УХВАЛА

10.02.2016Справа № 56/239
Колегія суддів у складі головуючого судді Сташківа Р.Б., суддів Головіної К.І. та Маринченко Я.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні наказу у справі №56/239

за позовом публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний

банк України»

до 1) спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою

відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук»,

2) товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ВЕТА»

про стягнення заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) - Головіна О.І. (представник за довіреністю);

від відповідачів: 1) Солоп В.П. (представник за довіреністю);

2) не з'явилися;

від ВДВС - не з'явилися.

ВСТАНОВИЛА:

На розгляд Господарського суду міста Києва було передано вимоги указаної скарги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС) при виконанні наказу у справі №56/239 (стягнення 3825387 грн. 93 коп., боржник за наказом - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук»), у якій скаржник просить суд:

- визнати дії ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження незаконними;

- скасувати постанову № 47562396 від 12.06.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження за наказом у справі №56/239 (стягнення 3825387 грн. 93 коп., боржник за наказом - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук»).

У судове засідання 10.02.2016 Відповідач-2 та ВДВС представників не направили. Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу ВДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши подану скаргу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Суттю спору є різне розуміння перебігу строку, протягом якого указаний наказ може бути пред'явлений до виконання, а отже - питання правомірності відмови ВДВС у прийняті наказу до виконання як такого, що поданий з пропуском строку для пред'явлення до виконання.

Судом встановлено, що спірний наказ був виданий 31.08.2012, та за заявою стягувача за даним наказом Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було відкрито у липні 2013 року виконавче провадження № 38943407.

29.11.2013 виконавче провадження № 38943407 було закрито, а наказ від 31.08.2012 у межах нестягнутого залишку коштів - 1442622,80 грн. був направлений за залежністю до ВДВС, яка в свою чергу відкрила 17.12.2013 виконавче провадження № 41257515.

Під час перебування наказу на виконанні судом у межах даної справи виносилися ухвали від 07.08.2013 та від 28.08.2013 про визнання наказів від 31.08.2012 у справі № 56/239 такими, що частково не підлягають виконанню, і також ухвалою від 20.01.2014 було роз'яснено рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі № 56/239.

29.08.2014 ВДВС було винесено постанову про повернення наказу у виконавчому провадженні № 41257515 до суду (органу, що його видав), у зв'язку з відновленням строку для подання апеляційної скарги на рішення суду у справі №56/239.

Постановою від 14.01.2015 Вищий господарський суд України скасував постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 у справі № 56/239, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2012 у справі № 56/239 залишив в силі.

Заявою від 08.05.2015 стягувач звернувся до ВДВС (заява отримана 13.05.2015) щодо відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом від 31.08.2012 у справі № 56/239 (стягнення 3825387 грн. 93 коп., боржник за наказом - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», у межах нестягнутого залишку коштів - 1442622,80 грн.), проте постановою № 47562396 від 12.06.2015 стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вказаним наказом у зв'язку з пропуском строку його пред'явлення до виконання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», та що також відображено у тексі наказу, строк його пред'явлення до виконання становить один рік.

За приписами ст. 23 указаного Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Поняття «переривання перебігу строку / давності », «зупинення перебігу строку / давності» розгорнуто наведені у цивільному законодавстві, не суперечать та кореспондуються з положеннями ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» «Переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання», і дозволяють краще зрозуміти положення цієї статті.

Переривання та зупинення перебігу строку докладно розмежовані законодавцем на прикладі норм ЦК України про позовну давність, де у ст. 263 вказано, що у разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Тобто, при зупиненні перебігу строку час, що минув до його зупинення, до подальшого строку (після поновлення) зараховується.

Натомість щодо переривання перебігу позовної давності, то у ст. 264 ЦК України законодавець чітко зазначив, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так само й у статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про встановлення «нового» строку, до якого старий строк, що минув до переривання, не зараховується, а не про продовження строку, як це має місце при зупиненні.

Отже, у даному випадку відхиляючи заперечення Відповідача-1 проти скарги, та приймаючи до уваги доводи скаржника (Позивача), суд зазначає, що Відповідач-1 підміняє поняття переривання зупиненням, що наведено вище та обгрунтовано судом. При перериванні перебіг річного строку поновлюється, а не продовжується (що натомість має місце при зупиненні). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто, після переривання строку пред'явлення наказу (виконавчого документу) до виконання, незалежно від того, скільки часу пройшло до його переривання, перебіг нового (річного) строку починається заново, а у спірному випадку - з дня повернення спірного наказу постановою від 29.08.2014 № 41257515 у зв'язку з відновленням строку для подання апеляційної скарги на рішення суду у справі №56/239.

Отже, при пред'явленні спірного наказу до виконання заявою від 08.05.2015 про відкриття виконавчого провадження за наказом від 31.08.2012 у справі № 56/239 (стягнення 3825387 грн. 93 коп., боржник за наказом - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», у межах нестягнутого залишку коштів - 1442622,80 грн.), стягувач звернувся до ВДВС 13.05.2015 (дата отримання заяви) у межах строку для пред'явлення наказу до виконання, який поновився з 29.08.2014, тому постанова № 47562396 від 12.06.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження за вказаним наказом ВДВС винесена неправомірно та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність протиправних дій ВДВС та неправомірність винесення постанови № 47562396 від 12.06.2015, а відтак подану скаргу задовольняє.

Інші доводи скаржника та Відповідача-1 судом розглянуті, однак до уваги не приймаються, оскільки на результати розгляду даної скарги впливу не мають.

Клопотання Відповідача-1 про витребування матеріалів виконавчого провадження судом розглянуто та відхилено, оскільки заявником не обгрунтовано, чому він, як сторона виконавчого провадження, позбавлений можливості отримати копії необхідних з його точки зору документів з виконавчого провадження та подати їх до суду, натомість для суду у матеріалах справи достатньо доказів для дослідження питання перебігу строку пред'явлення вищеописаного наказу до виконання, і заявником не доведено, які саме документи необхідно додатково дослідити суду та чому їх не може надати сам заявник клопотання.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві при виконанні наказу від 31.08.2012 у справі № 56/239 (стягнення 3825387 грн. 93 коп., боржник за наказом - ТОВ «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук», у межах нестягнутого залишку коштів - 1442622,80 грн.) задовольнити.

Визнати дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо відмови у відкритті виконавчого провадження незаконними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.06.2015 № 47562396, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андрійком Євгеном Леонідовичем, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 31.08.2012 № 56/239, по якому боржником являється Спільне українсько-німецьке підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» про стягнення з Спільного українсько-німецького підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародні технології друку «Інтертехнодрук» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» суму боргу за Кредитним договором № 27109К7 від 30 червня 2009 року, укладеним в рамках Генеральної угоди 27108N5 від 27 серпня 2008 року, яка станом на 10 квітня 2012 року становить загальну суму 3825387 грн. 93 коп. (у межах залишку суми боргу 1442622,80 грн.).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя: Р.Б. Сташків

Судді: К.І. Головіна

Я.В. Маринченко