РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/29399/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніфуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Посадский"

про стягнення 9 412,86 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Іваненко Т.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніфуд" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Посадский" про стягнення 9 412,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 6225 від 23.04.13 р.

Ухвалою від 18.11.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.12.2015 р.

Судове засідання 01.12.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 04.12.2015 р. розгляд справи було призначено на 22.12.2015 р.

21.12.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Судове засідання 22.12.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 28.12.15р. розгляд справи призначено на 12.01.16р.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні 12.01.16 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІФУД» (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСАДСКИЙ» (надалі - Покупець, Відповідач) був укладений Договір поставки №6225 за умовами якого Постачальник зобов'язався систематично передавати (постачати) у зумовлені строки (строк) Покупцеві товари, у кількості, асортименті і по цінах, згідно з накладними, що є невід'ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов'язався прийняти вказані товари і своєчасно сплатити за них певну грошову суму на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору, покупець повинен оплатити поставлений товар не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару постачальником, враховуючи дату поставки товару.

Пунктом 13.1. договору, даний договір вступає в дію з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін, і діє протягом 1 (одного) календарного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЮНІФУД» поставило ТОВ «ПОСАДСКИЙ» продукцію на загальну суму 5 454,24 грн. , що підтверджується видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи, а саме:

- видаткової накладної № 47921 від 10 липня 2014р. на поставку продукції загальною вартістю 676,44 грн. строк оплати 24 липня 2014р

- видаткової накладної № 48171 від 10 липня 2014р. на поставку продукції загальною вартістю 2 217,31 грн. строк оплати 24 липня 2014р.

- видаткової накладної № 50278 від 17 липня 2014р. на поставку продукції загальною вартістю 863,76 грн. строк оплати 31 липня 2014р.

- видаткової накладної № 52156 від 24 липня 2014р. на поставку продукції загальною вартістю 1 696,73 грн. строк оплати 07 серпня 2014р.

Проте, відповідач за поставлений товар не розразувався.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків №406 за період з 01.01.13р. по 26.03.15р., яким підтверджується заборгованість відповідача у розмірі 5 454,24 грн.

Доказів оплати суми у розмірі 5 545,24 грн., суду не надано.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.10.3. договору, у разі порушення покупцем строків оплати, Покупець сплачує Постачальнику, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 718,37 грн. пені, 3 029,31 грн. інфляційних, 210,94 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач жодних заперечень не надав, контррозрахунок суми позову не здійснив.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Посадський» (02192, Київ, вул. Малишка, б.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніфуд» (03680, м. Київ, вул. Радищева, буд.10/14, корп. Б, оф.700; ) 5 454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 24 коп. заборгованості, 718 (сімсот вісімнадцять) грн. 37 коп. пені, 210 (двісті десять) грн. 94 коп., 3% річних, 3 029 (три тисячі двадцять дев'ять) грн. 31 коп. інфляційних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.01.2016р.

Суддя І.О.Домнічева