ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016 року Справа № 904/7830/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Бігун Н.В.

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА", м. Київ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2015р. у справі №904/7830/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА", м. Київ,

до Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ,

про стягнення заборгованості 131 000, 00 грн. за договором добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство „Страхова компанія "Універсальна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 131 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2015р. у справі №904/7830/15 (суддя - Бєлік В.Г.) у позові відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що суд першої інстанції виніс рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2015р. по справі №904/7830/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.01.2016р. судове засідання у справі №904/7830/15 призначено в режимі відеоконференції. Доручено господарському суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представника позивача з Дніпропетровським апеляційним господарським судом 02.02.2016р. об 11 год. 20 хв.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 02.02.2016р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу; представник відповідача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Експедитор-Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАК РОАД" (Експедитор-Замовник) укладений Договір № 06/08 транспортного експедирування при перевезеннях вантажів у міжнародному та міжміському сполученні від 06.03.2014р.(надалі - договір експедирування).

Зі змісту ст. 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1.1. договору експедирування, експедитор-замовник замовляє, а експедитор-виконавець за плату і за рахунок експедитора-замовника виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з цим договором, експедитор-виконавець надає експедиторські послуги (організація та планування перевезень, отримання необхідних документів, виконання митних та інших формальностей, контроль за проходженням та одержанням вантажів, проведення взаєморозрахунків тощо) та забезпечує перевезення вантажів власним транспортом або залучуючи до цього третіх осіб. Експедитор-виконавець виступає від свого імені, діє за дорученням експедитора-замовника та має право укладати договори з третіми особами і оплачувати їх послуги грошовими коштами, що надійшли від експедитора-замовника. Експедитор-замовник в свою чергу діє за дорученням клієнтів, з якими має договори транспортного експедирування, та оплачує послуги Експедитора-виконавця за рахунок коштів своїх клієнтів (п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.1. договору експедирування при виконанні цього договору сторони керуються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України „Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01.07.2004р. №1955-IV та іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України. При виконанні міжнародних перевезень за цим договором також використовуються норми Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах (КПДВ/СМR) 1956 р. зі змінами і доповненнями, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р., Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП/ТIR) 1975 р. та інших міжнародних конвенцій, угод, договорів, визнаних Україною.

Детальні умови кожного перевезення (а саме: напрямок перевезення, пункти завантаження та розвантаження, пункт перетинання кордону України, відомості про вантаж, вантажовідправники, вантажоодержувачі, розмір оплати (що включає плату експедитору-виконавцю та вартість послуг третіх осіб, якщо вони залучені експедитором-виконавцем для виконання цього договору) строки доставки вантажу та інші умови) зазначаються експедитором-замовником у окремих заявках на експедирування вантажу (п. 2.2 договору експедирування).

На виконання п. 2.2. договору експедирування № 06/08 від 06.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАК РОАД" та Фізичною особою-підприємець ОСОБА_3, було укладено Заявку - Договір, відповідно до умов якої відповідач зобов'язався виконати перевезення вантажу інвойсом № від 12.08.2014 р. за маршрутом м. Київ (Україна) - м. Баку (Азербайджан) (а.с. 16-17, 59-60).

На виконання умов договору №06/08 транспортного експедирування при перевезеннях вантажів у міжнародному та міжміському сполученні від 06.03.2014 р. та Заявки - Договору перевізником Фізичною особою-підприємець ОСОБА_3 було отримано вантаж від ТОВ "СК „Джонсон" (далі - відправник) у м. Київ (Україна).

Відповідно до інвойсу, вартість вантажу склала 61 843,68 USD.

В процесі перевезення вантажу, 27.08.2014 р. о 14:00 на автодорозі Белгород-Павловськ 126 км. 300 м. сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем Рено „Логан" НОМЕР_2 31 регіон, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ДАФ НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямі, в результаті чого товар було частково пошкоджено.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю „СК Джонсон" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "МАК РОАД" претензію № 3 від 26.09.2015 р. про відшкодування завданих збитків відповідно до договору № 0903-3102 від 31.03.2009 р. у розмірі 14 280,15$ шляхом перерахування грошових коштів у гривневому еквіваленті (а.с. 23).

Відповідно до матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "МАК РОАД" було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора № 6000/249/000101 від 03.12.2013 р. з Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія "Універсальна" (страховик). Відповідно умов цього договору, страховик на підставі заяви страхувальника, що є невід'ємною частиною договору, здійснює страхування відповідальності експедитора та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку на умовах, визначених цим договором, а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі в строки, встановлені цим договором, та виконувати інші умови договору (а.с.9,144-148).

Відповідно до п. 1 договору добровільного страхування цивільної відповідальності, предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з відповідальністю страхувальника за відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб при наданні транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезення вантажів в порядку, встановленому чинним законодавством України та на умовах Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів 1956 р. (КПДВ/СМR) зі змінами та доповненнями, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р. (а.с. 9).

Відповідно до п.2 цього договору, страховим випадком за договором є факт настання цивільної відповідальності страхувальника, визнаної ним добровільно, за попередньою згодою страховика, чи встановленої чинним рішенням суду за зобов'язаннями, що виникають при заподіянні шкоди потерпілим третім особам внаслідок настання наступного страхового ризику: відповідальність за вантаж.

Зі змісту п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування" вбачається, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. При цьому, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхове відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

З метою виконання вимог зазначених вище норм права та договірних зобов'язань, відповідно до страхового акту № 10824/1, виданого Публічним акціонерним товариством „Страхова компанія „Універсальна", на підставі заяви ТОВ „МАК РОАД" від 29.08.2014р., згідно договору страхування № 6000/249/000101 від 03.12.2013р., страховою компанією було перераховано на рахунок ТОВ „МАК РОАД" страхове відшкодування у розмірі 131 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 70603 від 09.12.2014 р. (а.с. 28).

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України, "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також, аналогічні приписи містить ст. 993 Цивільного кодексу України.

16.07.2015р. позивач звернувся до відповідача з претензією № УН2188Р щодо відшкодування шкоди у розмірі 131 000,00 грн. (а.с. 29).

18.08.2015 р. відповідач надав відповідь на претензію, в якій вказав, що дану вимогу вважає необґрунтованою та безпідставною, оскільки Акт № 4 від 16.09.2014р., це складський акт вантажоодержувача і він не може переважати перед актом експертизи № 288 від 11.09.2014р. Об'єднання „Азерекспертиза" Торгово-промислової палати Азербайджанської республіки (а.с. 30).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що причиною пошкодження товару в дорозі визнано ДТП, що сталося 27.08.2014 р. о 14:00 на автодорозі Белгород-Павловськ 126 км. 300 м., на підтвердження чого відповідач надав до матеріалів справи копії заяви про настання страхового випадку від 29.08.2014р. та страхового акту № 10824/1.

Зі змісту постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 11.03.2015р. вбачається, що вина водія ОСОБА_4 в ДТП підтверджується схемою ДТП, фото таблицею з місця ДТП, протоколом огляду місця події, поясненнями ОСОБА_4, поясненнями свідків, поясненнями водія ОСОБА_5, протоколом огляду відеозапису, висновками судово-медичних експертиз.

Проти винної у ДТП особи ОСОБА_6 28.08.2014р. було порушено адміністративну справу (а.с. 110).

Згідно з Актом експертизи Бєлгородської торгівельно-промислової палати № 0583 від 03.09.2014 р. встановлено, що в наданому на експертизу автомобілі № НОМЕР_1 з причепом № НОМЕР_3 знаходився товар в кількості 3 228 коробів, 18 індивідуальних упаковок, що на 75 коробів + 6 індивідуальних упаковок менше, ніж зазначено в документах (інвойс № від 12.08.2014 р.). Із загальної фактичної кількості 2 815 коробів без наявних пошкоджень, 413 коробів були пошкоджені: деформовані, розірвані, з підмоченням. Із загальної кількості пляшок в пошкоджених коробах 515 пляшок непридатні для використання (пошкодження товару, втрата товарного виду) (а.с. 120-122).

Крім того, актом експертизи № 288 від 11.09.2014 р. Об'єднання „Азерекспертиза" Торгово-промислової палати Азербайджанської республіки встановлено, що разом з вантажем наданий вантажний автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_4 НОМЕР_5. Під час зламування 2-х пломб „5604908 ФТС Росії 11" та „ФТС 04355" виявлено, що товар був зібраний у вантажному відсіку у виді куп. Відповідно до акту аварії, складеному 03.09.2014 р. на Алєксєєвському митному посту Бєлгородської митниці Російської федеральної митної служби, вантаж був перевантажений в даний автомобіль з автомобіля з державним автомобільним знаком НОМЕР_1/НОМЕР_3 на 126+300метрі автомагістралі Бєлгород-Павловськ. Встановлено, що товар звантажений у вантажний відсік автомобіля без дотримання правил кріплення, нормального регулювання та збору, у змішаному, розкиданому вигляді, товар зібраний у рвані та пом'яті коробки або розкиданий в пом'ятому, пошкрябаному та забрудненому різними плямами вигляді.

Висновок експерта полягає в наступному: недоліки виникли під час завантаження товару в інший автомобіль і результаті аварії, що сталася під час автоперевозок, які стали причинами непридатності товарів для використання їх за призначенням.

Таким чином, доказів вини перевізника у пошкодженні вантажу матеріали справи не містять.

Слід також врахувати, що розмір страхового відшкодування визначено Договором від 25.11.2014р. про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування за договором добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора № 6000/249/000101 від 03.12.2013р. Відповідно до п. 5 цього договору, після виплати Страховиком страхувальнику грошових коштів згідно умов даного договору загальною сумою 131 000, 00грн. Страхувальник на протязі одного місяця (після отримання цих коштів) зобов'язаний надати Страховику документи, що підтверджують факт оплати Страхувальником виставленої на нього претензії. Після чого сторони вважатимуть свої зобов'язання, що виникли за страховим випадком, викладеним у п. 1. даного договору, виконаним повністю та належним чином. Якщо страхувальник не надасть документи, що підтверджують факт оплати ним претензії, він повинен повернути Страхувальнику отримані від нього кошти у розмірі 131 000,00грн.

Страхове відшкодування позивачем виплачено 09.12.2014р., що підтверджено копією платіжного доручення № 70603 від 09.12.2014р.

Тобто, ТОВ"МАК РОАД" мало сплатити ТОВ „СК Джонсон" отримані від страхової компанії кошти за претензією № 3 від 26.09.2015 р. про відшкодування завданих збитків відповідно до договору № 0903-3102 від 31.03.2009 р. до 09.01.2015р. та надати позивачу докази такої оплати або повернути отримані кошти страхового відшкодування.

При розгляді справи судом першої інстанції, позивачем не було надано доказів виконання страхувальником свого обов'язку пов'язаного з виплатою коштів за претензією ТОВ „СК Джонсон" № 3 від 26.09.2015р.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

За вказаних обставин, справа розглядається за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не доведено належними доказами, тому позов не підлягає задоволенню.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

На час проведення судового засідання по даній справі 02.02.2016р. додаткові докази не надходили.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі слід покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА", м. Київ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року по справі №904/7830/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 08.02.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько