донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.02.2016 справа №908/4984/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіДучал Н.М. Геза Т.Д., Склярук О.І.
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача - від відповідача - розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виноградовій В.В. Левицька А.В., довіреність № 8208-К-О від 20.10.2014 р. не з'явився Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від12.11.2015 р. (підписано 20.11.2015 р.)
у справі№ 908/4984/15 ( суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС", м. Запоріжжя
простягнення 250 333, 06 грн.
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" про стягнення заборгованості за договором б/н від 01.03.2011 р. у розмірі 250 333,06 грн., в т.ч. за кредитом - 115 556,16 грн., за процентами - 67 063,44 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 54 122,40 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 13 591,06 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на Заяву ТОВ "КОМПАНІЯ "КОРДІС" про відкриття поточного рахунку, якою останнє приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.03.2011р.; встановлення відповідачу кредитного ліміту, порушення відповідачем зобов'язань за договором стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом, право позивача на нарахування пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитом у сумі 115 556,16 грн., заборгованість з процентів у сумі 61 867,21 грн., заборгованість з комісії - 13 591,06 грн., пеню у сумі 49 612,81 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 609,41 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду у частині задоволення позову мотивоване обґрунтованістю заявлених позовних вимог, доведеністю факту невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань; відмовляючи у задоволенні частини вимог, суд, виходячи з положень п.3.18.4.1.1. Умов, послався на невірність розрахунку процентів за користування кредитом за період з 27.06.2014 р. та пені.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. у справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "КОМПАНІЯ "КОРДІС" про стягнення заборгованості, у частині відмови у стягненні процентів у сумі 5 196,23 грн. та пені у сумі 4 509,59 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" у цій частині у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вважає, що рішення суду першої інстанції у частині зменшення процентів та пені ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до п. 3.18.4.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (що діяли на момент виникнення заборгованості) встановлено наступний порядок розрахунку відсотків - за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У відповідача виникла заборгованість 04.06.2014 р., тому він повинен був її сплатити до 25.06.2014 р. (в одну з дат наступного 20-го до 25-го числа місяця), оскільки відповідачем не було обнулено дебетове сальдо, тому згідно з п. 3.18.4.1.2. Умов клієнту було нараховано відсотки за користування коштами, спочатку по ставці 24,00 % річних, а потім 36,00 % річних. Вважає, що суд помилково прив'язує поняття «наступного» до «наступного місяця», оскільки Умови такого словосполучення не містять.

Наполягає на помилковості висновку суду першої інстанції, що пеня повинна нараховуватися за обліковою ставкою розрахованою з 365 днів, а не 360 днів, як розраховано позивачем. Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. Згідно розрахунку заборгованості та виписки до нього нарахування банком пені здійснено відповідно до умов договору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.01.2016 р. розгляд апеляційної скарги у справі № 908/4984/15 відкладено на 09.02.2016 р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Ушенко Л.В., розпорядженням № 04-08/180/16 змінено склад судової колегії, визначивши її у складі: Дучал Н.М. - головуючий, судді- Геза Т.Д., Склярук О.І.

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" в судовому засіданні 09.02.2016 р. наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" не скористалося правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання було повідомлено належним чином. Ухвалами суду сторони не зобов'язувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст. 75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами, які є достатніми для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

01.03.2011 р. ТОВ "КОМПАНІЯ "КОРДІС" звернулося до ПАТ КБ "Приватбанк" із Заявою про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитку печатки, оформленою на бланку типової форми ПАТ КБ "Приватбанк", якою просило відкрити поточний рахунок та картковий рахунок в національній валюті.

В Заяві зазначено, що у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта (у разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити клієнту на рахунку кредитний ліміт. Банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнту на свій розсуд або в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з даною анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Згідно з розділом 1 Умов та Правил надання банківських послуг, банк, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 29.07.2009 р., керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг. Документи, розміщені на сайті банку - це публічна оферта, що містить умови та правила надання послуг банком, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку.

Підписавши дану Заяву, ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» зазначено про погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг, в т.ч. з Умовами та правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті банку http://privatbank.ua, http://client-banc.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом з цією заявою, карткою зі зразками підписів та відбитку печатки складають Договір банківського обслуговування. Цим підписом ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» приєдналося та зобов'язалося виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження з питань банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку (http://privatbank.ua, http://client-banc.privatbank.ua, або інший інтернет/sms-ресурс, вказаний банком).

Заяву підписано сторонами та зазначено, що датою відкриття рахунку та прийняття зразків підписів є 01.03.2011 р.

На час підписання сторонами Заяви діяли Умови та правила, а також тарифи, затверджені наказом Приватбанку від 28.01.2011 р. № СП-2011-85.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов (у редакції на момент укладення договору) кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, оплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п.3.18.1.16 «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови) при укладенні договорів та угод, або здійсненні інших дій, які свідчать про приєднання Клієнта до цих Умов (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк та клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, направлений банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладення у письмовій формі.

Згідно з п. п. 3.18.1.1., 3.18.1.6. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі- ліміт). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи Клієнт-Банк, інтернет клієнт-банк, смс-повідомлення або інші). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що застосовується в проведенні його платежів понад залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових коштів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг, в разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, що передбачені внутрішніми нормативними документами банку.

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подання клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або в формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів в межах кредитного ліміту в межах вказаних в них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами (п.3.18.6.1.).

Пунктом 3.18.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки» тощо). При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених Умовами та правилами , за відсутності заперечень за місяць до закінчення строку обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той же термін.

Порядок розрахунків встановлений в п.3.18.4 Умов.

Згідно з п. 3.18.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця («період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1. Умов).

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п.3.18.4.1.2. Умов).

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта по погашенню заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3.Умов).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку по кредиту. День повернення кредиту до часового інтервалу нарахування процентів не входить. Нарахування процентів здійснюється в дату сплати (п.3.18.4.9 Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.4 Умов під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Пунктом 3.18.4.4.Умов встановлено обов'язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами.

При перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки або пластикові карти, держателями яких є сам власник поточного рахунку або інші пов'язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), із суми кожного з проведених за рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань (п. 3.18.1.17. Умов).

Зобов'язання виконуються в наступній послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості в першу чергу направляються для відшкодування витрат/збитків банку згідно п.п. 3.18.2.2.16, 3.18.2.3.15., далі для погашення неустойки згідно розділу 5 даного розділу «Умов та правил надання банківських послуг», далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту. При несплаті винагороди, процентів у відповідні дати сплати, вони вважаються простроченими (п.3.18.4.10 Умов).

Відповідно до п. 3.18.2.2. Умов клієнт зобов'язався: використовувати кредит з метою, вказаною в п. 3.18.1.1. даного розділу «Умов та правил надання банківських послуг» (п. 3.18.2.2.1.); сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом згідно п.п. 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3. (п. 3.18.2.2.2.); здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11. (п. 3.18.2.2.3.); повернути кредит в строки, встановлені п.п. 3.18.1.10., 3.18.2.3.4., 3.18.2.2.17. (п. 3.18.2.2.5.), сплатити Банку винагороду (п.3.18.2.2.7), тощо.

При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2.,

3.18.4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.3.18.5.1.).

Згідно з п.3.18.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (п. 3.18.5.7 Умов).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання договору банк встановив кредитний ліміт на відкритий відповідачу поточний рахунок №7484 в розмірі: 50000,00 грн. з 01.03.2011р., 62500,00 грн. з 04.02.2013 р., 65000,00 грн. 13.03.2013 р., 67000,00 грн. з 16.04.2013 р., 69000,00 грн. з 12.02.2014 р., 68927,20 грн. - 02.03.2014 р., 119000,00 грн. з 03.06.2014 р., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 20.08.2015 р. вих. №08.7.0.0.0/03. Про розмір кредитного ліміту банк повідомляв клієнта шляхом направлення повідомлень через Приват24, що підтверджується виписками з Приват24 по клієнту ТОВ «Компанія «Кордіс» за 01.03.2011 р., 04.02.2013 р., 13.03.2013 р., 16.04.2013 р., 12.02.2014 р., 01.03.2014 р., 02.03.2014 р., 03.06.2014 р.

З виписок банку по рахунку клієнта вбачається, що за період дії договору останнім використовувалися кредитні кошти в межах кредитного ліміту.

Позивач наполягає на невиконанні відповідачем прийнятих на себе зобов'язань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, комісії, в результаті чого утворилася заборгованість по кредиту, відсотках, комісійній винагороді, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідачем не надано доказів на спростування факту неналежності виконання ним прийнятих на себе зобов'язань за договором в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості, сплати процентів за користування кредитом та комісії.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом ( ст.1069 ЦК України).

За своєю правовою природою договір банківського обслуговування від 01.03.2011 р. у частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з виписок банку по рахунку клієнта вбачається користування відповідачем за період дії договору кредитними коштами в межах кредитного ліміту.

Так, розрахунок заборгованості та виписки по рахунку клієнта свідчать, що 03.06.2014 р. дебетове сальдо по рахунку було відсутнє у зв'язку з повним погашенням клієнтом кредиту, а з 04.06.2014 р. утворилось нове дебетове сальдо в розмірі 24 020,00 грн., яке в подальшому збільшувалось. У зв'язку з непогашенням кредиту, банком 01.10.2014 р. віднесено на рахунки прострочених сум кредит у розмірі 115 556,16 грн.

Також, за період з 27.06.2014 р. по 01.07.2014 р. банком нараховані проценти за користування кредитом за ставкою 24% річних в сумі 394,92 грн., а за період з 02.07.2014 р. по 01.10.2014 р. за ставкою 36% річних у сумі 10800,42 грн. За період з 02.10.2014 р. по 10.08.2015р. на суму кредиту 115 556,16 грн., віднесену на прострочення, банком нараховано проценти за підвищеною ставкою 56% річних в розмірі 56263,01 грн. Таким чином, всього банком нараховано процентів в загальному розмірі 67458,35 грн. За цей період клієнтом оплачені проценти 01.07.2014 р. в сумі 394,91 грн. Залишок несплачених процентів в сумі 67 063,44 грн. банк просив стягнути з клієнта в даному позові.

Також, банком нарахована комісійна винагорода за використання кредитного ліміту в період з липня 2014 року по липень 2015 року в загальній сумі 13 591,06 грн., яка клієнтом не сплачена, тому пред'явлена банком до стягнення в даному позові.

Наказом Приватбанку від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на рахунку з 01.07.2014 р. у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку.

Відповідно до п. 3.18.2.3.1 Умов збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених в даному пункті, а клієнт не погасить існуючу заборгованість в порядку та строки, передбачені «Умовами та правилами надання банківських послуг». Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених даним пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або шляхом встановлених засобів електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, смс-повідомлення тощо).

Про зміну процентної ставки банк повідомив клієнта 05.06.2014 р. через електронну систему «Приват24», що підтверджується випискою з «Приват24» по клієнту ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» за 05.06.2014р.

З 01.07.2014 р. набрали чинності Умови та Правила надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п.3.2.1.1.11 якої, у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця. У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число наступного місяця. Якщо дебетове сальдо не було обнулено згідно умов, описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних.

Згідно з п.3.2.1.4.1.3 Умов в новій редакції, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, нові Умови банківського обслуговування можуть застосовуватися до клієнта не раніше дати введення їх в дію, тобто з 01.07.2014 р.

Суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про невідповідність періодів розрахування банком відсотків за користування кредитом, застосування процентних ставок та передчасність, у зв'язку з цим, винесення кредиту на рахунки прострочених сум, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.18.4.1.1. Умов в редакції, що діяла до 01.07.2014р., за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця («період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1. Умов).

Отже, виходячи зі змісту наведеного п. 3.18.4.1.1. Умов, в редакції до якої приєднався відповідач, враховуючи утворення дебетового сальдо на рахунку відповідача 04.06.2014р., періодом користування кредитом з нульовою процентною ставкою є період з 04.06.2014р. до 25.06.2014р.

Оскільки, до 25.06.2014р. дебетове сальдо відповідачем обнулено не було, на підставі п.3.18.4.1.2. Умов, подальше користування кредитом може здійснюватися позичальникомпротягом 90 днів зі сплатою відсотків по ставці 24% річних.

Враховуючи завчасне повідомлення позивачем відповідача про зміну з 01.07.2014 р. процентної ставки, розрахування позивачем процентів за користування кредитом в період з 02.07.2014р. по ставці 36 % річних, та в подальшому, враховуючи непогашення позичальником кредиту та винесення його на прострочку, по ставці 56 % річних, не суперечить ні Умовам та правилам банківського обслуговування, до яких приєднався відповідач звернувшись з заявою до Банку 01.03.2011р., ні Умовам, що набрали чинності з 01.07.2014 р.

Висновок суду, що нульова відсоткова ставка мала застосовуватися банком до 25.07.2014р. не відповідає змісту (п. 3.18.4.1.1. Умов та правил банківського обслуговування до яких приєднався відповідач звертаючись з заявою до Банку 01.03.2011р., на необхідності застосування яких наполягає суд.

Отже, розрахування відсотків за користування кредитом в сумі 67 063,44 грн. здійснено позивачем правомірно, тому стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитними коштами в сумі 67 063,44 грн., висновок суду про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 5 196,23 грн. є помилковим, рішення в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про стягнення процентів в сумі 5 193,23 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення комісійної винагороди в сумі 13 591,06 грн., розрахованої відповідно до п. 3.2.1.4.4 Умов та правил банківського обслуговування в новій редакції, оскільки матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань в цій частині.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

За прострочення сплати кредиту, процентів та комісії банком нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 05.08.2014 р. по 10.08.2015 р. в загальній сумі 54 122,40 грн., яку банк просить стягнути в даному позові.

Пунктом 3.2.1.5.1, 3.2.1.4.1.3. Умов в новій редакції передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, виходячи з 360 днів у році.

За змістом п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (п. 3.2.1.5.7 Умов).

Відповідно до ст.627 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення пені в сумі 49 612,81 грн.

Проте, враховуючи вірність нарахування відсотків за користування кредитом, а отже вірність винесення позивачем кредиту на прострочення, домовленість сторін про порядок розрахування пені, що не суперечить чинному законодавству, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 4 509,59 грн. є помилковим, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення в цій частині про стягнення пені в сумі 4 509,59 грн.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015р. (підписане 20.11.2015р.) у справі № 908/4984/15 в частині відмови у задоволенні вимог ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» процентів за користування кредитом в сумі 5 196,23 грн. та пені в сумі 4 509,59 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення вимог позивача в цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. (підписане 20.11.2015р.) у справі № 908/4984/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Результати апеляційного провадження у справі №908/4984/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. (підписано 20.11.2015 р.) у справі № 908/4984/15 задовольнити.

Рішення господарського суду господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. (підписано 20.11.2015 р.) у справі № 908/4984/15 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» процентів за користування кредитом в сумі 5 196,23 грн. та пені в сумі 4 509,59 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення з ТОВ «КОМПАНІЯ «КОРДІС» процентів за користування кредитом в сумі 5 196,23 грн. та пені в сумі 4 509,59 грн.

В іншій частині рішення господарського суду господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. (підписано 20.11.2015 р.) у справі № 908/4984/15 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2015 р. (підписано 20.11.2015 р.) у справі № 908/4984/15 в наступній редакції:

"Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 115 556,16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 67 063,44 грн., заборгованість по комісії у розмірі 13 591,06 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у розмірі 54 122,40 грн., 3 755,00 грн. витрат по сплаті судового збору."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "КОРДІС" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 4 130,50 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М.Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 5 екз.:

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС

1. ГСЗО