РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2016Справа №910/1227/16

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс-груп»

Про стягнення 322104,06 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Діденко І.В. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс-груп» про стягнення за договором № б/н від 21.01.2014 322104,06 грн., з яких: 99649,25 грн. заборгованості за кредитом, 103341,48 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 119113,33 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Позовні вимоги мотивовані неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань за вищевказаним договором, який було укладено шляхом подачі відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Суд своєю ухвалою від 12.01.2016 порушив провадження у справі № 910/363/16, розгляд останньої призначив на 08.02.2016.

Копія ухвали Господарського суду міста Києва від 28.01.2016, яка направлялась відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, а саме: бульвар Лесі Українки, 36 літ. «Б», офіс 14/9, м. Київ, 01042, яка співпадає з місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс-груп» згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно відповідача, повернута до суду не врученою адресату за закінченням терміну зберігання поштового відправлення на підприємстві поштового зв'язку.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку в судове засідання своїх представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21.01.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Феліс-груп» (клієнт) подало публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (банку) заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Клієнт приєднався і зобов'язався виконувати умови, вкладені в Умовах і правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

За своєю правовою природою правовідносини між банком та клієнтом є кредитними, які урегульовані в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту «Позика. Кредит. Банківський вклад» (гл. 71 Цивільного кодексу України), Закону від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність» та інших відповідних правових актах.

За умовами Договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 1691 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до виписки по рахунку позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п. 3.18.1.3. Умов).

Кредитний ліміт є сумою грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта зверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку (п. 3.18.1.5 Умов).

Положеннями п. 3.18.1.6. (з 01.07.2014 - п. 3.2.1.1.6) Умов встановлено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.18.6.1 (з 01.07.2014 - п. 3.2.1.6.1) Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви про відкриття поточного рахунку та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів в рамках кредитного ліміту в межах, зазначених в них сум і діє в об'ємі перерахованих коштів до повного виконання обов'язків сторонами.

Відповідно до п. 3.18.1.11 (з 01.07.2014 - п. 3.2.1.1.11) Умов періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове сальдо.

Відповідно до розділу «Порядок розрахунків» Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі- період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24,00 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню; починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом (диференційована процентна ставка до 01.07.2014, а з 01.07.2014 - змінювана) від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, станом на 18.01.2016 заборгованість відповідача становила: за кредитом - 99649,25 грн., процентам за користування кредитом - 103341,48 грн..

Станом на день розгляду справи вказані суми відповідачем не погашені.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статті 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості: за кредитом на суму 99649,25 грн., процентам за користування кредитом на суму 103341,48 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 119113,33 грн. пені.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс-груп» (бульвар Лесі Українки, 36 літ. «Б», офіс 14/9, м. Київ, 01042, код 38960633) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094, код 14360570) 99649,25 грн. заборгованості за кредитом, 103341,48 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 119113,33 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 4831,56 грн. судового збору.

Рішення підписано 16.02.2016.

Суддя С. А. Ковтун