ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 року Справа № 904/5363/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 11.01.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №343/1001 від 01.09.2015 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дніпропетровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89), м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року у справі № 904/5363/15

за позовом Дніпропетровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89), м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

про визнання неправомірним встановлений тариф за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року (суддя Юзіков С.Г.) в задоволенні позову про визнання неправомірним встановлений Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" з 01 квітня 2015 року тариф за споживання електроенергії Дніпропетровською виправною колонією ДДПТС України у Дніпропетровській області (№89) відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що споживання електроенергії позивачем здійснюється для різних потреб, у тому числі й на комунально-побутові потреби засуджених, які відбувають покарання в установі позивача, однак, згідно з додатками до договору, облік спожитої позивачем електроенергії ведеться єдиним приладом обліку без розмежування споживання на комунально-побутові потреби, виробництво, утримання установи й інше. Як наслідок, без розмежування позивачем обліку споживання електроенергії за категоріями споживачів, відповідач позбавлений можливості розмежування застосовуваних для позивача тарифів, зокрема, для комунально-побутових потреб.

Не погодившись з зазначеним ріенням, позивач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права, неповного зясування судом обставин справи.

Апелянт вважає необгрунтованим збільшення тарифу за споживання 1 КВт електроенергії з 0,62 грн. до 3, 02 грн. з 01 квітня 2015 року згідно Постанови НКРЕКП №220 від 26 лютого 2015 року "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню" та додаткової угоди №4/490/61-674 від 29 квітня 2015 року до договору на постачання електричної енергії.

Позивач посилається на те, що кошторисними призначеннями на 2015 рік визначено конкретні суми коштів, що передбачені для оплати послуг за спожиту електроенергію, їх збільшення є не можливим. Постановою НКРЕ від 23 квітня 2012 року №498 установи виконання покарань та слідчі ізолятори в частині споживання електроенергії відносяться до споживачів прирівняних до населення.

Посилаючись на ч.1 ст.115 Кримінально -виконавчого кодексу України апелянт стверджує, що електрична енергія, яка надходить до житлової зони, споживається безпосередньо засудженими для забезпечення їх житлово -комунальних потреб і ними компенсується, в тому ж порядку, як і іншим населенням, що проживає в житловому фонді.

Позивач вважає, що господарським судом не враховано той факт, що Постанова НКРЕ від 31 липня 1996 року №28 надає підстави відносити установу виконання покарань до населеного пункту, та користуватися всіма пільгами та нормами, віднесеними до нього.

Позивач просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року, позов задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що тарифи, встановлені Постановами НКРЕ від 17 березня 2011 року №343 та від 23 квітня 2012 року №497 для населення застосовуються в разі постачання електричної енергії фізичним особам, та споживають електричну енергію для власних побутових потреб на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до умов договору електрична енергія споживається та оплачується юридичною особою Дніпропетровською виправною колонією УДДС №89, а не самими засудженими, договором не передбачено проведення розрахунків за рахунок коштів засуджених. Відповідач просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

26 жовтня 2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по справі №904/5363/15 апелянту Дніпропетровській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89) поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року у даній справі, апеляційну скаргу Дніпропетровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89) прийнято до розгляду, який призначено на 27 листопада 2015 року на 10:20 год.

Ухвалою від 07 грудня 2015 року розгляд справи, який був призначений на 27 листопада 2015 року, відкладався до 22 грудня 2015 року, у звязку з лікарняним головуючого судді Джихур О.В. (доповідача) по справі, 22 грудня 2015 року оголошено перерву до 19 січня 2016 року та до 04 лютого 2016 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

29 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством "Енерго постачальна компанія" Дніпрообленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" та Дніпропетровською виправною колонією №89 укладено договір про постачання електричної енергії, який діє до даного часу (а.с.51).

Згідно з умовами вказаного договору відповідач, як постачальник, продає електричну енергію споживачу, тобто позивачу, який оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2006 року, але вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.п.9.8, 9.8.1 договору).

До договору від 29 серпня 2006 року укладено додатки, які є його невідємною частиною.

02 лютого 2015 року Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (постачальник) та Дніпропетровською виправною колонією №89 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (споживач) укладено договір №061674/К-1 згідно з умовами якого постачальник зобовязується у 2015 році постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини по обєктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору (а.с.16).

Відповідно до умов договору, кількість обсягу електричної енергії, яку постачальник зобов'язується постачати споживачеві, визначається згідно із додатками до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п.1.1). При цьому, "обсяги закупівлі електричної енергії споживачем можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та на підставі скоригованого додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" (п.1.3). Розділом 3 договору передбачена ціна договору (1 066 954,00 грн.), яка може бути змінена за взаємною згодою сторін без зміни обсягу споживання активної електричної енергії, також передбачено, що тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно чинного законодавства. Якщо зміни тарифів, зменшення обсягу фактично спожитої електричної енергії за період дії цього договору призведуть до зміни ціни договору, ця ціна підлягає коригуванню шляхом оформлення додаткової угоди відповідно до діючого законодавства.

За даними позивача, 06.02.15р. договір зареєстрований у відділі Державної казначейської служби Ленінського району м.Дніпропетровська Дніпропетровської області з метою контролю за видатками, які здійснюються з бюджету України, а суми внесені у кошторис установи на 2015 рік.

Сторони також зазначили, що договір від 29 серпня 2006 року про постачання електричної енергії, як загальний, продовжує діяти.

У звязку з прийняттям Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) Постанови №220 від 26 лютого 2015 року "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню", яка набрала чинності з 01 квітня 2015 року відповідач направив позивачу додаткову угоду №4/490/61-674 від 29 квітня 2015 року до договору про постачання електричної енергії №061674 від 29 серпня 2006 року (а.с.14), якою тариф на споживання 1 КВт електроенерії збільшено з 0,62 грн. до 3,02 грн.

Оскільки кошторисними призначеннями на 2015 рік позивачу визначено конкретні суми коштів, що передбачені для оплати послуг за спожиту електроенергію, їх збільшення, на думку позивача, є неможливим, тому позивач вказану додаткову угоду не підписав.

Разом з тим, відповідач надсилає позивачу щомісяця рахунки за спожиту електроенергію, виходячи з нових тарифів, які затверджені Постановою НКРЕКП №220 від 26 лютого 2015 року, що за твердженням позивача, є необгрунтованим.

У звязку з наведеним, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про визнання неправомірним встановлений Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" з 01 квітня 2015 року тариф за споживання електроенергії Дніпропетровською виправною колонією №89 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог а.с.82).

Згідно з ч. 17 ст. 17 Закону України "Про електроенергетику" тарифи на постачання електричної енергії енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, регулюються Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Комісія, відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України "Про електроенергетику", здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики, зокрема встановлює тарифи на електричну енергію, забезпечує проведення цінової політики у сфері електроенергетики.

Згідно з ч. 2 п. 1, п.п.25 п.п.7 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого указом Президента України від 10.09.14р. №715/2014р., НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема установлює ціни (тарифи) на електроенергію, тарифи на її передачу та постачання, надає роз'яснення з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП.

Постановою НКРЕКП №220 від 2 лютого 2015 року "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню", яка набрала чинності з 01 квітня 2015 року встановлений новий розмір тарифів на електроенергію для населення, до якого, зокрема, згідно п.3 Постанови НКРЕКП №498 від 23 квітня 2012 року відносяться установи виконання покарань, лікувально трудові профілакторії, слідчі ізолятори у частині споживання електроенергії на комунально побутові потреби.

Приймаючи до уваги, що встановлення тарифів на електроенергію відноситься до компетенції Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а постачальники електричної енергії, до яких відноситься Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" застосовують тарифи, затверджені Національною Комісією, то Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" не є належним відповідачем у даній справі.

Постановою НКРЕКП від 26 лютого 2015 року №220, на яку посилається позивач існування тарифу для такої категорії споживачів, як "споживачі прирівняні до населення" не передбачено. А постанова Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №149 має лише рекомендований характер.

Про те, що установи виконання покарань здійснюють розрахунки за загальним роздрібним тарифом зазначено також в листі НКРЕКП від 20 квітня 2015 року №3796/17.2/61-15.

Додатком 12 до договору передбачено перелік струмоприймачів споживача: охоронне обладнання, комунально побутове обладнання, технологічне обладнання. Відповідно до додатків 4, 1, 1.1 до договору у споживача встановлено один прилад обліку на одному вводі до його мереж, який фіксує загальний обсяг електроенергії, яка надходить до мереж позивача. Окремих приладів обліку, які б фіксували розподіл електроенергії між обєктами позивача договором не передбачено і такі прилади обліку не встановлювались.

Таким чином, облік спожитої позивачем електроенергії ведеться без розмежування споживання на комунально побутові потреби, виробництво, утримання установ та інше. Як наслідок, без розмежування позивачем обліку споживання електроенергії за категоріями споживачів, відповідач позбавлений можливості розмежування застосовуваних для позивача тарифів, зокрема, для комунально побутових потреб.

Слід зазначити, що 10 липня 2015 року відбулася нарада щодо тарифів на електричну енергію для установ виконання покарань за участю представників НКРЕКП, Державної пенітенціарної служби України, Міністерства вугільної промисловості, Міністерства фінансів, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства та енергопостачальної компанії на якій розглядалося питання застосування тарифів на електричну енергію для установ виконання покарань, ЛТФ, слідчих ізоляторів у частині споживання електроенергії на комунально побутові потреби, рекомендовано енергопостачальним компаніям визначити частку участі гуртожитків в сумарному обсязі споживання електричної енергії установами виконання покарань (а.с.155-157).

На виконання вказаних рекомендацій відповідач уклав з позивачем 05 листопада 2015 року додаткові угоди №4/843/61-674 до договору від 29 серпня 2006 року та №4/844/61-674 до договору від 10 серпня 2015 року згідно яких частка участі обсягу спожитої електроенергії на комунально -побутові потреби споживача складає 93%, що в свою чергу впливає на групу споживання і тарифну групу, від яких залежить тариф за спожиту електроенергію (а.с.164-165; 167).

За викладених підстав, доводи апелянта не спростовують висновків господарського суду, в звязку з чим до уваги не приймаються.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року у справі № 904/5363/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Дніпропетровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89), м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 05.02.16 р.)