РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016Справа №910/31538/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон»

Про стягнення 4 941,31 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Осадчий А.М. представник за довіреністю № 524/2015 від 23.12.15.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 112 від 05.01.16.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» (далі - відповідач) про стягнення 4 941,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач відзначає про виконання своїх зобов'язань, як страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/1680258), яким застраховано цивільно-правову відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля Mercedes, д.р.н. НОМЕР_1, та звернення до страхувальника, яким є відповідач, щодо відшкодування сплачених коштів через порушення вимог закону в частині несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.15. порушено провадження у справі № 910/31538/15 та призначено її до розгляду на 21.01.16.

21.01.16. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрон» просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених в відзиві.

В судовому засіданні 21.01.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 09.02.16.

03.02.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 09.02.16. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 09.02.16. проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/31538/15.

В судовому засіданні 09.02.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.13. на вул. Горького в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes, д.р.н. НОМЕР_1, що належить відповідачу, під керуванням директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» ОСОБА_3, та транспортного засобу Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.13. в адміністративній справі № 752/16232/13-п, провадження № 3/752/5960/13, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним транспортного засобу Mercedes, д.р.н. НОМЕР_1 згідно з полісом № АЕ/1680258 (строк дії з 30.03.13. по 29.03.14.) застрахована позивачем.

Відповідно до страхового акту № 83577 від 15.10.13., який складений позивачем, сума страхового відшкодування, підлягаючого до виплати за пошкодження автомобіля Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2 становить 4 941,31 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 4 941,31 грн. страхове відшкодування за пошкодження автомобіля Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2, що підтверджується платіжними дорученнями № 6900 від 11.01.14. та банківською випискою по особовому рахунку позивача.

Однак, відповідач (страхувальник) не повідомив позивача в установлені строки про настання страхового випадку, що надає останньому право регресної вимоги для стягнення понесених витрат у зв'язку з виплатою страхового відшкодування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно з п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п.33.1 ст.33 цього Закону.

Тобто зазначена правова норма передбачає наявність, а не відсутність у страховика права на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у випадку неповідомлення страхувальником про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.33.1.2 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Підпунктом 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) встановлено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

При цьому, виходячи з системного аналізу змісту вищенаведених норм законодавства вбачається обов'язок відповідача (страхувальника) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику відомості про ДТП, що відповідачем зроблено не було.

Вказаної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів, пов'язаних зі стягненням страхового відшкодування в порядку регресу (постанови ВГСУ від 26.12.12. у справі № 5011-22/10427-2012, від 22.04.13. у справі № 5011-12/15483-2012, від 28.06.13. у справі № 910/2041/13).

В даному випадку, положення закону містять неузгодження по редакції Закону, яка існувала до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" 17 лютого 2011 року № 3045-VI та в частині п. 33.1 ст. 33 була змінена із викладенням в іншій редакції, що не свідчить про відсутність у страховика права на регресний позов у випадку неповідомлення страхувальником про настання страхового випадку.

Отже, зазначена неузгодженість не може бути підставою для відмови у позові, так як не заперечує встановлене статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" право страховика подати регресний позов у разі недотримання строків і умов повідомлення страхувальником про ДТП.

Як встановлено судом, відповідач лише 11.07.13. повідомив позивача про страховий випадок, який стався 20.06.13. Відповідачем не було надано належних доказів в підтвердження поважності причин такого неповідомлення.

Зазначений факт не спростовано страхувальником, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 941,31 грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо доводів, викладених відповідачем в своєму письмовому відзиві, суд відзначає, що правомірним є визначення позивачем розміру страхового відшкодування на підставі звіту № 8451/83577 від 09.07.13. з оцінки транспортного засобу (Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2), акту № 8451 від 02.07.13. технічного стану транспортного засобу (Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2), калькуляції № 8451, складеної за системою Audatex.

Крім того, судом враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.15. у справі № 910/24018/15 було відмовлено Приватному акціонерному товариству «Просто-Страхування» в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» про стягнення 4 941,31 грн. з підстав того, що позивачем було обґрунтовано позовні вимоги Полісом АВ/6520640, строк дії якого станом на день ДТП, яке мало місце 20.06.13. з автомобілем марки Mitsubishi, д.р.н. НОМЕР_2, закінчився. В даній справі № 910/31538/15 підставою для звернення з позовом став Поліс № АЕ/1680258 (строк дії з 30.03.13. по 29.03.14.), за яким цивільно-правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації ним транспортного засобу Mercedes, д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована позивачем.

Не приймається судом посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» на те, що відсутні докази повноважень особи, яка підписала позовну заяву № 04-5835 від 01.12.15., з огляду на те, що вказану позовну заяву підписано А.М. Осадчим, який на підставі довіреності № 854/2014 від 24.12.14. мав право, зокрема, підписувати позовні заяви від імені Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування». Вказана довіреність підписана І.В.Крашенінніковим, який відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату видачі довіреності був керівником позивача.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б. 12; ідентифікаційний код 31307593) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10; ідентифікаційний код 24745673) 4 941 (чотири тисячі дев'ятсот сорок одну) грн. 31 коп. - страхового відшкодування, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.02.16.

Суддя Т.М. Ващенко