ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа № 921/531/13-г/9

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», б/н від 10.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/229/16 від 13.01.2016 р.),

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 року

по справі № 921/531/13-г/9 (суддя Руденко О.В.),

порушеній за позовом Прокуратури Збаразького району в інтересах держави, в особі

Позивача: Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, місто Тернопіль,

До відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», м. Збараж, Тернопільської області,

До відповідача-2: Збаразької районної державної адміністрації, м. Збараж, Тернопільської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації, місто Тернопіль,

Про: стягнення збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 12637,08 грн., з яких: 30% - в дохід спеціального фонду Державного бюджету України; 50% - в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради; 20% - в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0199, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37753768 в ГУДКСУ Тернопільській області, МФО 838012 та стягнення судового збору.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача-1: ОСОБА_2 п/к за дорученням № 1 від 24.11.2015 р.;

від прокуратури: ОСОБА_3 (посвідчення № 011137 від 24.10.2012 р.);

від позивача: ОСОБА_4 п/к за довіреністю № 1-1/405 від 06.03.2015 р.;

від відповідача-2: не прибув.

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не прибув;

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28, 29 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

За усним клопотанням представника апелянта, в судовому засіданні здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 січня 2016 року, справу № 921/531/13-г/9 Господарського суду Тернопільської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 року апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та ухвалою суду від 13.01.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», б/н від 10.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/229/16 від 13.01.2016 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 27.01.2016 року, про що сторони, прокурор та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою, згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

В судове засідання 27.01.2016 р. представник апелянта/відповідача-1 прибув, надав пояснення аналогічні викладеним у апеляційній скарзі, доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав, просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 року у справі № 921/531/13-г/9 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити Державній екологічній інспекції у Тернопільській області у відновленні строку для предявлення до виконання наказу у звязку із відсутністю поважних причин пропуску.

Представник позивача в судове засідання прибув, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду подав заперечення на апеляційну скаргу № 1-1/232 від 25.01.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/569/16 від 27.01.2016 р.), надав усні пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на апеляційну скаргу, доводи наведені у запереченнях на апеляційну скаргу підтримав, просить в задоволенні апеляційної скарги про скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2015 р. по справі № 921/531/13-г/9 - відмовити, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Від відповідача-2 представник в судове засідання не прибув, на електронну адресу Львівського апеляційного господарського суду надіслав відзив на апеляційну скаргу № 02-168/01-17 від 22.01.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/513/16 від 26.01.2016 р.), в якому зазначає, що дана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, також просить суд розглядати справу без участі представника Збаразької районної державної адміністрації.

Від прокуратури прибув прокурор, надав усні пояснення аналогічні викладеним у запереченнях позивача та у відзиві на апеляційну скаргу відповідача-2, просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання представник не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення, яке отримано 18.01.2016 р. рекомендованою кореспонденцією за № 463 (докази оригінал повідомлення знаходиться в матеріалах справи).

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною другою статті 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», б/н від 10.12.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/229/16 від 13.01.2016 р.) до провадження та розгляд справи призначено на 27.01.2016 р., про що сторони, прокурор та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Однак, в судове засідання, яке відбулось 27.01.2016 р., представник відповідача-2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не прибули.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника відповідача-2 та третьої особи сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, як уже було вище зазначено у цій постанові, на електронну адресу Львівського апеляційного господарського суду відповідачем-2 надіслано відзив на апеляційну скаргу № 02-168/01-17 від 22.01.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/513/16 від 26.01.2016 р.), в якому останній просив суд розглядати справу без участі представника Збаразької районної державної адміністрації.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 921/531/13-г/9 та прийшла до висновку, розглядати справу без участі представника відповідача-2 та третьої особи, , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 (суддя Руденко О.В.) заяву Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 1-1/2129 від 20.10.2015р. задоволено та поновлено строк для пред`явлення до примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області № 921/531/13-г/9 від 07.07.2014р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів", вул. Грушевського, 90, м. Збараж, Тернопільська обл. (ідентифікаційний код 31273402) 12637,08 грн. збитків, з яких: 3791,12 грн. - 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України 30%, 6318,54 грн. - 50% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради, 2527,42 грн. доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0199, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37753768 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012 (п. п. 1, 2 резолютивної частини ухвали) (том ІІІ, а. с. 52-56).

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду від 02.12.2015 р. у даній справі, Апелянт/відповідач-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 року у справі № 921/531/13-г/9 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити Державній екологічній інспекції у Тернопільській області у відновленні строку для предявлення до виконання наказу у звязку із відсутністю поважних причин пропуску.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті ухвали не було дотримано норм матеріального права, а висновки суду які викладені у оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, що підлягає скасуванню. Вважає, що місцевим судом не вірно було встановлено та не обґрунтовано факт поважного та обґрунтованого пропуску позивачем строку для предявлення наказу, оскільки на думку апелянта, позивач не скористався своїм правом на отримання наказу місцевого господарського суду для предявлення до виконавчої служби. Крім того, апелянт зазначає, що для поновлення строку до предявлення наказу повинна бути постанова державного виконавця про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа, однак такої постанови стягувачем/позивачем місцевому суду не було подано, чим було порушено вимоги ст. 119 Господарського процесуального кодексу України. Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що твердження позивача що він звертався до місцевого господарського суду двічі про видачу виконавчого документа (наказу), однак останній повідомляв позивача, що оскільки матеріали справи перебувають у Вищому господарському суді України у звязку із поданням боржником касаційної скарги, що унеможливлюють без матеріалів справи видати наказ не є поважним пропуском строку, так як позивач міг звернутись до суду з повторною заявою про видачу наказу та відразу отримати даний наказ, однак звернувся із заявою про поновлення строку для предявлення наказу до виконання. Враховуючи все вищенаведене апелянт вважає, що у діях позивача є наявна вина щодо пропуску строку для предявлення наказу, однак місцевий суд не вірно встановив дані обставини справи та необґрунтовано виніс оскаржувану ухвалу суду.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів оскарження, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19 травня 2014 р. по справі № 921/531/13-г/9 (суддя Гевко В.Л.) позов задоволено в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів", вул. Грушевського, 90, м. Збараж, Тернопільська обл. (ідент. код 31273402) 12637 грн. 08 коп. збитків, з яких: - 3791 грн. 12 коп. - 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України 30%; - 6318 грн. 54 коп. - 50% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради; - 2527 грн. 42 коп. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0199, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37753768 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», вул. Грушевського, 90, м. Збараж, Тернопільська обл. (ідент. код 31273402) 12637,08 грн. збитків, з яких: 3791,12 грн. - 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України 30%, 6318,54 грн. - 50% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради, 2527,42 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0199, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37753768 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаразький комбінат хлібопродуктів", вул. Грушевського, 90, м. Збараж, Тернопільська обл. (ідент. код 31273402) - 1720 (одну тисячу сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового збору у доход Державного бюджету України (одержувач УДКСУ м. Тернопіль 22030001, р/р 3002 у ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЄДРПОУ одержувача 37977726, код ЄДРПОУ суду 03500022, код класифікації доходу 22030001) (пункти 1, 2, 3 резолютивної частини рішення) (том І, а.с. 232, 233-243).

07.07.2014 р. по справі № 921/531/13-г/9 Господарським судом Тернопільської області видано наказ про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів даної справи (том ІІ, а.с. 11-12), 01.10.2014 р. відповідачем-1 рішення Господарського суду Тернопільської області від 19 травня 2014 р. по справі № 921/531/13-г/9 було оскаржено в апеляційному порядку, про що подано відповідну апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку встановленого на апеляційне оскарження рішення місцевого суду (том ІІ, а. с. 13).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 р. у справі № 921/521/13-г/9 апелянту поновлено строк встановлений для апеляційного оскарження рішення (том ІІ, а.с. 3), ухвалою суду від 07.10.2014 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.10.2014 р. на 20 год. 20 хв. (том ІІ, а.с. 4-5).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9 вищезазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін, апеляційна скарга без задоволення (том ІІ, а. с. 138-139, 140-159), матеріали справи № 921/521/13-г/9, згідно супровідного листа вих. № 09-01/315/15 від 30.01.2015 р., скеровано до Господарського суду Тернопільської області.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.10.2014 р. за вх. № 19016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у звязку із поданням Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» апеляційної скарги, оригінал наказу було повернуто без виконання, в орган, що його видав, тобто до Господарського суду Тернопільської області, крім наказу № 921/531/13-г/9 від 07.07.2014р., про стягнення з божника 12637,08 грн. збитків, строк предявлення якого до виконання було встановлено до 08.07.2015 р. (том І, а. с. 246).

Як вбачається з листа Вищого адміністративного суду України від 26.05.2014 р. № БН-4344, Вищий адміністративний суд України витребовував із суду першої інстанції справу № 921/531/13-г/9 за касаційною скаргою № К/800/63229/13 у справі № 819/1826/13-а (том І, а.с. 244) та кореспонденцією, згідно відтиску штампу від 29.05.2014 р. «Укрпошта» на конверті (том І, а.с. 245) повернув місцевому суду накази на примусове виконання рішення (том І, а.с. 246, 247).

Крім того, не погоджуючись із рішенням господарського суду першої інстанції та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9, якою вищезазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін, Товариством з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів», 11.02.2015 р. було подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду України. Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.03.2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9 повернуто скаржнику без розгляду (том ІІ, а.с. 171-172) та справу № 921/521/13-г/9 з Вищого господарського суду України було повернуто до Господарського суду Тернопільської області за супровідним № 03-22/73 від 18.03.2015 р. (том ІІ, а.с. 183).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26 травня 2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9 повернуто скаржнику без розгляду (том ІІ, а.с. 194-195) та справу № 921/521/13-г/9 з Вищого господарського суду України було повернуто до Господарського суду Тернопільської області за супровідним № 03-22/73 від 18.03.2015 р. (том ІІ, а.с. 183) та справу № 921/521/13-г/9 з Вищого господарського суду України було повернуто до Господарського суду Тернопільської області за супровідним № 03-22/148 від 28.05.2015 р. (том ІІ, а.с. 207).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02 вересня 2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» строк для подання касаційної скарги, прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9 до провадження та розгляд скарги призначено на 17 вересня 2015 р. (том ІІ, а.с. 216).

Постановою від 17 вересня 2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 Вищий господарський суд України касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» залишив без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/521/13-г/9 без змін (том ІІ, а.с. 240, 241-245). Справу № 921/521/13-г/9 з Вищого господарського суду України, після розгляду касаційної скарги по суті, було повернуто до Господарського суду Тернопільської області за супровідним № 03-22/226 від 18.09.2015 р. (том ІІ, а.с. 246).

Як вбачається з матеріалів даної справи, 24.07.2015 р. позивач/стягувач: Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулась до Господарського суду Тернопільської області із заявою №1-1/1306 про видачу наказу у зв'язку із набранням законної сили рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.05.2014 р. у справі № 921/531/13-г/9, згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. у справі № 921/531/13-г/9, однак місцевий господарський суд, листом від 29.07.2015 р. № 1175/15 повідомлено позивача/стягувача, що у звязку оскарженням рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанцій у касаційному порядку, матеріали справи № 921/531/13-г/9 скеровано для касаційного провадження до Вищого господарського суду України, та станом на 29.07.2015р. матеріали вищезазначеної справи в господарському суді Тернопільської області відсутні (том ІІІ, а.с. 4).

У звязку із прийняттям постанови Вищого господарського суду України від 17.09.2015 р. по справі № 921/531/13-г/9, якою залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду - матеріали справи було скеровано до місцевого господарського суду та поступили на адресу цього суду 07.10.2015 р. за вх. 213119, що вбачається із штампу вхідної пошти на обкладинці справи (том ІІ).

З матеріалів справи також вбачається, що 13.10.2015р. Державною екологічною інспекціє у Тернопільській області подано Господарському суду Тернопільської області заяву №1-1/2030 від 12.10.2015 р. про направлення на адресу стягувача/позивача наказу по справі № 921/531/13-г/9.

Згідно супровідного листа місцевого господарського суду від 16.10.2015 р., оригінал наказу суду було вручено під розписку представнику позивача (ОСОБА_4З.), однак, так як строк для предявлення наказу, який був зазначений в самому наказі закінчився, у звязку з чим позивач/стягувач звернувся до місцевого господарського суду з відповідною заявою про відновлення строку для предявлення до виконання наказу відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (том ІІІ, а. с. 10).

З підстав зазначених в ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2015 р. у справі № 921/531/13-г/9 заяву Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 1-1/2129 від 20.10.2015 р. задоволено, поновлено строк для предявлення до примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 921/531/13-г/9 від 07.07.2014 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Збаразький комбінат хлібопродуктів» - 12637 грн. 08 коп. збитків, з яких: - 3791,12 грн. - 30% в доход спеціального фонду Державного бюджету України 30%, - 6318,54 грн. - 50% в доход спеціального фонду місцевого бюджету Збаразької міської ради, - 2527,42 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на р/р 0199, код бюджету 24062100, ідентифікаційний код одержувача 37753768 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012 (том ІІІ, а.с. 52-56)

З приводу вищенаведеного колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» та згідно статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо судове рішення місцевого господарського суду переглядалося в суді апеляційної інстанції і наказ видається (надсилається) після здійснення такого перегляду, то дата видачі наказу має збігатися з датою повернення матеріалів справи (матеріалів апеляційного провадження) із суду відповідної інстанції до місцевого господарського суду. Після закінчення апеляційного перегляду справа невідкладно повертається до суду першої інстанції

Якщо на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (частина третя статті 85 і стаття 116 ГПК), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновить цей строк та прийме скаргу до провадження, то копія відповідної ухвали повинна бути надіслана органу Державної виконавчої служби, якою зазначений наказ прийнято до виконання. Такий наказ відповідно до статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" повертається до суду, який його видав. У разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ. Якщо на час прийняття судового акта апеляційної інстанції строк для пред'явлення цього наказу до виконання закінчився, зазначений строк підлягає відновленню згідно із статтею 119 ГПК.

Із аналізу норм законодавства вбачається, що наказ видається за заявою стягувача (ст.116 ГПК України), однак враховуючи, що у даній справі наказ було видано ще 07.07.2014 р., а обов'язок щодо подання заяви стягувачем про надіслання уже виданого наказу у справі законодавцем не встановлено, а Вищим господарським судом роз'яснено, що у разі коли за результатами апеляційного розгляду оскаржене судове рішення буде залишене без змін, новий наказ на його виконання не видається, а виконується раніше виданий наказ, тому твердження апелянта про те, що Держекоінспекція повинна була звернутись із заявою з приводу видачі наказу після перегляду рішення в апеляційній інстанції оцінюється колегією суддів критично.

16.10.2015 р. заява Держекоінспекції від 12.10.2015 р. про видачу наказу розглянута судом та 20.10.2015 р. (том ІІІ, а. с. 9/зворот), представником інспекції наручно отримано лист суду від 16.10.2016 р. з оригіналом наказу № 921/531/13-г/9 від 07.07.2014 р., однак, в даному наказі зазначено, що строк пред'явлення до виконання в Державну виконавчу службу до 08.07.2015 р.

З огляду на наведене вище слід зазначити наступне.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, відповідно до якої судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Зазначені вище строки встановлюються для виконання судових рішень - із наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Строк пред'явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) (ст. 21 Закону) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Законом визначено випадки, в яких можуть перериватися строки давності пред'явлення виконавчого документа до виконання а саме: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ст.23 Закону України «Про виконавче провадження»).

Переривання виконавчої давності це погашення виконавчої давності через обставини, визначені законом, і після настання яких виконавча давність обчислюється спочатку. Зокрема, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання, під яким слід визнавати подання його стягувачем, скерування судом, іншими уповноваженими органами або посадовими особами виконавчого листа або іншого виконавчого документа державному виконавцеві.

Обґрунтовуючи причини пропуску встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» стоку, позивач посилається на неодноразове звернення до місцевого господарського суду із заявою про видачу йому оригіналу наказу, зокрема, 24.07.2015 р. та 13.10.2015 р.

Так, 24.07.2015 р. стягувачем подано до господарського суду Тернопільської області заяву № 1 -1/1306 про направлення на його адресу судового наказу по справі № 921/531/13-г/9.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у звязку із закінченням повноважень у судді, що розглядав дану справу, за наслідками автоматичного розподілу 28.07.2015 р., заяву про видачу виконавчого документа передано на розгляд іншому складу суду.

29.07.2015 р., місцевим судом, на підставі Інструкції з діловодства господарських судах України, стягувача було проінформовано, що у відповідності до ст. 116 ГПК України, на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 19.05.2014р. по справі № 921/531/13-г/9 від 07.07.2014 р. господарським судом видано відповідний наказ, оригінал якого рекомендованим листом направлено на адресу стягувача.

При цьому, позивача повідомлено, що 18.06.2015 р. справу № 921/531/13-г/9, згідно супровідного листа № 945/15 від 18.06.2015р. направлено на адресу Львівського апеляційного господарського суду для подальшого скерування на адресу Вищого господарського суду України для здійснення касаційного провадження, яка станом на 29.07.2015 р. на адресу місцевого суду - не повернута.

Слід зазначити, що перебіг строку для предявлення наказу у даній справі, неодноразово, переривався поданням скаржником апеляційної та касаційних скарг, відтак терміни знаходження даної справи в суді апеляційної інстанції з підстав розгляду апеляційної скарги, з 03.10.2014 р. по 05.02.2015 р., в суді апеляційної інстанції, внаслідок надсилання касаційних скарг скаржника до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, що підтверджується штампами вхідної та вихідної пошти на обкладинках даної справи (том І та том ІІ) та розгляду касаційних скарг Вищим господарським судом: з 11.02.2015 р. по 03.04.2015 р., з 22.03.2015 р. по 17.06.2015 р., з 31.07.2015 р. по 07.10.2015 р.

З наведеного вбачається, що у звязку з відсутністю матеріалів справи № 921/531/13-г/9, місцевий суд не міг зясувати будь які інші відомості щодо даного виконавчого документа, до повернення матеріалів справи із суду касаційної інстанції не видавалось за можливе. Адже, вся інформація з даного приводу, в тому числі сам виконавчий документ, докази його надіслання стягувачу, листування із виконавчою службою, тощо, зберігались саме серед матеріалів даної справи.

Таким чином, слід зробити висновок, що відсутність у суді першої інстанції станом на липень 2015 року матеріалів справи, перешкодило стягувачу, який звернувся в межах встановленого процесуальним законодавством терміну, одержати виконавчий документ, та пред'явити його до виконання належним чином у передбачений законом строк.

Крім того, Вищим господарським судом України у п.2 постанови Пленуму № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за змістом статей 116 і 117 ГПК України видавати накази мають право виключно місцеві господарські суди. Отже, можливості реалізувати бажання заявника щодо отримання виконавчого документа, іншим ніж вчиненим ним способом, законодавцем не передбачено.

Отже, матеріали справи № 921/531/13-г/9 до господарського суду Тернопільської області з Вищого господарського суду України надійшли 07 жовтня 2015 року.

Відтак заява стягувача/позивача від 12.10.2015 року про видачу йому наказу, відповідно до автоматичного розподілу 13.10.2015 р. була передана для розгляду судді Руденку О.В., 16.10.2015 р. та ним розглянута і як наслідок, оригінал судового наказу разом із супровідним листом 20.10.2015 року (том ІІІ, а. с. 9/зворот) отриманий представником екологічної інспекції.

Таким чином, оцінивши доводи стягувача та заперечення боржника, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що неможливість вчасно (повторно) пред'явити наказ господарського суду Тернопільської області від 07.07.2014 р. до виконання спричинена обєктивно непереборними обставинами та не залежала від волевиявлення самого заявника, а тому вказані контролюючим органом причини слід розцінювати як поважні, обєктивно непереборні, та такі, що повязані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення даної процесуальної дії.

Наведені висновки також ґрунтуються на рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України (заява №60750/00), від 27.07.2004р. по справі "Ромашов проти України" (заява №67534/01), від 19.03.1997р. "Горнсбі проти Греції" у яких зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Слід також зазначити, що перешкоди в своєчасній реалізації учасником спору належних йому процесуальних прав, не можуть слугувати підставою для невиконання прийнятого на його користь рішення, яке в силу ст. 124 Конституції України ухвалюється іменем України і є обов'язковим до виконання на всій її території.

Інші твердження апелянта/відповідача-1, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що рішення у даній справі залишається невиконаним, відтак заява Державної екологічної інспекції у Тернопільській області № 1-1/2129 від 20.10.2015р. підлягає до задоволення, а пропущений строк поновленню за правилами, що викладені у ст. 119 ГПК України.

Судовий збір за перегляд ухвали місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 27, 29, 32, 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2015 року у справі № 921/531/13-г/9 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд ухвали місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача-1.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали оскарження повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

27.01.2016 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 02.02.2016 р.