ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 лютого 2016 року Справа № 914/3215/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Владимиренко С.В. - доповідач,
суддів:Мележик Н.І.,
Дунаєвської Н.Г.,
перевірив касаційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р.
у справі№914/3215/15 господарського суду Львівської області
за позовомУправління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Зіронька"
прозобов'язання повернути об'єкт оренди (виселення) та стягнення неустойки

В С Т А Н О В И В:

Подана 29.12.2015р. касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011р.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата у 2015 році установлена у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн.

Відповідно до пп. 5 п. 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015р.) за подання касаційної скарги на рішення господарського суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пп.1 п.2 ч.2 ст.4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто в даному випадку 1 827грн.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на дату подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто в даному випадку 1 218 грн.

Заявником у касаційній скарзі оскаржується постанова апеляційного господарського суду, якою переглянуто рішення місцевого господарського суду, за позовними вимогами, що складаються з майнової та немайнової вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.2.10 ч.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів доданих до касаційної скарги, скаржником в якості доказу сплати судового збору за розгляд касаційної скарги в даній справі подано платіжне доручення № 77972 від 17.12.2015р. на суму 2923,20грн.

Враховуючи, що при зверненні з позовною заявою позивачем підлягало сплаті 3045грн. судового збору за майнову та немайнову вимоги, відповідно за подання касаційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради повинно сплатити 3654грн. (120% від 1218+1827) судового збору, що становить 120 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, подане скаржником платіжне доручення №77972 від 17.12.2015р. на суму 2923,20грн. не може вважатись належним доказом, що підтверджує сплату судового збору в установленому розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, підстав для перегляду постанови апеляційного господарського суду у касаційному порядку не вбачається, а тому скарга підлягає поверненню.

Частиною 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1,2,3,4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. із доданими матеріалами.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді Н.І. Мележик

Н.Г. Дунаєвська