:00 год дня, зазначеного у п. 4.1 договору як дата закінчення строку дії договору.

Судом встановлено, що 04.09.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» сплатило Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Універсальна» страховий платіж за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014 у розмірі 15872 грн. 82 коп., що підтверджується долученою позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 15.01.2016 копією банківської виписки з рахунку позивача.

Таким чином, Договір № 2000/290/001859 від 29.08.2014 був чинним на момент скоєння ДТП, в результаті якої було пошкоджено застраховане майно.

При цьому, Договір № 2000/290/001859 від 29.08.2014 був укладений орендарем майна, який відповідно до п.п. 4.6 та 5.1 договору добровільного страхування має право застрахувати об'єкт оренди та зобов'язаний утримувати об'єкт оренди у справному стані.

Відповідно до п. 8.4 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 розмір збитку, заподіяного застрахованому майну, визначається страховиком на основі документів, що підтверджують розмір збитку, з урахуванням середньоринкових цін на матеріали і роботи, що діють на момент настання страхового випадку у місцевості розташування застрахованого майна з урахуванням зносу застрахованого майна. Кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза проводиться за рахунок сторони, що вимагала її проведення.

Відповідно до п. 8.5 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 розмір збитку та належного до сплати страхового відшкодування розраховується у межах страхової суми; у випадку пошкодження майна основою для визначення розміру виплати страхового відшкодування є залишкова вартість заміщення (відтворення, відновлення) пошкодженого майна, з вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 8.6 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 страховик здійснює страхове відшкодування у розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, вказаної у договорі, з вирахуванням франшизи, встановленої цим договором, та суми, отриманої страхувальником від третіх осіб в рахунок відшкодування збитку.

Відповідно до п. 12.1 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014, якщо за цим договором страхування підлягають будівлі (конструктивні елементи), то вони вважаються прийнятими на страхування без оздоблення, якщо інше не зазначено у п. 3.1 в найменуванні відповідної категорії застрахованого майна.

Згідно з п. 3.1 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 страхуванню підлягає майно страхувальника, зокрема будівлі (конструктивні елементи) з оздобленням.

Відповідно до п. 12.1.2 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 оздобленням є поліпшення елементів будівлі, що складається з внутрішнього, зовнішнього опорядження (оздоблення) та інженерних мереж. До внутрішнього опорядження (оздоблення0 відносяться: внутрішнє покриття стін та стелі (штукатурка, тепло та звукоізоляційне покриття, обмащення глиною, облицювання деревом, каменем, плиткою, штучним мармуром тощо; фарбування, побілка, обклеювання стін та стель шпалерами, покриття підлоги (тепло та звукоізоляційне покриття, вирівнюючи та підстиляюче покриття (основа), дошка, паркет, ламінат, лінолеум, плитка, тепла підлога, тощо), внутрішні перегородки з металопластику, дерева, гіпсокартону, скла, пластику тощо, декоративні колони, заповнення внутрішніх віконних та дверних прорізів (внутрішні вікна, двері та їх засклення, підвіконники).

До зовнішнього оздоблення відносяться зовнішнє покриття стін (штукатурка фасадів, тепло та звукоізоляційне покриття, ліпнина, обмащення глиною, облицювання панелями (з металу, вінілу, ПВХ тощо), деревом каменем, плиткою штучним матеріалом, тощо, фарбування, побілка, тощо), дашки над дверима, ролети, грати на вікнах. До інженерних мереж відносяться: системи електропостачання (проводи, розетки), системи газопостачання (труби), системи водопостачання та водовідведення (труби), системи центрального та/або автономного опалення (радіатори, печі, каміни).

Додатками № 2 та № 3 до Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 сторони визначили перелік майна (обладнання, устаткування, меблі, предмети інтер'єру), яке застраховане за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014.

Заперечуючи на позовну заяву, відповідач зазначив, що пошкоджена електроопора не входить до складу майна, застрахованого за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014. При цьому, відповідач зазначив, що електроопора є невід'ємною частиною лінії електропередач, а відповідно до п. 5.5.8 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014, страховий захист не розповсюджується на магістральні та розподільні лінії електропередачі.

Однак, як встановлено судом, згідно з п. 3.1 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 страхуванню підлягає майно страхувальника, зокрема будівлі (конструктивні елементи) з оздобленням, а відповідно до п. 12.1.2 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014 оздобленням є поліпшення елементів будівлі, що складається з внутрішнього, зовнішнього опорядження (оздоблення) та інженерних мереж. При цьому, до інженерних мереж відносяться: системи електропостачання (проводи, розетки), системи газопостачання (труби), системи водопостачання та водовідведення (труби), системи центрального та/або автономного опалення (радіатори, печі, каміни).

Суд зазначає, що перелік системи електропостачання, наведений у п. 12.1.2 Договору № 2000/290/001859 від 29.08.2014, не є вичерпним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» магістральна електрична мережа - це електрична мережа, призначена для передачі електричної енергії від виробника до пунктів підключення місцевих (локальних) мереж.

Лінія електропередачі - це один із компонентів електричної мережі, призначена дял передачі електричної енергії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» повітряна лінія електропередачі - це електроустановка, призначена для передавання електричної енергії по проводах, розташованих просто неба і прикріплених за допомогою ізоляторів та арматур до опор або кронштейнів і стояків на інженерних спорудах (мостах, шляхопроводах, тощо).

Суд зазначає, що пошкоджена електроопора не є магістральною та розподільною лінією електропередач, вона не виконує функцію постачання чи розподілу електроенергії, оскільки вона знаходиться безпосередньо на території АЗС та виконує функцію освітлення території АЗС.

З огляду на що суд погоджується з твердженнями позивача, що пошкоджена електроопора входить до переліку інженерних мереж, які знаходяться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68, та, фактично, є освітлювальним ліхтарем, оскільки не виконує функцію постачання чи розподілу електроенергії, а виконує функцію освітлення АЗС.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до локального кошторису будівельних робіт № 4-1 на відновлення опори після ДТП, складеного Приватним підприємством «Транс-Нафта» (ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 280433 від 22.11.2013 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури відповідно до переліку робіт згідно з додатком) вартість будівельних робіт становить 6667 грн. 98 коп. (без ПДВ).

Згідно з договірною ціною на відновлення опори після ДТП, складеною Приватним підприємством «Транс-Нафта» вартість робіт становить 8001 грн. 54 коп. (разом з ПДВ).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000525 від 27.10.2014, виставленого Приватним підприємством «Транс-Нафта», вартість відновлювального ремонту опори освітлення становить 8001 грн. 54 коп. (разом з ПДВ).

Згідно зі страховим актом № 11082/1 (30962/м/п), складеним Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна», розмір страхового відшкодування за Договором № 2000/290/001859 від 29.08.2014 становить 3667 грн. 95 коп., на підставі якого, наказу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» № 11082/1/1 та заяви страхувальника на безготівковий перерахунок страхового відшкодування позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 3667 грн. 95 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум», що підтверджується платіжним дорученням № 71037 від 16.12.2014, належним чином засвідчену копію якого долучено позивачем до позовної заяви.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9483938 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 500 грн. 00 коп. (відповідно до Полісу АС/9483938, належним чином засвідчена копія якого долучена відповідачем до матеріалів справи у судовому засіданні 19.01.2016).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування від 17.02.2015, в якій просив виплатити страхове відшкодування у розмірі 3167 грн. 95 коп. Вказана заява була отримана відповідачем 18.02.2015, що підтверджується вхідним реєстраційним штампом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» за вх. № 6011, однак вказана заява не була задоволена відповідачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку або акту виконаних робіт, виставлених особою, яка, зокрема, має право на здійснення господарської діяльності щодо проведення будівельних робіт.

В обґрунтування вартості завданої шкоди позивач посилається на локальний кошторис, договірну ціну та рахунок-фактуру № СФ-0000525 від 27.10.2014, складені Приватним підприємством «Транс-Нафта», відповідно до яких вартість завданої шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум», внаслідок наїзду транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, на електроопору (опору освітлення), яка знаходиться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68, становить 8001 грн. 54 коп. (разом з ПДВ).

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Транс-Нафта» має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 280433 від 22.11.2013 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Крім того, у Додатку до вказаної ліцензії (Перелік робіт) визначено, що Приватне підприємство «Транс-Нафта» має право, зокрема, на монтаж інженерних споруд, монтаж інженерних мереж (електропостачання, електрообладнання і електроосвітлення).

Судом встановлено, що наведені у локальному кошторисі та договірній ціні, складеними Приватним підприємством «Транс-Нафта», роботи з відновлювального ремонту електроопори (опори освітлення), яка знаходиться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68, та на підставі яких Приватним підприємством «Транс-Нафта» було складено рахунок-фактуру № СФ-0000525 від 27.10.2014 на суму 8001 грн. 54 коп. знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями електроопори (опори освітлення), що зазначені в акті огляду майна від 21.10.2014, складеного представниками позивача та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір шкоди, завданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум», внаслідок наїзду транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, на електроопору (опору освітлення), яка знаходиться на території АЗС № 06/5 за адресою: Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Софіївка, вул. Радянська, 68, становить 8001 грн. 54 коп. (разом з ПДВ).

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9483938, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Volvo FH-42T, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АС/9483938).

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9483938 у межах фактично здійснених ним витрат (суми страхового відшкодування, сплаченої за договором добровільного страхування, у сумі 3667 грн. 95 коп.) та в межах фактичної вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна (8001 грн. 54 коп. разом з ПДВ) з урахуванням франшизи за Полісом АС/9483938 у розмірі 500 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 3167 грн. 95 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 9; ідентифікаційний код: 20113829) грошові кошти у розмірі 3167 (три тисячі сто шістдесят сім) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 08.02.2016

Суддя І.М. Отрош