КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа№ 910/23727/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Шевченка Е.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Поліщук О.В., дов. б/н від 19.06.2015р.

від відповідача: Вінер П.В., дов. № 1 від 31.08.2015р.

від третьої особи: Драчова М.С., дов. № 735 від 31.12.2015р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково - дослідний

інститут гідроприладів"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.11.2015 р.

у справі № 910/23727/15 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство

екологічних досліджень"

до Державного підприємства "Київський науково - дослідний

інститут гідроприладів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Київводоканал"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство екологічних досліджень" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Київський науково - дослідний інститут гідроприладів" про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/23727/15 позов задоволено. Зобов'язано Державне підприємство "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" усунути перешкоди у користуванні належними Товариству з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" нежилими приміщеннями торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 (Літера А) та орендованою земельною ділянкою, місце розташування якої м. вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038, шляхом заборони Державному підприємству "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів" вчиняти дії, спрямовані на злив каналізаційних відходів з його території на територію орендованої Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" земельної ділянки, а також заборонити Державному підприємству "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів" вчиняти дії, спрямовані на забиття чи будь-яке інше пошкодження каналізаційних колодязів та каналізації, що знаходяться:

на земельній ділянці Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів", суміжній з орендованою Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" земельною ділянкою, місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038;

на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" земельній ділянці, місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18044 кв.м., кадастровий номер :72:063:0038.

Зобов'язано Державне підприємство "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів" надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" доступ до каналізаційних мереж, що знаходяться на території Відповідача за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 для усунення забиття каналізаційного колодязю. Стягнуто з Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" судовий збір в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Державне підприємство "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/23727/15 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.12.2015р. апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" у справі № 910/23727/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2015р. у справі № 910/23727/15 апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 25.01.2016р..

Представник апелянта та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення скасувати Господарського суду м. Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/23727/15 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство Екологічних Досліджень" на підставі Договору № 872 купівлі-продажу нежилих приміщень державної власності від 22.07.2002, зареєстрованого у реєстрі за № 2-1593 та посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Бадановою Т.І. придбало нежилі приміщення торгівельно-офісного центру, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3 (Літера А) (далі за текстом - Будівля).

30.12.2003 між позивачем та Київською міською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчено державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори за реєстровим номером 2-4442.

У відповідності до пункту 1.1 Договору оренди землі об'єктом оренди відповідно до договору є земельна ділянка (далі - земельна ділянка), місце розташування якої вул. Сурикова, 3 (літера А) у Солом'янському районі м. Києва розміром 18 044 кв.м. для реконструкції нежитлової будівлі, подальшої експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру, кадастровий номер :72:063:0038.

У відповідності до додатку до Договору оренди землі, а саме Плану земельної ділянки, яка передається в оренду, земельна ділянка в межах від Ж до А межує з Київським державним НДІ Гідроприладів, а також додатку, в якому вказані опис меж в масштабі 1:2000, земельна ділянка в межах від Е до А межує з Київським державним НДІ Гідроприладів.

01.08.2015 позивачем було виявлено забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що з метою з'ясування причин забиття каналізаційних колодязів та усунення такого забиття останній звернувся до Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут Гідроприладів" з проханням надати доступ до каналізаційної мережі, що проходить по території відповідача. Отримавши відмову, він був змушений викликати поліцію і разом з поліцією отримав можливість оглянути каналізаційний колодязь розташований на території відповідача. В ході огляду було виявлено, що каналізаційну трубу було забито курткою, а враховуючи її габарити, потрапляння даного предмету до каналізаційної мережі через мережу з території позивача є неможливим, що зафіксовано в Рапорті, складеного працівниками патрульної служби 01.08.2015 року.

02.08.2015 позивачем виявлено повторне забиття каналізаційних мереж, що призвело до затоплення каналізаційних колодязів. В ході проведених заходів було виявлено, що забиття мережі сталось на території відповідача. Незважаючи на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати доступ до каналізаційного колодязя, що знаходиться на території відповідача для усунення забиття, позивачу було відмовлено в наданні такої можливості.

26.08.2015 працівниками позивача було виявлено, що на території відповідача було встановлено помпу, за допомогою якої на територію позивача, відповідач відкачував на орендовану позивачем земельну ділянку каналізаційні відходи з своєї території.

З метою запобігання даним протиправним діям позивачем 27.08.2015 та 28.08.2015 було викликано представників поліції, та подано заяви до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві за фактом зливання каналізаційних відходів на територію позивача 26.08.2015, 27.08.2015 року та 28.08.2015. Подані позивачем заяви було зареєстровано в ЖЄО Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 44506 від 27.08.2015 та № 44739 від 28.08.2015, за фактами викладеними в заявах проводиться перевірка.

Проте відповідач відмовився допустити на свою територію позивача з метою усунення забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на території Відповідача та є причиною забиття каналізаційних колодязів, що знаходяться на орендованій Позивачем Земельній ділянці, у зв'язку з чим каналізаційні мережі, що знаходяться на орендованій Позивачем Земельній ділянці, є заблоковані, починаючи з 01.08.2015 року і по теперішній час, а сам Відповідач не чинить ніяких дій, спрямованих на усунення забиття каналізаційного колодязя, що знаходиться на його території. Відповідні дії Відповідача перешкоджають Позивачу повноцінно користуватись Земельною ділянкою та створює незручності у користуванні Будівлею.

02.09.2015 ПП "ТРУБІЖ-САНТЕХ" було проведено виїзд за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а. За результатам огляду каналізаційних мереж ПП "ТРУБІЖ- САНТЕХ" вказав в Акті обстеження каналізаційних мереж було встановлено, що каналізаційна труба, яка виходить з будівлі, розташованої за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а, немає вільного стоку. При спробі прочищення каналізаційних мереж було встановлено, що місце, де заблоковано трубу, знаходиться на території відповідача. Відновити вільний стік в каналізаційних мережах з території позивача неможливо. Відновлення роботи каналізаційної мережі, яка знаходиться за адресою м. Київ, вул. Сурикова, 3-а, можливе тільки з території відповідача. При цьому, ПП "ТРУБІЖ- САНТЕХ" вказав, що наслідком подальшого не усунення забиття каналізаційних мереж може бути руйнування затоплених каналізаційних колодязів у зв'язку з їх надмірним заповненням.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

У п. 7 листа Вищого арбітражного суду України "Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом" № 01-8/98 від 31.01.2001 для подання позову про усунення порушень права власності не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними.

У відповідності до частини г) та е) 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Чинне законодавство України закріплює, що відповідач на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном, зокрема, земельною ділянкою, яка межує з орендованою позивачем земельною ділянкою, але, здійснюючи свої права, Відповідач зобов'язаний не порушувати права та охоронювані законом інтереси, зокрема, Позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України від 12 лютого 2002 року N 3- рп/2002(V003Р710-02 ) зазначено, що власність гарантує не лише права власників, а й зобов'язує, покладає на них певні обов'язки. Саме про це йдеться у статтях 13 і 41 Конституції України, відповідно до яких використання власності не може завдавати шкоди людині, правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Однак, відповідач в порушення вимог статті 96 Земельного кодексу України, протягом тривалого часу блокує злив стічних вод, у зв'язку з чим на Земельній ділянці та біля Будівлі стоїть постійний стійкий неприємний запах. Постійний вилив з каналізаційного колодязя, що знаходиться на території відповідача, речовини, через його забиття, заважає позивачу користуватися земельною ділянкою, відлякує відвідувачів будівлі позивача, пошкоджує асфальтне покриття земельної ділянки, руйнує каналізаційні колодязі та створює для позивача незручності у користуванні ним земельною ділянкою.

В обґрунтування своїх вимог відповідача зазначає, що позивачем не надано жодних доказів щодо погодження та укладання з ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоконал» відповідного договору, а отже підстави для зливу стічних вод у міську каналізацію мережу і користування каналізаційною мережею відповідача у позивача відсутні.

Дане твердження відповідача не приймається судом до уваги, оскільки між позивачем (абонент) та ВАТ «АК «Київводконал» (постачальник) було укладено Договір № 01665/5-05 на послуги водопостачання та водовідведення від 21.01.2003р..

У відповідності до п. 1. зазначеного договору постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65.

Відповідно до підпункту б) п. 2.1. Договору постачальник приймає каналізаційні стоки.

Позивач виконує умови вищевказаного договору по оплаті наданих послуг, що підтверджується платіжними дорученнями.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2015р. відповідач звернувся до позивача з листом за вих. № 522/адм.. від 07.09.2015р., в якому вказав на необхідність терміново укласти угоду про скидання власних відходів через мережі відповідача.

Листом вих. № 11/09-5 від 11.09.2015р. позивач надав відповідачу відповідь, в якій зазначив, що він не заперечує проти укладання відповідної угоди та просив терміново надати проект угоди із зазначенням відповідних вимог. Однак, у відповідь відповідач листом вих. № 534/адм.. від 16.09.2015р. не надав проекту відповідної угоди та почав ставити певні умови, виконання яких є необхідною умовою укладання договору про скид відходів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги, оскільки дії відповідача є недопустимими та перешкоджають у здійсненні позивачем права вільного користування земельною ділянкою й будівлею.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/23727/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Київський науково-дослідний інститут гідроприладів" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.11.2015р. у справі № 910/23727/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/23727/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Е.О. Шевченко

Л.П. Зубець