ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.02.2016р. Справа № 917/169/16

Суддя Безрук Т.М., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Науково-виробнича корпорація "Уралвагонзавод" імені ОСОБА_1", Восточне шосе, буд. 28, м. Нижній Тагіл, Свердловська обл., Російська Федерація, 622007

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, буд. 141, м. Кременчук, Полтавська область, Україна, 39607

про стягнення 58 239 800,00 російських рублів

встановив:

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 3 Господарського процесуального кодексу України та ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. За ст. 2 цього Закону платника судового збору є, зокрема, юридичні особи, які звертаються до суду.

Згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

В ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 25.12.2015р. № 928-VIIІ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016р. установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 гривень.

Тобто, позовні заяви подані у 2016 році підлягають оплаті судовим збором, визначеним у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати 1378,00 гривень.

З огляду на викладене, максимальна ставка судового збору за позовні заяви, подані після 01.01.2016р., становить 206700,00 гривень.

Даний позов подано до господарського суду 16.01.2016р., що підтверджено поштовим штемпелем на конверті.

Позивачем визначено ціну позову в сумі 58 239 800,00 російських рублів (еквівалент 21 308 195,63 гривні).

Отже, судовий збір за даним позовом повинен сплачуватися в розмірі 206700,00 гривень (або в іноземній валюті з урахуванням курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати).

За платіжним дорученням № 65926 від 25.12.2015р. позивачем сплачено 553581,00 російських рублів судового збору.

З врахуванням курсу гривні до даної валюти, встановленого Національним банком України на 25.12.2015р. (0,33035 гривень за 1 російський рубль), ця сума еквівалентна 182875,48 гривень.

Отже, позивачем не доплачено 23824,51 гривні судового збору.

Відповідно до п.4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України N 3382-VI від 19.05.2011) позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В абзаці сьомому п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено що, у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу.

Як свідчить доданий до позову опис вкладення у цінний лист від 12.01.2016р. позивач направив відповідачу лише копію позовної заяви на 5 аркушах та копію доручення на 2 аркушах. Інші додані до позову документи відповідачу не надсилалися.

Відповідно до п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

З огляду на вищевикладене позовна заява підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

В разі повторного звернення з позовом, позивачу слід врахувати, що з 08.02.2016р. для зарахування судового збору встановлений новий код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Також суд розяснює, що в разі відсутності наміру повторного звернення з даним позовом, позивач на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір" має право подати до суду заяву про винесення додаткової ухвали про повернення судового збору, додавши до заяви оригінал платіжного доручення, за яким проводилася сплата судового збору.

Керуючись п.4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (на адресу позивача): позовна заява (вхід. № 192/16 від 08.02.2016 р.) та додані до неї документи, у тому числі платіжне доручення № 65926 від 25.12.2015р.;

конверт від 16.01.2016р.

Суддя Безрук Т.М.