РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/560/16

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Контракт Груп»
про стягнення заборгованості

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Контракт Груп» (далі за текстом - відповідач) про стягнення 19000,00 грн. основного боргу та 1251,00 грн. компенсації за понаднормовий простій автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору перевезення вантажу №03092015/4 від 03.09.2015, в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2016 порушено провадження у справі №910/560/16 та призначено до розгляду на 08.02.2016.

08.02.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 19000,00 грн. основного боргу.

Розглянувши в судовому засіданні 08.02.2016 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Частина 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

У п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є стягнення заборгованості у розмірі 19000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 08.02.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.02.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз Контракт Груп» (замовник) було укладено Договір перевезення вантажу №03092015/4, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується приймати до перевезення і доставляти довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати особі, яка має право отримання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов'язується оплатити надані послуги по перевезенню вантажу (п. 1.1. договору).

За умовами п. 1.2. договору найменування, вид, кількість (об'єм, маса), характер, властивості і умови перевезення вантажу, строки перевезення, відправника і утримувача, спосіб і місце завантаження і розвантаження, особливі умови перевезення зазначаються замовником у письмовій заявці, яка є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.3. договору вартість послуг по кожному перевезенню вантажу визначаються за погодженням сторін і зазначається в заявці.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що послуги експедитора, надані по даному договору, оплачуються замовником за кожною заявкою на перевезення вантажу через 14 банківських днів після отримання виставлених експедитором оригіналів документів ЦМР, а також рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної, виписаних датою розвантаження автомобіля, інших документів, якщо такі вказані в заявці на перевезення вантажу та оригіналу договору.

Даний договір вступає в дію з моменту його підписання і діє протягом 365 календарних днів (п. 7.1. договору).

Сторони в заявці на перевезення від 03.09.2015, визначили наступні умови надання послуг: замовник - ТОВ «Союз Контракт Груп»; перевізник - ФОП ОСОБА_1; маршрут перевезення: Лодзь, Польща - Вінниця, Україна; характер вантажу - сандвіч панелі, 21 т.; вартість перевезення і умови розрахунків - 19000,00 грн. оплата б/р протягом 7-10 банківських днів, з моменту отримання оригіналів документів.

На виконання умов договору та заявки на перевезення вантажу від 03.09.2015, позивач здійснив перевезення вантажу, наданого відповідачем, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А№289110, копія якої наявна в матеріалах справи.

Оригінали CMR А№289110, рахунку фактури №СП-182 від 09.09.2015, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №СП-182 від 09.09.2015 були направлені ФОП ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Союз Контракт Груп» 11.09.2015, про що свідчить опис поштового відправлення та експрес-накладна №5206.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання послуг з перевезення.

Втім відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором перевезення вантажу №03092015/4 від 03.09.2015, отримавши оригінали документів 15.09.2015, оплату послуг з перевезення належним чином не здійснив, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Контракт Груп» виникла заборгованість перед позивачем в сумі 19000,00 грн.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором перевезення, а відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 916 ЦК України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Також, згідно з пунктами 3.1, 3.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом №363 від 14.10.1997 Міністерства транспорту України, договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі, та вантажовідправниками або вантажоодержувачами.

Форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов'язаних з цим, визначаються перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - замовником при укладенні ними договору на перевезення вантажів (п. 14.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні).

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В заявці на перевезення вантажу від 03.09.2015 сторони погодили, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 7-10 банківських днів, з моменту отримання оригіналів документів.

Оскільки оригінали CMR А№289110, рахунку фактури №СП-182 від 09.09.2015 та акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №СП-182 від 09.09.2015 були отримані ТОВ «Союз Контракт Груп» 15.09.2015, про що свідчить результат пошуку за експрес-накладною №5206, то відповідач мав здійснити оплату в строк до 29.09.2015 включно.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем послуг з перевезення та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 19000,00 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Контракт Груп» (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 164, офіс 3, ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 19000 (дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. основної заборгованості та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 10.02.16

Суддя Грєхова О.А.