номер провадження справи 4/155/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 Справа № 908/5956/15

За позовом Антимонопольного комітету України, (03680, м. Київ-35, вул. Митрополита Василя Липківського, 45)

до відповідача Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2)

про стягнення 1360000,00 грн. та зобов'язання виконати рішення комітету

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

Від позивача - Чечель К. І. довіреність № 300-122/02-11626 від 20.11.2015р.;

від відповідача - не з'явився.

04.12.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Антимонопольний комітет України, м. Київ з позовною заявою до Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", м. Запоріжжя про стягнення 904400,00 грн. та зобов'язання виконати рішення комітету.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 04.12.2015р. справу № 908/5956/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.12.2015р. порушено провадження у справі № 908/5956/15, справі присвоєно номер провадження 4/155/15, судове засідання призначено на 20.01.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 20.01.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 04.02.2016р.

В судовому засіданні на 04.02.2016р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За інициативою представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

22.01.2015р. на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних, в якій посилаючись на ст. 22 ГПК України, позивач збільшує позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати штрафу, так як станом на 18.01.2016 р., у позивача відсутні документи, що підтверджують виконання зобов'язань вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету та сплату штрафів, накладених зазначеним рішенням. Таким чином, просить суд стягнути з Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", м. Запоріжжя 1360000,00 грн., з яких: 680000, 00 грн. штрафу та 680000, 00 грн. пені та зобов'язання виконати рішення комітету.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 ГПК України в цій частині, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Докази повної сплати судового збору за подання позовної заяви від 20.10.2015 №300-20.3/02-10659 та за подання заяви від 18.01.2016 № 300-20.3/02-353 про збільшення розміру позовних вимог позивачем до заяви про збільшення позовних вимог не додані. Разом з тим, 25.01.2016р. від позивача на адресу суду надійшло клопотання в якому позивач просить покласти на відповідача або відстрочити сплату судового збору, із посиланням на те, що станом на 19.01.2016р. розпис Державного бюджету України на 2016 рік не затверджено.

У пункті 2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що: у разі коли позивач на підставі частини четвертої статті 22 ГПК до прийняття рішення зі справи збільшив розмір позовних вимог чи до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, в зв'язку з чим зросла ціна позову, він відповідно до абзацу другого частини другої статті 6 Закону повинен сплатити недоплачену в зв'язку з цим суму судового збору до звернення з відповідною заявою до господарського суду. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розглянути й змінені вимоги позивача без доплати останнім суми судового збору з подальшим розподілом останнього між сторонами за правилами статті 49 ГПК.

Враховуючи викладене, розглянувши заяву позивача, від 22.01.2015р., ухвалу суду від 04.12.2015р. про порушення провадження у справі № 908/5956/15 та ухвалу суду від 20.01.2015р. про відкладення розгляду справи № 908/5956/15 та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про збільшення позовних вимог подана позивачем у відповідності до приписів ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, доводи в обґрунтування несплати судового збору при поданні заяви про збільшення позовних вимог суд вважає обгрунтованими, а тому заява про збільшення позовних вимог приймається судом до розгляду, з подальшим розподілом судового збору між сторонами за правилами статті 49 ГПК України.

Таким чином, в судовому засіданні 04.02.2016 р. судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", м. Запоріжжя про стягнення 1360000,00 грн., з яких: 680000, 00 грн. штрафу та 680000, 00 грн. пені та зобов'язання виконати рішення комітету.

Позовні вимоги викладені в позовній заяві, ґрунтуються на підставі ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст. ст 16, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", рішенні № 182-р від 29.04.2015р. по справі № 242-26.13/150-12 в яких позивач просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позов задовольнити, стягнути з Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", м. Запоріжжя про стягнення 1360000,00 грн., з яких: 680000, 00 грн. штрафу та 680000, 00 грн. пені та зобов'язання виконати рішення комітету, а саме виконання зобов'язань вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету від 29.04.2015р №182-р.

Відповідач у судове засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 19.01.2016р., юридичною адресою Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР" () є: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 04.12.2015р. про порушення провадження у справі № 908/5956/15 та ухвала суду від 20.01.2016 р. про відкладення розгляду справи, які направлялися на зазначену адресу відповідача, на адресу господарського суду Запорізької області не поверталися.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 04.02.2016 року за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

На момент прийняття Комітетом рішення від 29.04.2015 № 182-р відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП «Продмережа» (ідентифікаційний код - 30929444) змінило назву на Дочірнє підприємство «ФУД-ЦЕНТР», (ідентифікаційний код - 30929444).

29.04.2015 року Антимонопольним комітетом України (надалі за текстом - "Комітет") прийнято рішення 182-р у справі № 242-26.13/150-12, "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким, зокрема, вирішено:

Пунктом 1 резолютивної частини Рішення визнано, що зокрема ДП «ФУД-ЦЕНТР» здійснивши разом з товариством з обмеженою відповідальністю «АСНільсен Юкрейн» обмін інформацією та даними щодо істотних умов здійснення господарської діяльності з таким рівнем деталізації, агрегації та актуалізації, що сприяло координації конкурентної поведінки на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва, що призводить до обмеження конкуренції, вчинило порушення, передбачене частиною першою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення визнано, що зокрема ДП «ФУД-ЦЕНТР» використавши схожі механізми взаємодії з постачальниками, які призводять до схожих змін цін на товари, які реалізуються торговельними мережами кінцевим споживачам, що призводять до обмеження конкуренції, при тому, що аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій, вчинило порушення, передбачене частиною третьою статті 6 та пунктом першим статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення схожих дій на ринку послуг з організації роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продовольчим асортиментом міста Києва.

Пунктом 9 резолютивної частини Рішення за порушення, передбачене в пункті 1 резолютивної частини Рішення, на ДП «ФУД-ЦЕНТР» накладено штраф у розмірі 340 000 гривень.

Пунктом 24 резолютивної частини Рішення за порушення, передбачене в пункті 2 резолютивної частини Рішення на ДП «ФУД-ЦЕНТР» накладено штраф у розмірі 340 000 гривень.

Пунктом 37 резолютивної частини Рішення, зокрема, ДП «ФУД-ЦЕНТР» зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 38 резолютивної частини Рішення , зокрема, ДП «ФУД-ЦЕНТР» зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом двох місяців з дня отримання рішення шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 ст. 56 3акону України "Про захист економічної конкуренції" надалі за текстом "Закону") передбачено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Листом № 143-26.13/09-4952 від 12.05.2015р. на адресу відповідача було надіслано копію рішення адміністративної колегії територіального відділення від 29.04.2015 року № 182-р. Також, у даному листі відповідачу було роз'яснено, що у разі несплати штрафу на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" буде нараховуватися пеня за кожний день прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу. Разом з тим, у вказаному листі було також зазначено, що згідно з ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріали справи свідчать, що зазначений лист був направлений на адресу відповідача 19.05.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №085, однак був повернутий із відділення Укрпошти з відміткою на поштовому конверті «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону, рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур'єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Враховуючи те, що Комітетом не було можливості вручити Рішення ДП «ФУД-ЦЕНТР», інформація про прийняття Рішення була опублікована в газеті «Урядовий кур'єр» від 16.07.2015 № 127 (5501), що підтверджується копією сторінки даної газети, яка долучена до матеріалів справи.

Отже, Рішення вважається врученим ДП «ФУД-ЦЕНТР» 27.07.2015р.

У частині 2 ст. 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Враховуючи викладене, строк сплати штрафів, накладених Комітетом та виконання зобов'язань за Рішенням, закінчився 28.09.2015р. (оскільки 27.09.2015 припадає на неробочий день).

В зазначений термін відповідачем штраф не було сплачено. Доказів сплати штрафу та виконання зобов'язань вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету від 29.04.2015р №182-р. надано не було, до суду рішення адміністративної колегії відповідачем не оскаржено.

Враховуючи не виконання зобов'язань вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету від 29.04.2015р №182-р. та не сплату відповідачем суми штрафу, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача штрафу та пені за прострочення сплати штрафу та зобов'язання виконати рішення комітету.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах різності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктами 1, 4, 15 ч. 1 ст. 7 вказаного закону визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 29.04.2015 року № 182-р у справі № 143-26.13/09-4949 на відповідача був накладений штраф за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону у вигляді порушення антиконкурентних узгоджених дій.

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 24 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 та ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням органи Антимонопольного комітету України стягують штраф у судовому порядку.

Частина 5 ст. 56 Закону "Про захист економічної конкуренції" передбачає, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; про зобов'язання виконати рішення органів Комітету.

Статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", на яку позивач посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог, встановлено порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України. Так, частиною 2 цієї статті визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 32 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (з подальшими змінами) визначено, що в рішенні у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначаються, зокрема, дії, які сторони повинні виконати або від яких утриматися, та строк виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа (у розумінні конкурентного законодавства) мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач з відповідною заявою про перегляд чи визнання недійсним рішення ні в двомісячний термін, ні на день подання позову, до вищестоящого органу Антимонопольного комітету України чи господарського суду не звертався.

Позивач в позові вказує, що у позивача відсутні документи, що підтверджують виконання зобов'язань вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету та сплату штрафів, накладених зазначеним рішенням.

Крім того, відбулося прострочення сплати штрафу, у зв'язку з чим останньому нарахована пеня за період з 29.09.2015 року по 18.12.2015 року всього в сумі 826 200,00 грн. Проте, оскільки сума нарахованої пені не може перевищувати розмір штрафу, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 680 000,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не спростований факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не надані докази оскарження рішення, сплати штрафу та не надано доказів у підтвердження виконання зобов'язання вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення 29.04.2015 року № 182-р.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн. та 68 000,00 пені та зобов'язання припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції вказаних у пунктах 37 та 38 резолютивної частини Рішення Антимонопольного комітету від 29.04.2015 року № 182-р нормативно обґрунтовані, документально підтверджені і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.12.2015 клопотання Антимонопольного комітету України задоволено, відстрочено сплату судового збору у справі №908/5956/15 Антимонопольному комітету України до ухвалення судового рішення по справі.

Докази повної сплати судового збору за подання позовної заяви від 20.10.2015 №300-20.3/02-10659 та за подання заяви від 18.01.2016 № 300-20.3/02-353 про збільшення розміру позовних вимог позивачем до заяви про збільшення позовних вимог не додані. Втім, разом з заявою про збільшення позовних вимог, позивачем додано платіжне доручення від 28.12.2015 № 1399, яким перераховано 8 333, 62 грн. судового збору.

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Враховуючи ухвалення рішення по справі, слід стягнути з відповідача судовий збір у розмірі передбаченому законодавством.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Антимонопольного комітету України, м. Київ до Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі м. Києва, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок №0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності - 106) 680 000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. штрафу, 680 000 (шістсот вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. пені, 8 333 (вісім тисяч триста тридцять три) грн. 62 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "ФУД-ЦЕНТР", (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ ) в дохід Державного бюджету України (Одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевский район), 22030001, Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007, символ звітності 206) 14 502 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дві) грн. 38 коп. судового збору. Видати наказ.

4. Зобов'язати Дочірнє підприємство "ФУД-ЦЕНТР", (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ ) виконати пункт 37 резолютивної частини рішення від 29.04.2015 № 182-р, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності із отримання та розповсюдження інформації до вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

5. Зобов'язати Дочірнє підприємство "ФУД-ЦЕНТР", (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, код ЄДРПОУ ) виконати пункт 38 резолютивної частини рішення від 29.04.2015 № 182-р, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення своєї діяльності, в тому числі договірних відносин з постачальниками та/або виробниками товарів, та підходів до ціноутворення для своїх споживачів у відповідність до законодавства про захист економічної конкуренції.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "09" лютого 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.