ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. Справа № 909/861/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю прокурора Мельничука Ю.І., представника відповідача ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні розглянув справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Укрриба» на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 за позовом прокурора Галицького району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до Державного підприємства «Укрриба» та до приватного акціонерного товариства «Більшівці-Риба» про визнання недійсним договору зберігання з правом користування з додатковою угодою до нього та повернення державного майна балансоутримувачу

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Івано-Франківської області (суддя Фанда О.М.) рішенням від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 частково задовольнив позов прокурора; визнав недійсними договір зберігання з правом користування № 04/07 від 01.03.07, з додатковою угодою до нього від 01.11.14, укладені між ДП «Укрриба» та ПАТ «Більшівці-Риба» ; стягнув з ДП «Укрриба» в дохід Державного бюджету України 34328,48 грн. судового збору; припинив провадження у частині вимоги про зобов'язання публічного акціонерного товариства «Більшівці-Риба» повернути державне майно балансоутримувачу - державному підприємству «Укрриба» балансовою вартістю 1716424,05 грн.

В апеляційній скарзі державне підприємство «Укрриба» просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У доповненнях до апеляційної скарги державне підприємство «Укрриба» просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року в частині розрахунку судового збору і його розподілу та прийняти в цій частині нове рішення, у якому відповідно до вимог закону України «Про судовий збір» та виходячи із фактичної (залишкової) вартості майна та заявлених позовних вимог стягнути з державного підприємства «Укрриба» та приватного акціонерного товариства «Більшівці-Риба» 5303,97 грн. судового збору у рівних частинах. Вважає, що суд при визначенні ціни позову помилково взяв до уваги балансову (1716424,05 грн.), а не залишкову (379974,94 грн.) вартість спірного майна. На думку апелянта сума судового збору має становити 5303,97 грн. і така повинна стягуватись з двох відповідачів у рівних частинах.

Про розгляд справи учасникам процесу повідомлено належним чином.

У судовому засіданні представник державного підприємства «Укрриба» апеляційну скаргу підтримав. Прокурор просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року, апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників і вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 слід скасувати в частині визнання недійсним договору, провадження у справі припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

04 серпня 2015 року господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі №909/681/15 за позовом прокурора Галицького району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до відповідачів: державного підприємства «Укрриба» та приватного акціонерного товариство «Більшівці-Риба». Прокурор просив суд визнати недійсним договір зберігання з правом користування № 04/07 від 01 березня 2007 року, з додатковою угодою до нього від 01 листопада 2014 року, укладені державним підприємством «Укрриба» з ПАТ «Більшівці-Риба» та зобовязати ПАТ «Більшівці-Риба» повернути державне майно балансоутримувачу - державному підприємству «Укрриба» балансовою вартістю 1716424,05 грн. згідно переліку шляхом підписання акту приймання-передачі. Позовні вимоги мотивовані тим, що договір зберігання є удаваним правочином, оскільки за своїм правовим змістом фактично є довгостроковим договором оренди.

З матеріалів справи слідує, що 1 березня 2007 року державне підприємство «Укрриба» (Замовник) та відкрите акціонерне товариство «Більшівці-Риба» (Зберігач) уклали договір зберігання з правом користування №04/07 предметом якого є зобов'язання замовника передати зберігачу за актом приймання-передачі на відповідальне зберігання нерухоме державне майно - (гідротехнічні споруди ставів) балансовою вартістю 1716424,05 грн., яке обліковується на балансі замовника та розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин. Сторони вказали, що вартість переданого зберігачу майна визначається на підставі відомостей бухгалтерського обліку і відображається по кожному найменуванню в акті-приймання передачі майна, який є невід'ємним додатком до цього договору (п.1.)

Згідно з п. 2.2. договору № 04/07 зберігач зобовязаний за користування майном вносити плату щомісячно до 15 числа наступного за звітним в розмірі 1400,74 грн., в тому числі ПДВ, на розрахунковий рахунок Замовника з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Згідно з п. 4.1. договору № 04/07 за відповідальне зберігання майна щомісячний розмір плати становить 10 грн. у тому числі ПДВ та з урахуванням щомісячного індексу інфляції. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на розрахунковий рахунок зберігача один раз на рік.

Сторони визначили, що договір № 04/07 набуває чинності з дня його підписання (1 березня 2007 року) і діє до 01 березня 2032 року (п. 6.1.).

За актом приймання-передачі державного нерухомого майна згідно з договором зберігання з правом використання від 01 березня 2007 року державне підприємство «Укрриба» передало, а відкрите акціонерне товариство «Більшівці-Риба» прийняло на зберігання з правом користування нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди ставів) балансовою вартістю 1716424,05 грн., яке знаходиться на балансі ДП «Укрриба» та розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин, а саме:

№ п/пПлоща, гаІнв №Найменування об'єктуРік введення в експлуата-1 ціюБалансова вартість, грн.Залишкова вартість грн. на 01.10.06, грн.
1.0,031гідротехнічні споруди нерестового ставу194097,00
2.0,062гідротехнічні споруди нерестового ставу1940195,00-
3.0,053гідротехнічні споруди нерестового ставу1940162,00-
4.0,044гідротехнічні споруди нерестового ставу1940130,00-
5.0,045гідротехнічні споруди нерестового ставу1940130,00
6.0,036гідротехнічні споруди нерестового ставу194097,00-
7.0,037гідротехнічні споруди нерестового ставу194097,00-
8.6,318гідротехнічні споруди ставу194020694,00-
9.9,439гідротехнічні споруди ставу194030928,00-
10.14,3110гідротехнічні споруди ставу194046932,002055,11
11.17,1211гідротехнічні споруди ставу194056147,002458,54
12.14,2912гідротехнічні споруди ставу194046866,002051,28
13.12,713гідротехнічні споруди ставу194041654,001823,06
14.7,4814гідротехнічні споруди ставу194024532,00-
15.14,0615гідротехнічні споруди ставу194046112,002019,21
16.13,5616гідротехнічні споруди ставу194044472,001947,38
17.8,6817гідротехнічні споруди ставу194028468,00-
18.16,2618гідротехнічні споруди ставу194053326,002335,09
19.6,5919гідротехнічні споруди ставу194021613,00-
20.3,0920гідротехнічні споруди ставу194010134,00-
21.12,9921гідротехнічні споруди ставу194042603,00-
22.9,1822гідротехнічні споруди ставу194030478,00-
23.2,6923гідротехнічні споруди ставу19408726,00-
24.2,6224гідротехнічні споруди ставу19408500,00-
25.1,0525гідротехнічні споруди ставу19403406,00-
26.0,726гідротехнічні споруди ставу19402270,00-
27.0,1227гідротехнічні споруди зимувального ставу1940389,00-
28.0,1528гідротехнічні споруди зимувального ставу1940486,00
29.0,1129гідротехнічні споруди зимувального ставу1940356,00-
З0.0,26ЗОгідротехнічні споруди зимувального ставу1940843,00-
31.0,3631гідротехнічні споруди зимувального ставу19401167,00
32.0,1332гідротехнічні споруди зимувального ставу1940422,00
33.0,2233гідротехнічні споруди зимувального ставу1940714,00
34.0,1334гідротехнічні споруди зимувального ставу1940422,00
35.0,1435гідротехнічні споруди зимувального ставу1940453,00-
36.0,1436гідротехнічні споруди зимувального ставу1940453,00-
37.0,1437гідротехнічні споруди зимувального ставу1940453,00-
38.0,1638гідротехнічні споруди зимувального ставу1940519,00-
39.0,4739гідротехнічні споруди зимувального ставу19401525,00
40.0,3140гідротехнічні споруди зимувального ставу19401006,00-
41.0,0841гідротехнічні споруди зимувального ставу1940259,00
42.11,211гідротехнічні споруди ставу19627861,222250,68
43.15,212гідротехнічні споруди ставу196210668,783075,44
44.5,913гідротехнічні споруди ставу19624141,16-
45.9,214гідротехнічні споруди ставу19626457,401861,43
46.41,515гідротехнічні споруди ставу196229128,498395,75
47.9,4824гідротехнічні споруди ставу196351750,0015501,86
48.5,5225гідротехнічні споруди ставу196330134,009020,80
49.7,3526гідротехнічні споруди ставу, 196340124,0012012,85
50.14,3627гідротехнічні споруди ставу196377844,0023304,40
51.3,0928гідротехнічні споруди ставу196316876,005048,69
52.0,0729гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00-
53.0,07З0гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00-
54.0,0731гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00-
55.0,0732гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00
56.0,9533гідротехнічні споруди зимувального ставу19635185,00-
57.0,0734гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00-
58.0,5435гідротехнічні споруди зимувального ставу19632948,00-
59.0,536гідротехнічні споруди зимувального ставу19632729,00-
60.3,1237гідротехнічні споруди зимувального ставу196317032,005099,01
61.6,2438гідротехнічні споруди зимувального ставу196334063,0010197,67
62.16,839гідротехнічні споруди зимувального ставу196391710,0027455,93
63.10,0140гідротехнічні споруди зимувального ставу196354643,0016357,99
64.23,8641гідротехнічні споруди зимувального ставу,0038992,13
65.15,6642гідротехнічні споруди зимувального ставу196385485,0025592,31
66.15,2543гідротехнічні споруди зимувального ставу196383251,0024922,56
67.11,8744гідротехнічні споруди зимувального ставу196364798,0019399,08
68.14,8945гідротехнічні споруди зимувального ставу196381283,0024334,32
69.9,7746гідротехнічні споруди зимувального ставу196353333,0015966,90
70.1,9447гідротехнічні споруди зимувального ставу196310589,003170,10
71.0,0748гідротехнічні споруди нерестового ставу1963382,00
72.0,651гідротехнічні споруди ставу196312966,056619,35
73.0,652гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
74.0,653гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
75.0,654гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
76.0,655гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
77.0,656гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
78.0,657гідротехнічні споруди ставу' 198212966,056619,35
79.0,658гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
80.0,659гідротехнічні споруди ставу198212966,056619,35
81.0,6810гідротехнічні споруди ставу198213564,506929,04
82.0,6711гідротехнічні споруди ставу198213365,056822,18
1716424,05379974,94

Назване нерухоме майно (гідротехнічні споруди рибницьких ставів) розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшло до статутних фондів створених товариств як майно, що не підлягає приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06 травня 2003 року №126/752 було передано на баланс державному підприємству «Укрриба».

На виконання вимог закону України «Про акціонерні товариства» відкрите акціонерне товариство «Більшівці-Риба» перейменовано на приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба», про що 12 січня 2011 року проведено державну реєстрацію і замінено свідоцтво про державну реєстрацію: №360310 на № 643740.

1 листопада 2014 року державне підприємство «Укрриба» і приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба» уклали додаткову угоду до договору зберігання з правом користування №04/07, якою пункт 2.2. договору № 04/07 виклали в наступній редакції: Зберігач зобовязується проводити плату за користування державним майном, зазначеним в Акті приймання-передачі, щомісячно на розрахунковий рахунок Замовника не пізніше 14 числа місяця, наступного за звітним. Ціна за користуванням державним майном, визначена у протоколі про договірну ціну, який є невідємною частиною договору, становить 6500,00 грн. в тому числі ПДВ. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Додаткова угода набрала чинності з 01 листопада 2014 року.

03 серпня 2015 року державне підприємство «Укрриба» і приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба» уклали угоду, якою за згодою сторін з 03 серпня 2015 року припинили дію договору зберігання з правом користування №04/07 від 01 березня 2007 року.

За актом приймання-передачі державного майна (повернення державного майна із користування) від 03 серпня 2015 року приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба» передало, а державне підприємство «Укрриба» прийняло нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди ставів) балансовою вартістю 1716424,05 грн. розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин.

25 серпня 2015 року державне підприємство «Укрриба» подало господарському суду Івано-Франківської області клопотання про припинення провадження по справі у звязку із відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, яке суд задовольнив частково. Суд припинив провадження у справі №909/861/15 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині позовних вимог про повернення майна, оскільки майно повернено. Щодо припинення провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним договору №04/07 суд покликаючись на розяснення п. 2.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вказав, що навіть з укладенням сторонами угоди про припинення дії договору за взаємною згодою сторін позовна вимога прокурора про визнання цього договору недійсним підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов в частині визнання недійсним договору зберігання з правом користування № 04/07 від 01 березня 2007 року з додатковою угодою до нього від 01 листопада 2014 року господарський суд Івано-Франківської області покликаючись зокрема на приписи ст.ст. 203, 215, 216, 235, 759, 762 936, 944, 946 Цивільного кодексу України, ст. 287 Господарського кодексу України, ст. 5 закону України «Про оренду державного та комунального майна» дійшов висновку, що оспорюваний договір є удаваним правочином, оскільки за своєю суттю є договором оренди майна, виходячи з того, що основною ознакою спірного договору є користування майном за плату, а плата за користування майном є неспівмірною з платою за послуги зберігання за цим же договором.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про удаваність і незаконність договору зберігання з правом користування № 04/07 від 01 березня 2007 року із змінами, внесеними додатковою угодою від 01 листопада 2014 року, та про припинення провадження у справі в частині позовних вимог про повернення майна. Разом з тим апеляційний суд вважає, що провадження у справі слід припинити повністю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона, зберігач, зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, поклажодавцем, і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до вимог ст. 944 Цивільного кодексу України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ст. 946 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до вимог ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде установлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За приписами ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" єдиними орендодавцями державного майна цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю, є Фонд державного майна України та його регіональні відділення і представництва.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 "Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" у разі, коли орендодавцем є Фонд державного майна України чи його регіональне відділення, орендна плата за нерухоме майно державних підприємств спрямовується в розмірі 70% до державного бюджету, 30% державному підприємству, на балансі якого знаходиться орендоване майно.

За приписами ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього кодексу є підставою недійсності такого правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Виходячи із вищевикладених фактичних обставин справи та приписів закону договір зберігання з правом користування №04/07 від 01 березня 2007 року є удаваним правочином, оскільки цей правочин сторони вчинили для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. А саме, за своїм змістом договір зберігання з правом користування №04/07 фактично є довгостроковим договором оренди державного майна. Зокрема договір передбачає плату за користування державним майном, яку приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба» повинне було сплачувати державному підприємству «Укрриба». Відтак відносини сторін цього договору регулюються правилами щодо договору оренди державного майна.

Додаткова угода від 01 листопада 2014 року є невідємною частиною договору зберігання з правом користування № 04/07 від 01 березня 2007 року і цією додатковою угодою внесено зміни в договір № 04/07, а відтак суд розглядає цю додаткову угоду, виходячи із змісту договору зберігання з правом користування № 04/07 від 01 березня 2007 року, із змінами, внесеними додатковою угодою від 01 листопада 2014 року.

Нерухоме майно (гідротехнічні споруди рибницьких ставів) розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин є державною власністю, передано до сфери управління Міністерства аграрної політики України. На підставі спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України від 06 травня 2003 року №126/752 «Про передачу гідротехнічних споруд» це майно було передано на баланс державному підприємству «Укрриба».

У силу закону єдиними орендодавцями майна, що є державною власністю, виступає Фонд державного майна України та його регіональні відділення і представництва. Визначено також методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна. Отже при укладенні оспорюваного правочину державне підприємство «Укрриба» перевищило свою компетенцію щодо цього майна, оскільки не вправі було передавати майно в оренду, самостійно визначати й отримувати орендну плату. Таким чином в момент вчинення оспорюваного договору зберігання з правом користування №04/07 сторони не дотримали вимог закону щодо укладення і змісту договору оренди державного майна, що є безумовною підставою для визнання такого правочину недійсним і припиненим на майбутнє.

Проте до порушення провадження у цій справі сторони припинили зобов'язання за договором зберігання з правом користування №04/07 від 01 березня 2007 року (який суд оцінює за правилами щодо оренди державного майна) і приватне акціонерне товариство «Більшівці-Риба» повернуло державне майно (гідротехнічні споруди ставів балансовою вартістю 1716424,05 грн. розташоване за адресою Івано-Франківська область, Галицький район, смт. Більшівці, с. Медуха, с. Кукільники, с. Нараївка, с. Дитятин) державному підприємству «Укрриба».

Правові наслідки недійсності правочину визначено статтею 216 Цивільного кодексу України. Установлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі визнання недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом ч. 2 ст. 236 Цивільного кодексу України якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно з ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобовязання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобовязання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобовязання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

За приписами ст.ст. 651, 653 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Верховний Суд України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі №918/144/15 виклав висновок про застосування норм матеріального права у спорі про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення, який сторони розірвали, а майно повернули, тобто зобов'язання за спірним договором є припиненими.

Верховний суд України зазначив, що із правової природи такого зобов'язання вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК, оскільки використання майна - «річ» безповоротна, і відновити первісне положення сторін практично неможливо. Тому, визнаючи договір оренди недійсним, необхідно серед іншого встановити обставини, пов'язані з виконанням договору, та визначити момент, з якого вважаються припиненими зобов'язання за цим договором. Ураховуючи встановлені у справі обставини, визнання договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування. Неправильне застосування судами норм матеріального права призвело до того, що господарський суд помилково розглянув спір за відсутності предмета спору, а тому ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню із припиненням провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постанова Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі №918/144/15 за позовом заступника прокурора м. Рівного в інтересах держави в особі Рівненської міськради до УКВ виконкому Рівненської міськради, фізичної особи-підприємця про визнання недійсним договору оренди приміщення, прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

У силу приписів ст. 111-28 ГПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При застосуванні положень ст.ст. 216, 236 Цивільного кодексу України, ст. 207 Господарського кодексу України щодо наслідків недійсності договору зберігання з правом користування №04/07, який сторони розірвали, а майно повернули, тобто зобов'язання за яким припинились до порушення провадження у цій справі, - апеляційний суд враховує висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 23 грудня 2015 року.

Ураховуючи обставини справи, приписи закону та висновки Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2015 року по справі №918/144/15, - визнання договору зберігання з правом користування №04/07 недійсним є неможливим оскільки предмет спору припинив своє існування до порушення провадження у справі. Тобто предмет спору у справі №909/681/15 відсутній.

Отже господарський суд Івано-Франківської області помилково розглянув спір за відсутності предмету спору, а відтак рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 підлягає скасуванню з припинення провадження у справі №909/799/15 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону «Про судовий збір» плачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За змістом ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право серед іншого скасувати рішення місцевого господарського суду повністю або частково та припинити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Укрриба» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2015 року у справі №909/681/15 скасувати та припинити провадження у справі №909/681/15.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Кордюк Г.Т.