РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/30868/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АНДРЕАС ШТІЛЬ"

до: приватного підприємства "ДАНІК"

про: стягнення 918.651,03 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Корж А.В. - за довіреністю від 30.11.2015 № 3;

відповідача: Атаманчук Л.Р. - за довіреністю від 11.01.2016 № 1.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНДРЕАС ШТІЛЬ" звернулося до господарського суду із позовом до приватного підприємства "ДАНІК" про стягнення з останнього 918.651,03 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не своєчасно та не в повному обсязі здійснив розрахунок за поставлений позивачем товар за дилерським договором від 01.04.2014 № 20140401.68. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаним договором в сумі 918.651,03 грн, з яких: основна заборгованість складає 619.105,71 грн; пеня в сумі 126.535,10 грн; штраф в сумі 123.821,04 грн та 20 % річних в сумі 49.189,18 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/30868/15. Розгляд справи призначено на 18.01.2016.

В судовому засіданні 18.01.2016 оголошено перерву до 08.02.2016.

Відповідачем подано до суду заяву, у відповідності до якої останній позов визнав повністю.

В судовому засіданні 08.02.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "АНДРЕАС ШТІЛЬ", як постачальником, (далі - позивач) та приватним підприємством "ДАНІК", як покупцем, (далі - відповідач) укладено дилерський договір від 01.04.2014 № 20140401.68 (далі - Договір), відповідно умов якого позивач зобов'язується поставити відповідачу товар, а відповідач зобов'язується прийняти поставлений товар та оплатити його.

Датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної відповідачем (п. 3.12 Договору).

Пунктом 5.2 Договору визначено, що відповідач зобов'язаний вчасно та відповідно до умов Договору оплачувати вартість замовленого товару.

Відповідно до п. 5.5 Договору, остаточна ціна окремого товару та загальна вартість поставки визначається у рахунку та видатковій накладній. При цьому сторони відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України домовилися про застосування грошового еквіваленту ціни товару в іноземній валюті, який визначається за курсом долара США на міжбанківському ринку до української гривні, встановленим на дату поставки товару. Якщо постачання товару здійснюється на умовах товарного кредиту згідно з додатком № 2 та відстрочка платежу складає більш ніж 30 календарних днів, то сторони погоджуються з тим, що неоплачена частина такої поставки підлягає перерахунку відповідно до курсу долару США, який склався на міжбанківському ринку до української гривні, встановленого на момент оплати поставки /її частини.

Строк відстрочення платежу становить 30 календарних днів з дати складання позивачем видаткової накладної на відповідний товар (п. 3 додатку № 2 до Договору).

У випадку прострочення оплати вартості товару відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 9.2 Договору).

У випадку, якщо прострочення оплати вартості товару триває більше тридцять днів відповідач додатково до пені, визначеної у п. 9.2 Договору, зобов'язаний сплатити позивачу одноразовий штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості (п. 9.3 Договору).

У відповідності до п. 3.2 додаткової угоди від 07.10.2015 до Договору, коригування суми заборгованості відповідно до валютного курсу проводиться, зокрема, у випадку порушення відповідачем порядку обсягу здійснення платежів простроченої заборгованості в гривнях, передбачених п. 2 цієї додаткової угоди, на дату звернення до відповідача із вимогою (претензією) та/або на дату звернення до суду із позовом до відповідача. Позивач при стягненні в судовому порядку суми основної заборгованості за Договором має право провести коригування щодо фактично здійснених платежів в порядку, визначеному даною додатковою угодою (на дату їх фактичного здійснення), та щодо суми основної заборгованості, що підлягає сплаті на момент подання позову, на дату відповідного звернення до суду (уточнення та зміни розміру позовних вимог до прийняття рішення). Коригування за даним пунктом може бути проведене позивачем в односторонньому порядку.

Пунктом 2 додаткової угоди від 05.11.2015 до Договору визначено, що у випадку прострочення відповідачем будь-якого чергового реструктуризованого платежу (або його частини) на строк більше 10 календарних днів від граничного строку здійснення такого платежу, встановленого п. 2 додаткової угоди від 0710.2015 позивач, має право вимагати від відповідача сплати, зокрема, 20 % річних від загальної суми заборгованості.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, згідно видаткових накладних, які підписані сторонами, та скріплені відбитками їх печаток поставив відповідачеві товар загальною вартістю 582.961,60 грн (засвідчені копії вказаних накладних наявні в матеріалах справи).

Позивач, користуючись правом на перерахунок заборгованості у зв'язку з порушенням відповідачем строків оплати заборгованості та у зв'язку з коливанням курсу долара США, здійснив перерахунок суми заборгованості та визначив, що станом на день звернення до господарського суду сума основної заборгованості відповідача за Договором становить 25.740,37 доларів США, що еквівалентно 619.105,71 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача строку оплати товару, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача оплатив частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 918.651,03 грн, з яких: основна заборгованість складає 619.105,71 грн; пеня в сумі 126.535,10 грн; штраф в сумі 123.821,04 грн та 20 % річних в сумі 49.189,18 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 524 Цивільного кодексу України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем визнано позов повністю, про що подано суду відповідну заяву.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом, у свою чергу, встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, а також не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 918.651,03 грн, з яких: основна заборгованість складає 619.105,71 грн; пеня в сумі 126.535,10 грн; штраф в сумі 123.821,04 грн та 20 % річних в сумі 49.189,18 грн підлягають задоволенню повністю.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "ДАНІК" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 10/18; ідентифікаційний код: 35625538, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АНДРЕАС ШТІЛЬ" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Антонова, буд. 10; ідентифікаційний код 32250480, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 619.105 (шістсот дев'ятнадцять тисяч сто п'ять) грн 71 коп.; пеню в сумі 126.535 (сто двадцять шість тисяч п'ятсот тридцять п'ять) грн 10 коп.; штраф в сумі 123.821 (сто двадцять три тисячі вісімсот двадцять одна) грн 04 коп.; 20 % річних в сумі 49.189 (сорок дев'ять тисяч сто вісімдесят дев'ять) грн 18 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 13.779 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн 77 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац