ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.16р. Справа № 904/10429/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОІМПЕКС" в особі філії "Збагачувальна фабрика "Дзержинська", м. Селидове Донецької області

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу " Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ

про стягнення 6 531 грн. 22 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 02.12.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 01.01.2015р. №71 (був присутній у судових засіданнях 22.12.2015р. та 21.01.2016р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач з урахуванням заяви (вх. №6245/16 від 02.02.2016р.) про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 6 531 грн. 22 коп. збитків, що поніс позивач у розмірі вартості нестачі вугільної продукції, що постачалася у вагонах №№ 55073134, 56964224, 58939729, 52236239, 59423244.

Відповідач у відзиві (вх.№84333/15 від 21.12.2015р.) на позовну заяву просить у позовних вимогах відмовити, оскільки: - недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення; - у вагоні № 52236239 згідно комерційного акту слідів втрати вантажу не виявлено, відповідальність повинен нести відправник за неправильне зазначення маси вантажу.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014р., 08.11.2014р. та 12.11.2014р. одержувачу ДТЕК Запорізька ТЕС позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", як відправником, зі станції відправлення Кривий Торець Донецької залізниці було відправлено на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці вантаж вугілля камяне у вологому стані, не поіменоване в алфавіті у вагонах, в тому числі, №№ 55073134, 56964224, 58939729 та 59423244, про що свідчать накладні №53529855, №53589685 та №53682555.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з комерційним актом від 09.11.2014р. №006227/530, складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці, встановлено, що: - на підставі акту загальної форми від 08.11.2014р. №921 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу вугілля камяне у вагоні №55073134; - по документу значиться: навалом, вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, у вологому стані, навантаження вкатане катком, маркування три повздовжні смуги по всій довжині вагону, тара 23 300, нетто 64 200 кг; - фактично у вагоні виявилося брутто: 84 500 кг, тара: 23 300 кг з брусу вагону, нетто: 61 200 кг, що менше документа та 3 000 кг; - при комерційному огляді виявлено: навантаження навалом, нижче бортів на 15-20 см, з лівого боку по ходу потягу над 1, 2 люками вздовж борту виїмка довжиною 1,2м, шириною 1,0м, глибиною 0,8м, на іншій площі вагону наявні численні нерівності, маркування відсутнє; - в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає; - 3 000 кг у вагоні поміститися могли.

Відповідно до комерційного акту від 11.11.2014р. №006229/532, складеного на станції Енергодар Придніпровської залізниці, встановлено, що: - на підставі акту загальної форми від 10.11.2014р. №926 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу вугілля камяне у вагоні №56964224; - по документу значиться: навалом, вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, у вологому стані, вантаж вкатаний катком, маркуваний трьома повздовжніми смугами по всій довжині вагону, нетто 63 100 кг, тара 22 200 кг; - фактично у вагоні виявилося брутто: 82 600 кг, тара: 22 200 кг з брусу вагону, нетто: 60 400 кг, що менше документа та 2 700 кг; - при комерційному огляді виявлено: навантаження навалом шапкоподібне, нижче бортів на 15-20 см, маркування три повздовжні смуги по всій довжині вагону, з лівого боку по ходу потягу над 5, 6, 7 люками виїмка довжиною 3,5 м, шириною 1,0м, глибиною 0,5м, у місці виїмки маркування відсутнє; - в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає; - 2 700 кг у вагоні поміститися могли.

Комерційним актом від 11.11.2014р. №006230/533, складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці, встановлено, що: - на підставі акту загальної форми від 10.11.2014р. №925 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу вугілля камяне у вагоні №58939729; - по документу значиться: навалом, вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, у вологому стані, вантаж вкатаний катком, маркований трьома повздовжніми смугами по всій довжині вагону, нетто 67 000 кг, тара 23 400 кг; - фактично у вагоні виявилося брутто: 66 900 кг, тара: 23 400 кг з брусу вагону, нетто: 65 500 кг, що менше документа та 1 500 кг; - при комерційному огляді виявлено: навантаження навалом шапкоподібне, нижче бортів на 15-20 см, маркування три повздовжні смуги по всій довжині вагону, з лівого боку по ходу потягу над 5, 6, 7 люками виїмка довжиною 3,5 м, шириною 1,0м, глибиною 0,5м, у місці виїмки маркування відсутнє; - в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає; -2 700 кг у вагоні поміститися могли.

Згідно з комерційним актом від 14.11.2014р. РА №006236/540, складеним на станції Енергодар Придніпровської залізниці, встановлено, що: - на підставі акту загальної форми від 14.11.2014р. №931 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу вугілля камяне у вагоні №59423244; - вагон по документу значиться: навалом, вантаж у вологому стані, вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, навантаження вкатане катком, поверхня вантажу маркована трьома повздовжніми смугами по всій довжині вагону, нетто 59 900 кг, тара 22 800 кг; - фактично у вагоні виявилося нетто менше документа та 1 700 кг; - при комерційному огляді виявлено: навантаження навалом, нижче бортів на 20-25 см, шапкоподібне, з правого боку по ходу потягу над 3, 4 люками виїмка довжиною 1,5 м, шириною 1,0 м, глибиною 0,5 м, у місці виїмки маркування повздовжніми бороздами відсутнє; - у технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає; - 1 700 кг у вагоні поміститися могли.

Крім того, позивачем надано комерційний акт від 13.11.2014р. РА №006235/539., складений на станції Енергодар Придніпровської залізниці, з якого вбачається, що: - на підставі акту загальної форми від 08.11.2014р. №004534/1491 станції ОСОБА_3 Придніпровської залізниці було здійснено переважування маси вантажу вугілля камяне у вагоні №52236239; - вагон прибув за досилочною накладною станції ОСОБА_3 та був відчеплений для переважування, основна накладна Кривий Торець Енергодар від 06.11.2014р. №53538104; - по документу значиться: навалом, вугілля камяне не поіменоване в алфавіті, нетто 70 000 кг, тара 23 500 кг; - фактично при переважуванні виявилося брутто: 91 700 кг, тара: 23 500 кг з брусу вагону, нетто: 68 200 кг, що менше даних, вказаних у накладній, на 1 800 кг; - при комерційному огляді виявлено: навантаження нижче бортів на 30-40 см, розрівняне, вантаж маркований вапном, однією повздовжньою смугою і поперечними смугами, без виїмок та поглиблень; - в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає.

Відповідно до частин 1, 2, 4 пункту 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокро солона; тютюн; м'ясо свіже; 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, а саме: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'які всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів; норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Оскільки вантаж вугілля камяне не поіменоване в алфавіті було здано позивачем до перевезення у вологому стані, отже, з урахуванням положень Правил видачі вантажів норма природної втрати для такого вантажу становить 2%.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (2%) відповідальна недостача становить 3 816 кг, у тому числі у вагоні №55073134 1 716 кг, (3 000 кг 1 284 кг), у вагоні №56964224 1 438 кг (2 700 кг 1 262 кг), у вагоні №58939729 160 кг (1 500 кг 1 340 кг), а у вагоні №59423244 502 кг (1 700 кг 1 198 кг).

Таким чином, вартість вагової недостачі вугілля з урахуванням норми природної втрати становить 5 927 грн. 77 коп., що складає:

у вагоні №55073134 2 588 грн. 79 коп. (з ПДВ) = 1,716 т (відповідальна недостача) х 1 508 грн. 62 коп. (за 1 т. з ПДВ відповідно до довідки про вартість вугільної продукції, а.с. 46);

у вагоні №56964224 2 275 грн. 66 коп. (з ПДВ) = 1,438 т (відповідальна недостача) х 1 582 грн. 52 коп. (за 1 т. з ПДВ відповідно до довідки про вартість вугільної продукції, а.с. 18);

у вагоні №58939729 - 253 грн. 20 коп. (з ПДВ) = 0,16 т х 1 582 грн. 52 коп. (за 1 т. з ПДВ відповідно до довідки про вартість вугільної продукції, а.с. 47);

вагоні №59423244 810 грн. 12 коп. (з ПДВ) = 0,502 т х 1 613 грн. 78 коп. (за 1 т. з ПДВ відповідно до довідки про вартість вугільної продукції, а.с. 19).

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996р. №273/96-ВР „Про залізничний транспорт передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 розяснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до розяснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: - за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; - за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугільної продукції вугілля камяного у вологому стані, не поіменованого в алфавіті у вагонах №№ 55073134, 56964224, 58939729 та 59423244 слід покласти на відповідача.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 603 грн. 45 коп. - збитків, що поніс позивач у розмірі вартості недостачі вугільної продукції, що постачалася у вагоні №52236239, така вимога не підлягає задоволенню, оскільки:

- позивач в обґрунтування підстав стягнення вартості недостачі вугільної продукції у вагоні №52236239 посилається на досилочну накладну від 11.11.2014р. №46150363 станції ОСОБА_3 Придніпровської залізниці та на комерційний акт від 13.11.2014р. РА №006235/539, складений на станції Енергодар Придніпровської залізниці;

- відповідно до накладної від 11.11.2014р. №46150363 станції ОСОБА_3 Придніпровської залізниці у вагоні №52236239 перевозився вантаж вугілля камяне не поіменоване в алфавіті масою 70 000 кг;

- згідно вказаного комерційного акту при переважуванні маси вантажу у вагоні №52236239 виявилася маса нетто 68 200 кг, що менше даних, вказаних у накладній, на 1 800 кг;

- при комерційному огляді вагону виявлено, що навантаження нижче бортів на 30-40 см, розрівняне, вантаж маркований вапном, однією повздовжньою смугою і поперечними смугами, без виїмок та поглиблень, в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає;

- законодавством встановлено покладення відповідальності на перевізника за втрату, недостачу, псування і пошкодження вантажу, однак з комерційного акту від 13.11.2014р. РА №006235/539 не вбачається, що вантаж, зданий до перевезення, було втрачено, оскільки вказано, що вантаж був маркований, без виїмок та поглиблень, в технічному відношенні вагон справний, двері, люки зачинені, течі вантажу немає;

- таким чином, з матеріалів справи не вбачається вини відповідача у розходженні маси вантажу, зазначеної у накладній від 11.11.2014р. №46150363, з масою вантажу, вказаною у комерційному акті від 13.11.2014р. РА №006235/539.

Одночасно судом не приймаються до уваги заперечення позивача щодо спливу строку позовної давності, оскільки:

- відповідно до пункту 134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців; зазначені терміни обчислюються з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

- згідно з пунктом 4.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 Господарського кодексу України; оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника;

- відповідно до статті 315 Господарського кодексу України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії; претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців; перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців; якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді;

- отже, строк предявлення претензії до відповідача за недостачу вантажу у вагонах №№ 55073134, 56964224, 58939729, 59423244 та №52236239 згідно накладних №53529855, №53589685, №53682555 та 46150363 закінчився відповідно 08.05.2015р., 10.05.2015р., 14.05.2015р. та 13.05.2015р.; строк розгляду претензії закінчився 08.08.2015р., 10.08.2015р., 14.08.2015р. та 13.08.2015р.; початок перебігу строку позовної давності починається з 09.08.2015р., 11.08.2015р., 15.08.2015р. та 14.08.2015р.;

- враховуючи, що позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача 03.12.2015р. (що підтверджується відбитком штампу господарського суду Дніпропетровської області на позовній заяві), отже, відповідачем не пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ідентифікаційний код 01073828) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" в особі філії "Збагачувальна фабрика "Дзержинська" (85400, м. Селидове Донецької області, вул. Миру, 34; ідентифікаційний код 30962337) 5 927 грн. 77 коп. - вартості вагової недостачі та 1 218 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„08„ лютого 2016р.