ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.02.16р. Справа № 904/10728/15

За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровський електротранспорт", м.Дніпропетровськ

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

про скасування постанови

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № 6 від 04.01.16р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровський електротранспорт", м.Дніпропетровськ (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ (далі по тексту - відповідач) в якій позивач просить суд скасувати постанову відповідача про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної заяви від 15.12.2015р. за вих.№2346 ухвалою суду від 17.12.2015р. порушено провадження по справі та призначено слухання на 12.01.2016р.

Суд розгляд справи відкладав з 12.01.2016р. на 03.02.2016р.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 12.01.2016р. та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 21.01.2016р. з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 19.01.2016р.

03.02.2016р. повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, також подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, оскільки останній про розгляд справи повідомлений належним чином.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, відзив на позовну заяву не заявляв, витребуванні судом документи не представив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Пунктом 3.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, якщо їх явку судом визнано обов'язковою, також може розцінюватися судом як зловживання процесуальними правами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 03.02.2016р. в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2015р. міським комунальним підприємством «Дніпропетровський електротранспорт» (далі по тексту - позивач) отримана постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р. на суму 24804,00грн.

Позивач вважає постанову відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р. на суму 24804,00грн. складеною з порушенням норм чинного законодавства і вважає її такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як зазначено в постанові відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р. на суму 24804,00грн. за результатами позапланової перевірки складено протокол від 20.11.2015р., акт від 20.11.2015р. та припис від 20.11.2015р.

Позивач звертає увагу суду на Постанову від 06.04.1995р. за №244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. Разом з протоколом складається припис. Припис складається у двох примірниках. Перший примірник припису вручається під розписку керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування. Другий примірник залишається в матеріалах справи.

Окрім того в Постанові Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р. зазначається:

1) що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

2) Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

3) Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

4) У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Позивач зазначає, що всупереч вищезазначених норм, жодної процесуальної дії відносно повідомлення про винесення або направлення позивачу його дублікат вищезазначених документів не було виконано.

Згідно пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесенні постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.

Отже, на думку позивача, зв'язку з невиконанням відповідачем частини 12 Постанови №553 згідно якої посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством, позивач був позбавлений своїх прав зазначених в частині 13 Постанови №553, а саме, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право з результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки складеним інспекцією та подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

У зв'язку з вищевикладеним позивач не мав змоги подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до матеріалів, які розглядались відповідачем при винесенні постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р. на суму 24804,00грн., у зв'язку з цим, на думку відповідача, постанова була винесена упереджено та односторонньо.

Окрім того згідно Постанови «Про затвердження Порядку здійсненні державного архітектурно - будівельного контролю» № 553 від 23.05.2011р. позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Позивач зазначає, що згідно направлення для проведення позапланової перевірки №879 від 10.11.2015р. строк дії направлення з 12.11.2015р. до 18.11.2015р., однак незважаючи на зазначені обставини перевірка була проведена 20.11.2015р. про що свідчить акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 20.11.2015р., що суперечить нормам чинного законодавства України.

В свою чергу, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, відзив на позов не надав.

Згідно з частиною другою статті 43 та статтею 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (стаття 32 цього Кодексу).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами процесуального законодавства, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих позивачем на вимогу суду в судове засідання та заслухавши повноважного представника позивача в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, слід визнати необґрунтованими, документально недоведеними, такими, що суперечать чинному законодавству України, а отже є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р. відповідачем 10.11.2015р. було видано направлення для проведення позапланової перевірки на об'єкті "Реконструкція літнього будиночку по вул.Лісовій, 16-в в с.Новоселівка, Дніпропетровської області" (а.с.9).

В постанові відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/3330 від 01.12.2015р. на суму 24804,00грн. установлено, що позивачем порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, а саме: не виконано вимоги припису відповідача від 23.04.2013р. про зупинення будівельних робіт з реконструкції літнього будиночку лі.Е на території бази відпочинку "Ялинка" за адресою: вул.Лісова, 16-в, с.Новоселівка Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2015р. по справі №904/4842/13 встановлено наступне: "За результатами позапланової перевірки 23.04.2013р. інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, яким встановлено, що на об'єкті виконуються будівельні роботи з реконструкції літнього будинку (літ. Е), а саме закладено частину старих вікон, встановлено металевий каркас, на який монтується нова покрівля, а також виконано будівельні роботи з будівництва альтанки на залізобетонному фундаменті. Зазначені роботи виконуються без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та замовником не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду на об'єкті, чим порушено ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" (а.с.76).

У зв'язку з встановленим порушенням ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та ст.11 Закону України "Про архітектурну діяльність" головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду ОСОБА_2 винесено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, та про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний інспектор Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду ОСОБА_2 з метою усунення виявлених порушень вимагав зупинити виконання будівельних робіт на обєкті (база відпочинку Ялинка, с.Новоселівка, вул.Лісова, 16-в) до отримання відповідного документа, який дає право виконувати роботи; у термін до 20.05.2013р. забезпечити виконання авторського та технічного нагляду (а.с.77,88,99).

23.04.2013р. головним державним інспектором Дніпропетровського відділу контролю та державного нагляду ОСОБА_2 складено три протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в яких зазначено, що міське комунальне підприємство "Дніпропетровський електротранспорт":

- не забезпечило здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт з реконструкції літнього будинку літ Е за адресою: база відпочинку Ялинка, с.Новоселівка, вул.Лісова,16-в Новомосковського району, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність";

- виконані будівельні роботи з будівництва альтанки на залізобетонному фундаменті та виконується робота з реконструкції літнього будинку літ. Е, а саме закладено частину старих вікон, відновлено металевій каркас, на який монтується нова покрівля, без відповідного документа для права виконувати такі роботи, що є порушенням ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"."

Враховуючи обставини встановлені Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2015р. по справі №904/4842/13, дослідивши матеріали справи №904/10728/15 та заслухавши представника позивача господарський суд констатує, що позивач не надав суду докази, які б свідчити про те, що вимоги припису відповідача від 23.04.2013р. про зупинення будівельних робіт з реконструкції літнього будиночку літ.Е на території бази відпочинку "Ялинка" за адресою: вул.Лісова, 16-в, с.Новоселівка Дніпропетровської області є виконаним.

Господарський суд встановив, що згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (зі змінами та доповненнями) та інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/84/2013 від 22.01.2013р. справи у спорах, пов'язаних із застосуванням санкцій, в тому числі щодо оскарження постанов інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудування, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ч.2 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р.

Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., підставою для проведення позапланової перевірки є, у тому числі, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Доводи позивача про те, що строк проведення позапланової перевірки був встановлений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області з 12.11.2015р. по 18.11.2015р. з порушенням пункту 7 Порядку не приймаються до уваги, оскільки 14-15.11.2015р. це вихідні, тобто неробочі дні. Отже, відповідач з дотриманням вимог законодавства визначив строк проведення позапланової перевірки на протязі 5 робочих днів і продовжив на два робочі дні.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1218,00грн. покласти на позивача.

До уваги. Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановами Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, від 23.11.2015р. по справі №904/2640/15, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Згідно пунктом 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

08.02.2016 року

Суддя ОСОБА_3