ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 916/2547/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання: Мельник Ю.М.

за участю:

від ПП «Таволга-Ю» - ОСОБА_1, довіреність б-н від 08.07.2015;

від Одеської митниці ДФС - ОСОБА_2, довіреність б-н від 22.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Одеської митниці ДФС

на рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2015

у справі №916/2547/15

за позовом Одеської митниці ДФС

до відповідача ОСОБА_3 підприємства «Таволга-Ю»

про відшкодування збитків, завданих нестачею переданого на зберігання майна у розмірі 992 580,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 митниця Міндоходів звернулась до господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_3 підприємства «Таволга-Ю» (далі ПП «Таволга-Ю») про відшкодування збитків, завданих нестачею майна алкогольних напоїв в сумі 991 080,00 грн., та у звязку із сплатою за послуги з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого майна - 1 500,00 грн., а всього у розмірі 992 580,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися завданням збитків у розмірі 991 080,00 грн. внаслідок втрати (нестачі) алкогольної продукції, що знаходилась на зберіганні відповідача та передана ним на утилізацію без відома поклажодавця - ОСОБА_4 митниці.

Ухвалою суду від 19.08.2015 здійснено заміну позивача ОСОБА_4 митниці Міндоходів правонаступником Одеською митницею ДФС (далі - Позивач), та продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів до 09.09.2015.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.11.2015 у справі №916/2547/15 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що у даному випадку відсутня втрата зберігачем предметів, переданих на зберігання, а фактично відбулося їх знищення за ініціативою (волевиявленням) поклажодавця (Позивача), у порядку та відповідно до чинного на той час законодавства, на підставі рішення спеціально уповноваженої Комісії з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів Одеської обласної державної адміністрації, згідно із постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 29.03.2013. А відтак, через відсутність втрати (нестачі) предметів переданих на зберігання, до відносин сторін не можуть бути застосовані норми законодавства щодо компенсації завданих збитків, зокрема, встановлені частинами першою, другою статті 950, пунктом 1 частини першої статті 951 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Одеська митниці ДФС звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2015 у справі №916/2547/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Одеської митниці ДФС.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що господарський суд Одеської області, відмовивши у задоволенні позовної заяви Одеської митниці ДФС, порушив положення п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України, п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №116; п. 104 Методики оцінки майна, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891: п. 2 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, яке затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 №1340.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Філінюк І.Г., судді Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.) від 14.12.2015 апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.02.2016 о 10:30.

11.01.2016 до Одеського апеляційного господарського суду від ПП «Таволга-Ю» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

У судове засідання 18.02.2015 зявились представник ПП «Таволга-Ю» та Одеської митниці ДФС.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення та вважає, що оскаржуване рішення винесено на підставі повного зясування обставин, які мають значення для справи, без порушень застосування норм матеріального та процесуального права, а вимоги, викладені в апеляційний скарзі є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник Одеської митниці ДФС у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 05.05.2008 між ОСОБА_4 митницею та ПП «Таволга-Ю» укладено договір зберігання № 2.

Відповідно до пункту 1.1, підпункту 3.1.1 пункту 3.1, підпункту 3.2.2 пункту 3.2, пункту 4.1 договору зберігання від 05.05.2008 № 2 поклажодавець (ОСОБА_4 митниця) передає, а зберігач (Відповідач) приймає на зберігання предмети, вилучені по протоколах про порушення митних правил, конфісковані за рішенням суду, прийняті на зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави, на склад, який відповідає умовам зберігання зазначеного товару, в асортименті, кількості та вартості згідно актів прийому передачі, які є невідємною частиною договору. Поклажодавець зобовязаний при вилученні предметів, терміново розмістити їх на складі зберігача за Актом приймання передачі, якій підписується матеріально-відповідальною особою зберігача і представниками поклажодавця. Зберігач зобовязаний прийняти предмети на зберігання за актом приймання-передачі. Зберігач зберігає предмети, прийняті від поклажодавця безкоштовно.

Пунктами 5.1, 5.2 договору зберігання від 05.05.2008 № 2 передбачено, що зберігач несе відповідальність за забезпечення схоронності предметів з дати передання на зберігання і до моменту їх повернення поклажодавцю у встановленому порядку. У випадку виявлення за результатами проведеної інвентаризації нестачі, знищення або пошкодження предметів або їх частини, зберігач за свій рахунок має відшкодувати поклажодавцю нанесені збитки згідно з Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116, із змінами та доповненнями.

Згідно із пунктами 8.1, 8.2 договору зберігання від 05.05.2008 № 2 він вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2008. Якщо за 20 діб до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про свій намір припинити дію договору, він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (частина перша статті 936 Цивільного кодексу України).

02.06.2008 на підставі Акта передачі майна на відповідальне зберігання, підписаного представниками ОСОБА_4 митниці та ПП «Таволга-Ю» на склад відповідача передано предмети по справі про порушення митних правил № 0472/50000/08 із зазначенням попередньої вартості у розмірі 995 880,00 грн.

10.07.2008 Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз складено Висновок № 10645/25 по справі про порушення митних правил № 0472/50000/08, у якому експертом ОСОБА_6 зроблено висновки про те, що надані для дослідження спиртовмісні напої не відповідають вимогам, передбаченим законодавством і нормативними документами України, у звязку з чим їх вартість не визначалась, та не можуть бути реалізовані на внутрішньому ринку України (за умови, що надані на дослідження зразки ідентичні всій партії).

Постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 31.07.2008 у справі № 3-29972/08 закрито провадження по справі про порушення митних правил ОСОБА_7, на підставі пункту 3 частини першої статті 391 Митного кодексу України, у звязку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого статтею 352 Митного кодексу України. Вилучені предмети порушення митних правил, які зазначені у протоколі про порушення митних правил № 0472/50000/08, повернути ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» для вирішення питання про подальше митне оформлення, згідно встановленого законом порядку.

Згідно із пунктом 1.3 наказу Державної митної служби України «Про встановлення строків зберігання» від 28.08.2003 № 579, і змінами внесеними згідно з наказом Державної митної служби України від 05.10.2004 № 724, що діяв до 13.08.2012, дати набрання чинності наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари й транспортні засоби, вилучені митними органами за протоколами про порушення митних правил, зберігаються на складах митних органів з моменту розміщення їх на складі до моменту повернення власникові (але не більше трьох років з дня набрання законної сили відповідною постановою суду) або до передання органу державної виконавчої служби на підставі судового рішення.

Отже, вилучені предмети порушення митних правил, які зазначені у протоколі про порушення митних правил № 0472/50000/08, повинні були зберігатись на складах митних органів не більше трьох років з дня набрання законної сили постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 31.07.2008 у справі № 3-29972/08, а саме, по 31.07.2011.

09.02.2010 між ОСОБА_4 митницею та ПП «Таволга-Ю» укладено договір зберігання № 11.

Відповідно до пункту 1.1, підпункту 2.1.1 пункту 2.1, підпункту 2.3.2 пункту 2.3, пункту 3.1 договору зберігання від 09.02.2010 № 11 поклажодавець (ОСОБА_4 митниця) передає, а зберігач (Відповідач) приймає на зберігання предмети, вилучені по протоколах про порушення митних правил, конфісковані за рішенням суду, прийняті на зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави, на склад, який відповідає умовам зберігання зазначеного товару, в асортименті, кількості та вартості. Код держаної класифікації послуг 63.12.1 «Послуги складів і пакгаузів». Поклажодавець зобовязаний розмістити в скорочені терміни на складі зберігача предмети з обовязковим складанням про це Акту приймання-передачі, якій підписується матеріально-відповідальною особою зберігача і уповноваженими представниками поклажодавця. Зберігач зобовязаний прийняти предмети на зберігання за актом приймання-передачі. Вартість зберігання предметів прийнятих від поклажодавця складає 10,20 гривень на рік з урахуванням ПДВ.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору зберігання від 09.02.2010 № 11 передбачено, що зберігач несе відповідальність за забезпечення схоронності предметів з дати передання на зберігання і до моменту їх повернення поклажодавцю у встановленому законодавством порядку. У випадку порушення зобовязання, що виникає з договору, сторона несе відповідальність, визначену договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Згідно із пунктами 7.1, 7.2, 8.2 договору зберігання від 09.02.2010 № 11 він починає діяти з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. Строк дії договору складає один рік і визначається періодом з 01.01.2010 по 31.12.2010. Якщо за 20 діб до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про свій намір припинити дію договору, він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах. Після підписання договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні його умов.

13.02.2013 між ОСОБА_4 митницею та ПП «Таволга-Ю» укладено договір про надання послуг відповідального зберігання № 43.

Відповідно до підпунктів 1.1.1, 1.1.2 пункту 1.1, пунктів 1.2, 1.3, 3.1 договору про надання послуг відповідального зберігання від 13.02.2013 № 43 зберігач (відповідач) зобовязався надати поклажодавцю (ОСОБА_4 митниця) послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих на зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність Держави Україна, а поклажодавець зобовязується оплатити послуги. Найменування послуг згідно класифікатору робіт та послуг за Кодом Державної класифікації ДК 016-2010 код 52.10.1 «Послуги щодо складування та зберігання». Майно зберігається на території зберігача. З моменту фактичної передачі його поклажодавцем зберігачу, на останнього покладається обовязок по збереженню майна в первинному вигляді з урахуванням природного зносу товарів. Загальна ціна договору на один рік становить 120,00 грн. з урахуванням ПДВ 20,00 грн. з розрахунку 10,00 грн. на місяць, з урахуванням ПДВ.

Пунктами 5.1, 5.2, 7.2 договору про надання послуг відповідального зберігання від 13.02.2013 № 43 передбачено, що послуги надаються зберігачем після підписання договору у строк не пізніше 10 робочих днів та погоджуються сторонами окремо в кожному випадку. Місце надання послуг за адресою: Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Транспортна, 9. По кожному окремому факту передачі майна на відповідальне зберігання зберігачеві поклажодавець складає у двох примірниках та підписує і засвідчує круглою печаткою зі свого боку Акт приймання-передачі на зберігання. Зберігач підписує і засвідчує круглою печаткою два примірника акту, один з яких повертає поклажодавцю.

Згідно із підпунктами 6.3.4, 6.3.6 пункту 6.3, пунктами 7.5, 7.6 договору про надання послуг відповідального зберігання від 13.02.2013 № 43, зберігач зобовязаний забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання майна та вживати заходи, необхідні для забезпечення схоронності майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути поклажодавцю те саме майно. Майно повинно збути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей. Зберігач зобовязаний повернути майно поклажодавцю за його першою вимогою шляхом укладання відповідного Акту прийому-передачі майна на підставі письмової вимоги поклажодавця, заявленої до закінчення строку дії договору, або у випадку закінчення строку дії договору.

Пунктами 11.1, 11.5, 12.3 договору про надання послуг відповідального зберігання від 13.02.2013 № 43 передбачено, що він набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, а в частині послуг діє з 01.01.2013 по 31.12.2013 або до повного виконання зобовязань сторонами за договором. Реорганізація зберігача чи поклажодавця або перехід права власності на складські приміщення де зберігається майно до інших осіб, не визначається підставою для зміни або припинення чинності договору і зберігає свою чинність для нового власника (їх правонаступників), якщо інше не передбачається цим договором або чинним законодавством. Після підписання договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та буд-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього договору.

27.06.2013 між ПП «Таволга-Ю», ОСОБА_4 митницею та ОСОБА_4 митницею Міндоходів укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 43 про надання послуг відповідального зберігання від 13.02.2013. Вказаною додатковою угодою змінено поклажодавця його правонаступником у звязку із реорганізацією ОСОБА_4 митниці шляхом приєднання до юридичної особи публічного права ОСОБА_4 митниці Міндоходів.

Відповідно до частини першої статті 1, частини першої статті 2, статті 7 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 14.01.2000 № 1393-XIV, до неякісної та небезпечної продукції відноситься, зокрема, продукція, яка не відповідає вимогам чинних в Україні нормативно-правових актів і нормативних документів стосовно відповідних видів продукції щодо її споживчих властивостей, а також продукція, на яку немає передбачених законодавством відповідних документів, що підтверджують якість та безпеку продукції. Знищення вилученої з обігу продукції - механічна, фізико-хімічна, біологічна або інша обробка та розміщення (захоронення) продукції або її залишкових компонентів у спеціально визначених місцях. Спеціально уповноважені органи виконавчої влади, які здійснюють державний контроль і нагляд за якістю та безпечністю продукції, на підставі результатів відповідних перевірок видають у межах своїх повноважень обов'язкові для виконання власником продукції рішення про вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальше поводження з нею.

Частинами другою, третьою статті 18 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» від 14.01.2000 № 1393-XIV, в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України від 12.02.2015 № 191-VIII, який набрав чинності 05.04.2015, передбачено, що порядок, умови та правила переробки, утилізації, знищення або подальшого використання конкретних видів вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції розробляються та затверджуються спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень. Переробка, утилізація або знищення вилученої з обігу неякісної та небезпечної продукції здійснюється підприємствами, виробництво яких пройшло атестацію на виконання цих робіт відповідно до вимог цього Закону.

Згідно із пунктами 4, 5, 7, 10 Порядку утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2004 № 508, якій діяв до 06.07.2012, дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2012 № 577, рішення про утилізацію або знищення продукції приймається комісіями з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Утилізація або знищення продукції здійснюється підприємствами, які пройшли атестацію на виконання цих робіт відповідно до вимог законодавства та визначені на конкурсних засадах. Підприємства, які проводять утилізацію або знищення продукції, здійснюють облік її надходження, утилізації або знищення, забезпечують унеможливлення її несанкціонованого використання. Про проведення утилізації або знищення продукції складається акт за формою, затвердженою Мінекономрозвитку, який підписується відповідальними посадовими особами підприємства, що виконало ці роботи, та уповноваженим представником комісії.

Як випливає зі змісту Протоколу засідання Комісії з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів Одеської обласної державної адміністрації від 15.11.2011 № 3 було розглянуто пакет документів, наданий ОСОБА_4 митницею щодо утилізації або знищення 7672,4 л алкогольних напоїв, які затримані за протоколами про порушення митних правил (без документів, що підвереджують якість та безпеку продукції та марок акцизного збору України) та прийняті згідно чинного законодавства на відповідальне зберігання ОСОБА_4 митницею. Зокрема, комісією розглянуто звернення т.в.о. начальника ОСОБА_4 митниці ОСОБА_5 щодо утилізації або знищення 7627,4 л алкогольних напоїв, без документів, що підтверджують якість та безпеку продукції, і згідно висновків експертів від 10.07.2008 № 10645/25, від 19.10.2010 № УТЕ-3269/1 та № УТЕ-3269/2, визнаних неякісними та небезпечними. За наслідками розгляду комісією булу прийнято рішення: 1. Алкогольні напої (бурбон, шампанське, джин, вино, бренді, віскі, горілка, лікер, ром, коньяк), без товаросупровідних документів, та марок акцизного збору України, які за висновками експертів є неякісними та небезпечними, знищити; 2. доручити ТОВ «Грін порт» провести роботи зі знищення зазначених алкогольних напоїв (згідно рішення комісії від 15.11.2011 № 2) із застосуванням фото та відео зйомки /а.с. 112/.

Вказане рішення Комісії було також оформлене окремим документом Рішенням про необхідність утилізації (знищення) неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 15.11.2011.

Про зазначене рішення Комісія з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів Одеської обласної державної адміністрації повідомила ОСОБА_4 митницю листом від 15.11.2011 вих. № 6-М, у якому також запропонувала до 05.12.2011 надати кандидатуру представника митниці, якій візьме участь у роботі зі знищення алкогольних напоїв.

Постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 29.03.2013 розяснено, що при умовах наявності обставин, викладених у заяві директора ПП «Таволга-Ю» ОСОБА_8, товар (алкогольні напої) вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0472/50000/08 від 28.05.2008, підлягає знищенню підприємством, виробництво якого пройшло атестацію на виконання відповідних робіт згідно вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції». Підприємству, яке здійснює зберігання зазначеного товару, слід передати його на знищення в порядку, визначеному чинним законодавством. Як випливає зі змісту вказаної постанови суду, її винесено у звязку із зверненням директора ПП «Таволга-Ю» ОСОБА_8 із заявою, яка мотивована тим, що підприємство з 02.06.2008 зберігає на орендованому складі вилучені по справі товари (7494 пляшки алкогольних напоїв), але ані власник вантажу компанія «VAN CAEM LNTL BV», ані його експедитор ТОВ «Мерск-Україна» не зверталися до зберігача з вимогою видати товар для митного оформлення чи реекспорту. При цьому, заявник посилався на сплив строків зберігання товарів на складі митного органу, а також на висновок Одеського НДІСЕ від 10.07.2008 № 6422/25 про невідповідність вилучених товарів вимогам, передбаченим законодавством і нормативним документам України. Окрім того, заявник вказував на прийняття Комісією з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних напоїв та тютюнових виробів при Одеській обласній держаній адміністрації рішення від 15.11.2011 № 2 про знищення 7672,4 л алкогольних напоїв імпортного виробництва, роботи з проведення якого доручено провести ТОВ «Грін-Порт», яке пройшло атестацію на виконання цих робіт. Проте, виконання вказаного рішення стало неможливим, у звязку з тим, що робота даних комісій припинена після набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2012 № 577.

04.04.2013 за Актом приймання-передачі ПП «Таволга-Ю» передало виконавцю - ТОВ «Грін-Порт» продукцію, яка була вилучена з обігу, а саме, алкогольні напої імпортного виробництва у обсязі 7 672,40 л (7494 пляшок), для знищення, відповідно до укладеного між ними договору про надання комплексу послуг з організації знищення відходів від 05.02.2012 № 289-У.

Передача вказаних предметів також була оформлена накладною від 04.04.2013, та товарно-транспортною накладною від 04.04.2013.

ТОВ «Грін-Порт», яке мало Атестат виробництва від 27.05.2011 № UA3.033.0265-11, проведено знищення (утилізацію) 7494 пляшок з напоями, переданих ПП «Таволга-Ю» за актом приймання-передачі від 04.04.2013, про що складено акт про знищення (утилізацію) неякісної або небезпечної продукції від 08.04.2013, а також акт виконаних робіт від 08.04.2013 № НПП0219.

16.12.2014 між ОСОБА_4 митницею Міндоходів та ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» укладено договір про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна № 586. Відповідно до пункту 1.1.1 вказаного договору, виконавець - ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» зобовязалось за дорученням замовника - ОСОБА_4 митниці Міндоходів провести незалежну оцінку ринкової вартості втраченого від нестачі майна, зокрема, алкогольних напоїв (додаток № 1).

На підставі договору про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна від 16.12.2014 № 586, копії Акту передачі майна на відповідальне зберігання від 02.06.2008, постанови Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 31.07.2008 у справі № 3-29972/08, оцінювачем ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» ОСОБА_9 складено Звіт № ОЦТ/1 про оцінку ринкової вартості, втраченого від нестачі майна, а саме: алкогольні напої, згідно договору № 586 від 16.12.2014 та додатку № 1, станом на 08.04.2013 /а.с. 53 68/. Згідно із вказаним Звітом, ринкова вартість, втраченого від нестачі майна: алкогольні напої (Додаток № 1 до договору від 16.12.2014 № 586), станом на 08.04.2013 складає 991 080,00 грн. (без ПДВ).

Частинами першою, другою статті 950 ЦК України передбачено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

З огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у даному випадку відсутня втрата зберігачем предметів, переданих на зберігання, а фактично відбулося їх знищення за ініціативою (волевиявленням) поклажодавця (Позивача), у порядку та відповідно до чинного на той час законодавства, на підставі рішення спеціально уповноваженої Комісії з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів Одеської обласної державної адміністрації, згідно із постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 29.03.2013.

Крім того, відповідно до листа Комісії з питань утилізації або знищення неякісних або небезпечних алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 15.11.2011 вих. № 6-М, остання запропонувала ОСОБА_4 митниці до 05.12.2011 надати кандидатуру представника митниці, якій візьме участь у роботі зі знищення алкогольних напоїв, що є підтвердженням обізнаності позивача про знищення товару, про те позивач свої заперечення з приводу утилізації алкогольних виробів ніяким чином не висловив.

Отже, через відсутність втрати (нестачі) предметів переданих на зберігання, до відносин сторін не можуть бути застосовані норми законодавства щодо компенсації завданих збитків, зокрема, встановлені частинами першою, другою статті 950, пунктом 1 частини першої статті 951 Цивільного кодексу України.

Крім цього, апеляційна інстанція вважає за необхідне звернути увагу, на те, що Постановою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 31.07.2008 у справі № 3-29972/08 вилучені предмети порушення митних правил, які зазначені у протоколі про порушення митних правил № 0472/50000/08, повернути ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» для вирішення питання про подальше митне оформлення, згідно встановленого законом порядку, проте ОСОБА_4 митниця не повернула ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» алкогольні напої іноземного виробництва у кількості 855 картонних коробок (7494 пляшки) для вирішення питання про подальше митне оформлення, а і далі залишила їх на зберігання відповідача.

Також, відповідач неодноразово звертався до ОСОБА_4 митниці з листами від 29.04.2009, 10.02.2012, 15.09.2012 та 23.06.2012 про прохання забрати майно на утилізацію, оскільки його зберігання є збитковим.

Судова колегія, також не приймає до уваги висновок Звіту № ОЦТ/1 про оцінку ринкової вартості, втраченого від нестачі майна, а саме: алкогольні напої, згідно договору № 586 від 16.12.2014 та Додатку № 1, станом на 08.04.2013 року, складеного оцінювачем ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки», яким позивач обґрунтовує суму збитків, оскільки, цей висновок зроблений вже після знищення товару та без нормативної документації по кожному виду алкогольних напоїв та без врахування Висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.07.2008 № 10645/25 від 10.07.2008, яким зроблений висновок про невідповідність спиртовмісних напоїв вимогам, передбаченим законодавством і нормативними документами України, у звязку з чим вартість не визначалась, та про неможливість їх реалізації на внутрішньому ринку України, у звязку з чим відсутні з боку відповідача причинення збитків Одеської митниці ДФС, зокрема, встановлені частинами першою, другою статті 950, пунктом 1 частини першої статті 951 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, вимоги Одеської митниці ДФС про відшкодування збитків, завданих нестачею майна алкогольних напоїв в сумі 991 080,00 грн., та у звязку із сплатою за послуги з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого майна - 1 500,00 грн., а всього у розмірі 992 580,00 грн. не обґрунтовані і не підлягають задоволенню, таким чином рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2015 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Одеської митниці ДФС суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2015 у справі №916/2547/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 05.02.2016.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.Т. Пироговський