Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" лютого 2016 р. Справа № 906/958/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача- прокуратури: ОСОБА_1, посв. № 038611 від 11.01.16р.

від відповідача- Житомирської міської ради: не з'явився

від відповідача - ФОП ОСОБА_2: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Прокурора м.Житомира в інтересах держави

до 1) Житомирської міської ради (м.Житомир)

2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м.Житомир)

про визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі від 10.07.14р. та зобов'язання повернення за актом прийому-передачі земельної ділянки

Прокурор звернувся з позовом про визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі від 10.07.14р., укладеного між відповідачами та зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 повернути до земель територіальної громади міста Житомира шляхом складання акту прийому-передачі земельну ділянку загальною площею 0,0072 га за кадастровим номером :01:027:0076, розташовану за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її одержала.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях від 10.02.16р. № 1681 кн/вих 16 (а.с.92-96). Зокрема зазначив, що оспорюваний договір оренди землі від 10.07.14р. укладено всупереч вимог чинного земельного законодавства, оскільки договір укладено на підставі рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 про надання відповідачу - ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яке прийнято без проведення будь-яких конкурсних процедур, в тому числі земельних торгів. Також зазначив, що наявність на земельній ділянці тимчасового павільйону не є достатньою підставою для звільнення від проведення земельних торгів, а тому передача земельної ділянки в користування відбулася з порушеннями вимог чинного законодавства, що, відповідно до ст.152 Земельного кодексу України, є підставою для визнання недійсним укладеного договору оренди землі.

Відповідач - Житомирська міська рада відзиву на позов не подала, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час і місце засідання суду повідомлена своєчасно та належним чином.

Житомирська міська рада у заяві від 30.07.15р. просила розглядати справу за відсутності її представника, а також вказала, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду (а.с.50).

Представник відповідача - ФОП ОСОБА_2 у відзиві від 10.09.15р. на позовну заяву проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити у зв'язку з безпідставністю, посилаючись, зокрема, на те, що прокурором не доведено факт порушення інтересів держави та, що задоволення позову прокурора не призведе до відновлення будь-якого права. Також зазначив, що земельна ділянка не може бути повернута ФОП ОСОБА_2 Житомирській міській раді, оскільки на ній розташований об'єкт нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві власності (а.с.60-63).

Заявою від 10.02.16р. представник відповідача просив відкласти розгляд справи у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с.87,88).

Зазначена заява представника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 77 ГПК України визначено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст.69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Господарський суд відмовляє у задоволенні вказаної заяви, оскільки не має законних підстав для відкладення розгляду справи через сплив встановлених ст.69 ГПК України строків вирішення спору.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Житомирської міської ради "Про вилучення, припинення, надання права користування земельними ділянками фізичним особам-підприємцям, внесення змін до рішень міської ради" від 04.04.14р. № 673 вирішено, зокрема, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати в оренду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.16,17).

10.07.14р. між Житомирською міською радою (відповідачем 1/орендодавцем) та ФОП ОСОБА_2 (відповідачем 2/орендарем) на підставі вказаного рішення Житомирської міської ради та Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м.Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0072 га, в тому числі під будівлями та спорудами - 0,0072 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 (а.с.13,14).

Згідно п.3 даного договору, на земельній ділянці розташований об'єкт нерухомого майна: тимчасовий павільйон громадського харчування (акт комісії про прийняття в експлуатацію № 83/2010); а також інші об'єкти інфраструктури: водопостачання та електромережа.

Кадастровий номер земельної ділянки :01:027:0076 (п.4 договору).

Відповідно до п.6 договору, договір укладено на п'ять років.

10.07.14р. сторонами підписаний акт прийому-передачі об'єкта оренди (а.с.15 - на звороті).

Прокурор в обґрунтування позовних вимог зазначив, що оспорюваний договір оренди землі від 10.07.14р. укладено всупереч вимог чинного земельного законодавства, оскільки договір було укладено на підставі рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 про надання ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки без проведення будь-яких конкурсних процедур, у тому числі земельних торгів.

Також прокурор зазначив, що згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.14р. у справі № 806/3288/14, залишеної без змін ухвалою Житомирського адміністративного апеляційного суду від 13.01.15р., адміністративний позов прокуратури міста про визнання протиправним та скасування рішення в частині надання ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 (а.с.46,47).

Прокурор вважає, що рішення органу державної влади або місцевого самоврядування, уповноваженого на розпорядження земельними ділянками державної або комунальної власності є необхідною підставою для укладення договору оренди, а його відсутність або скасування свідчить про відсутність волевиявлення територіальної громади м.Житомира щодо передачі даної земельної ділянки в строкове платне користування та є грубим порушенням норм земельного законодавства.

Крім того, прокурор вважає, що наявність на земельній ділянці тимчасового павільйону не є достатньою підставою для звільнення від проведення земельних торгів, а отже її передача в користування відбулася з порушеннями вимог чинного законодавства, що відповідно до ст.152 Земельного кодексу України є підставою для визнання недійсним укладеного договору оренди землі.

У письмових поясненнях від 10.02.16р. № 1681 кн/вих 16 прокурор зазначив, що скасування Вищим адміністративним судом України постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.14р. та ухвали Житомирського адміністративного апеляційного суду від 13.01.15р., якими визнано недійсним рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 в частині надання ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 не презюмує законності укладеного на його підставі договору оренди землі від 10.07.14р. та не спростовує наведених в позовній заяві порушень законодавства, наявність яких обумовила звернення прокуратури до суду з даним позовом (а.с.92-96).

Господарський суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. № 280/97-ВР визначено, що первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відносини землекористування врегульовані Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.98р. № 161-ХІV, який є спеціальним законом стосовно відносин, пов'язаних з орендою землі, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Як вже зазначалося, на підставі вказаного рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 між відповідачами у справі укладений оспорюваний договір оренди землі від 10.07.14р.

Згідно даних прокурора, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.14р. у справі № 806/3288/14, залишеної без змін ухвалою Житомирського адміністративного апеляційного суду від 13.01.15р., адміністративний позов прокуратури міста про визнання протиправним та скасування рішення в частині надання ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 задоволено - визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської міської ради від 04.04.14р. № 673 (а.с.46,47).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.12.15р. постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.14р. та ухвала Житомирського адміністративного апеляційного суду від 13.01.15р. у справі №806/3288/14 скасовані, провадження у справі закрите (а.с.81-83).

Відповідно до ч.3 ст.35 ЦК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, вказана ухвала Вищого адміністративного суду України від 16.12.15р., яка набрала законної сили, має преюдиціальне значення для вирішення спору у даній справі.

Таким чином, рішення Житомирської міської ради "Про вилучення, припинення, надання права користування земельними ділянками фізичним особам-підприємцям, внесення змін до рішень міської ради" від 04.04.14р. № 673 в частині надання ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки загальною площею 0,0072 га за адресою: м.Житомир, вул.Фруктова 15 станом на момент прийняття рішення у даній справі є чинним, що є однією з підстав для відмови у задоволенні позову прокурора.

Відповідно до ч.5 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Як вбачається з п.3 оспорюваного договору оренди землі, на земельній ділянці розташований об'єкт нерухомого майна: тимчасовий павільйон громадського харчування (акт комісії про прийняття в експлуатацію № 83/2010); а також інші об'єкти інфраструктури: водопостачання та електромережа.

Таким чином, відповідач 2 згідно умов договору оренди землі від 10.07.14р. та вимог Земельного кодексу України правомірно користується земельною ділянкою на умовах оренди, оскільки об'єкт нерухомого майна: тимчасовий павільйон громадського харчування, а також інші об'єкти інфраструктури: водопостачання та електромережа знаходиться на даній земельній ділянці.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що при укладенні оспорюваного договору оренди землі від 10.07.14р., укладеного між відповідачами не було допущено порушень, які були б підставою для визнання зазначеного правочину недійсним, тобто правові підстави для задоволення позову відсутні.

Приймаючи рішення, господарський суд також враховує той факт, що на земельній ділянці, яка є об'єктом оренди, знаходиться об'єкт нерухомого майна відповідача ФОП ОСОБА_2, який належить їй на праві власності. Вказане виключає як можливість здачі вказаної земельної ділянки в оренду іншому орендарю, так і позбавляє орган місцевого самоврядування, у випадку задоволення позову, права на отримання орендної плати за використання даної земельної ділянки, оскільки, за таких умов тільки ФОП ОСОБА_2 і ніхто інший буде безоплатно користуватись земельною ділянкою.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд вважає, що прокурором не доведено, що укладенням оспорюваного договору оренди землі, відповідачі спричинили будь-яку шкоду будь-яким державним інтересам на захист яких звернувся до господарського суду прокурор.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги прокурора безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Судовий збір у справі стягненню не підлягає, оскільки позов подано прокурором у той час, коли прокуратура була звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст.35, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.02.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 4 прим.:

1 - у справу,

2,3 - відповідачам (рек. з повід. про вруч.),

4 - прокурору.