РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016Справа №910/104/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/104/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРО»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна»;

про стягнення 162 392,89 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кулієв М.К., довіреність б/н від 06.02.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРО» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» про стягнення 162 392,89 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач не виконав умов договору про переведення боргу від 06.05.2015р. щодо сплати позивачу суми боргу в розмірі 162 392,89 грн., який було переведено товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» на позивача, що виник за договором поставки № 3457 від 08.09.2014р., укладеним між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2015р. порушено провадження у справі № 910/104/16 та призначено її розгляд на 04.02.2016р.

Присутній у судовому засіданні 04.02.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 06.01.2016р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 06.01.2016р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представників відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представників відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014р. між позивачем (за договором - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» (за договором - покупець) було укладено договір поставки № 3457, умови п.1.1 якого передбачають, що постачальник постачає і передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією.

Станом на 06.05.2015р. актом звірки взаєморозрахунків позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Практікер Україна» визначено заборгованість останнього за поставлений за договором поставки № 3457 від 08.09.2014р. товар у сумі 176 826,55 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Водночас, 06.05.2015р. між позивачем (за договором кредитор), відповідачем (за договором - новий боржник) та ТОВ «Практікер Україна» (за договором - первісний боржник) було укладено Договір про переведення боргу, за умовами п. 1.1 якого первісний боржник переводить на нового боржника борг у розмірі 176 826,55 грн., який виник перед кредитором за договором № 3457 від 08.09.2014р. (далі - основний договір), укладеним між кредитором та первісним боржником. Новий боржник приймає на себе зобов'язання сплатити кредитору суму боргу на умовах, передбачених основним договором та даним договором, а первісний боржник зобов'язується в порядку, в строки та на умовах, передбачених даним договором, відшкодувати понесені новим боржником витрати по сплаті його боргу перед кредитором.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Умовами п.2.4 договору про переведення боргу передбачено обов'язок відповідача сплатити позивачу борг за основним договором в сумі 176 826,55 грн. не пізніше 31.05.2015р.

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач розрахувався з позивачем частково в сумі 14 433,66 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ПАТ «ПУМБ» за № DNI/359 від 21.12.2015р.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 162 392,89 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді відповідач наявність суми заборгованості в сумі 162 392,89 грн. не заперечив та доказів її оплати не надав, а відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 162 392,89 грн. є обґрунтованою та документально підтвердженою, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (юридична адреса: 02094, м. Київ, пр. Юрія Гагаріна, 14, оф. 32; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС ПРО» (юридична адреса: 49127, м. Дніпропетровськ, вул Автопаркова, 1; адреса для листування: 49126, м. Дніпропетровськ, бул. Слави, 40; ) основний борг у сумі 162 392 грн. 89 коп та витрати по сплаті судового збору в сумі 2435 грн. 89 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 09.02.2016р.

Суддя А.І. Привалов