РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"26" січня 2016 р. Справа № 902/714/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників:

позивач - ОСОБА_1 (директор);

відповідач - ОСОБА_2 (довіреність від 20.12.2015р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Виробничо-ко-мерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Сова» ЛТД на рішення господарського суду Вінницької області від 10.07.2015р. у справі №902/714/15

за позовом Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою

відповідальністю фірми «Сова» ЛТД м.Вінниця

до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Вінниці м.Вінниця

про стягнення 226 158 грн. 82 коп. вартості невід'ємних поліпшень приміщення,-

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК Украї-ни. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Позивач ОСОБА_3 підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Сова» ЛТД (надалі в тексті Товариство) у травні 2015 року звернулася до господарського суду Вінницької області з позовом, в якому просило стягнути з Квартирно-експлуатаційного від-ділу м.Вінниці (надалі в тексті КЕВ) 226 158 грн. 82 коп. вартості невідємних поліпшень орен-дованого приміщення.(т.1, арк.справи 3-5).

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.07.2015р. у справі №902/714/ 15 (суддя Матвійчук В.В.) в задоволенні даного позову відмовлено.(т.1, арк.справи 161-167).

Приймаючи рішення суд виходив з того, що Позивач здійснив капітальний ремонт і не до-вів належного узгодження з КЕВ здійснення невідємних поліпшень, крім того, в Договорі сторо-ни передбачили, що вартість будь-яких поліпшеннь здійснених Товариством не відшкодовується. (т.1, арк.справи 166-167).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство подало скаргу до Рівненського апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати зазначене рішення від 10.07.2015р. у да-ній справі та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Скаржник зазначає, що рішення місцевим господарсь-ким судом прийняте з невірним застосуванням норм матеріального права, воно є незаконним і не-обґрунтованим. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що у примірниках договору оренди, наданих сторонами відрізняється пункт 10.8, яким передбачено відшкодування вартості погоджених невідємних поліпшень. Крім того, звертає увагу суду, що умова в договорі орендодавця щодо відсутності обовязку відшкодувати невідємні поліпшення суперечить Цивіль-ному кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Вказує, що законом не передбачено встановленої форми погодження з орендарем проведення капітально-го ремонту. Разом з тим, просить суд призначити у справі експертизу для визначення фактичної вартості невідємних поліпшень.(т.1, арк.справи 174-179).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2015р. у даній справі апе-ляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання на 08.09.2015р. у складі колегії: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Філіпова Т.Л.(т.1, арк.справи 172).

На електронну адресу суду 07.09.2015р. від Відповідача надійшов відзив, в якому він про-сить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.(т.1, арк.справи 191-192).

Розпорядженням в.о.голови суду від 08.09.2015р. у звязку із перебуванням у відрядженні судді Філіпової Т.Л. та відповідно до затверджених колегій внесено зміни до складу колегії суд-дів, окрім заміни головуючого судді, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В.(т.1, арк.справи 193).

Ухвалами від 08.09.2015р. у звязку із виявленням розбіжностей у п.10.8 спірного договору відкладено розгляд справи та витребувано у сторін та у регіонального відділення Фонду держав-ного майна України по Вінницькій області для огляду в судовому засіданні оригінали договору оренди №4/2010 від 29.10.2010р. нерухомого майна, розташованого в Вінницькому гарнізоні за ад-ресою: м.Вінниця, пл.Перемоги №1, військове містечко №25, буд №1.(т.1, арк.справи 197-199).

У судовому засіданні 15.09.2015р. апеляційний суд оглянув надані сторонами оригінали до-говору оренди №4/2010 від 29.10.2010р. нерухомого майна, розташованого в Вінницькому гарні-зоні за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги №1, військове містечко №25, буд.№1, які належать Пози-вачеві, Відповідачеві та Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінниць-кій області. В звязку з виявленням відмінностей редакції пункту 10.8 належного КЕВ примірника Договору, судом виготовлено фотокопію примірника Договору, належного Фонду держмайна, яку долучено до матеріалів справи.(т.1, арк.справи 203-211).

Крім того, ухвалами від 15.09.2015р. Рівненський апеляційний господарський суд призначив у справі №902/714/15 судову експертизу та зупинив провадження до отримання висновку експер-тизи. На вирішення експертизи поставлено питання: «яка вартість погоджених з орендодавцем-Квартирно-експлуатаційним відділом м.Вінниці невідємних поліпшень, які були здійснені в орен-дованих приміщеннях, що розташовані за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги №1, військове містеч-ко №25, буд.1?».(т.1, арк.справи 213-214, 215).

Ухвалою від 13.10.2015р. провадження у справі поновлювалося для розгляду клопотання експерта щодо надання додаткових матеріалів.(т.1, арк.справи 229-230).

Ухвалою від 26.11.2015р. провадження у справі №902/714/15 зупинено до отримання вис-новку експертизи та надіслано матеріали справи з додатково поданими документами до Вінни-цького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.(т.2, арк.справи 60).

24.12.2015р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повернулася справа з висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4Б.(т.2, арк.справи 72-77).

Ухвалою від 28.12.2015р. поновлено провадження у справі №902/714/15 та призначено розг-ляд скарги на 26.01.2016р.(т.2, арк.справи 83).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 26.01.2016р. представник Позивача підтримав апеляційну скаргу та надав свої пояснення. Зазначив, що був присутній при дослідженні обєкта експертом та погоджується із висновком експертизи щодо підтвердження вартості невідємних по-ліпшень в сумі 216 422 грн., а також з тим, що дійсно вартість встановлення сигналізації в сумі 4 236 грн. 82 коп. та встановлення дверей, вікон, виготовлення та встановлення ролет на суму 5 500 грн. не було погоджено з орендодавцем. Представник КЕВ заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги. Разом з тим зазначив, що також був присутній при дослідженні обєкта екс-пертом, висновок експерта Відповідач отримав, жодних заперечень чи зауважень до Висновку не має.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матері-ального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2008-2012 років ВКП ТзОВ-фірма «Сова» ЛТД орендувало у КЕВ м.Вінниці нежитлове підвальне приміщення площею 101,0 м2 в будівлі №1 вій-ськове містечко №25 за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги, 1, в якому розміщувалось кафе «Стара фортеця».

Матеріалами справи стверджено, що КЕВ м.Вінниці-орендодавець та ВКП ТзОВ-фірма «Со-ва» ЛТД-орендар 29.10.2010р. уклали договір №4/2010 оренди нерухомого військового майна, роз-ташованого у Вінницькому гарнізоні за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги, 1, військове містечко № 25, буд.№1 (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові підвальні примі-щення площею 101,0 м2 в будівлі №1 в/м №25 (надалі в тексті майно), що перебуває на балансі КЕВ м.Вінниця і розташоване за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги, №1, вартість якого визначена на 30.04.2010р. за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 231 694 грн.(т.1, арк.спра-ви 11-15, 62-70, 78-86, 203-211).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору, склад орендованого майна згідно з актом інвентаризації (додаток №1); нерухоме майно орендодавець передає орендареві для використання під кафе, де здійснюється продаж товарів підакцизної групи.

Розділом 3 Договору сторони погодили порядок, розмір та строки сплати орендної плати.

Пунктами 4.3, 4.4 Договору сторони визначили, що відновлення орендованого майна здійс-нюється відповідно до пунктів 5.4, 5.7, 6.3 цього Договору; для отримання згоди орендодавця на здійснення поліпшень орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю зго-ди орендодавця державного майна на здійснення невідємних поліпшень орендованого державно-го майна, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 03.10.2006р. №1523 та зат-вердженим у Міністерстві юстиції України 18.10.2006р. за №1123/12997.

Відповідно до п.п. 5.7, 5.10, 5.11, 5.15 Договору, орендар зобовязується своєчасно здійсню-вати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова Договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тяг-не за собою зобовязання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень. У разі якщо орендар подає заяву на погодження орендодавцем здійснення невідємних поліпшень орендованого майна, він зобовязаний надати документи, передбачені п.4.4 Договору; в разі припинення або ро-зірвання Договору повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на мо-мент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендо-давцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з ви-ни орендаря; здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна в тому числі фак-тичні комунальні платежі. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору встановити прилади обліку тепло-, енерго-, водопостачання, укласти прямі договори з постачальними організа-ціями або укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю; щомісячно компенсувати орендодавцю кошти в розмірі частини податку на землю пропорційно площі, яку займає здане в оренду нерухому майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земель-на ділянка площею 0,001га, на яку орендарю відповідно до чинного законодавства надається право на користування для досягнення мети оренди.

Разом з тим, відповідно до п.6.3 Договору, орендар має право за письмовою згодою орендо-давця, наданою з дозволу Міністра оборони України або уповноваженої ним особи, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Договір укладено строком на 2 місяці, він діє з 29.10.2010р.(п.10.1 Договору).

В разі відсутності заяви орендаря про припинення чи укладення Договору оренди на новий строк за місяць до закінчення строку оренди, дія Договору оренди припиняється після закінчення строку, на який його було укладено. Чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була оренда-рем або орендодавцем; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа); викупу (прива-тизації) обєкта оренди.(п.п.10.4, 10.7 Договору).

Договір укладено у пяти примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу.(п.10.14 Договору). Договір оренди підписано начальником КЕВ, директором Товариства та погоджено на-чальником 60 будинку офіцерів, скріплено відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 15-зворот, 70, 86, 211).

Матеріалами справи стверджено, що 29.10.2010р. на виконання умов Договору КЕВ м.Він-ниці передав, а Товариство прийняло обєкт оренди площею 101,0 м2 в будівлі №1 військове міс-течко №25 за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги, 1, про що сторонами складено акт приймання-пе-редачі нерухомого майна.(т.1, арк.справи 71).

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали Додатковий договір №1 від 31.12.2010р. до Договору, яким змінили строк його дії з моменту підписання до 30.12.2012р. Додаткова угода підписана начальником КЕВ м.Вінниця та директором Товариства, скріплена відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 72).

Матеріали справи свідчать, що маючи намір здійснити ряд поліпшень у орендованому при-міщенні Товариство зверталося до начальника Будинку офіцерів ВПС України підполковника ОСОБА_5 з листами в яких просить погодити проведення капітального ремонту. На кожному з указаних листів містяться підписи і резолюції начальника КЕВ: «Не заперечую» та відтиски пе-чатки 60 Будинку офіцерів про отримання таких листів.(т.1, арк справи 16-22).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія адресованого Товариству листа начальника управління з виховної та соціально-психологічної роботи Командування Повітряних Сил Зброй-них Сил України від 29.10.2010р. з проханням здійснити ремонт орендованих Товариством примі-щень та надати будівельні матеріали для ремонту Будинку офіцерів та виконати будівельні робо-ти.(т.1, арк.справи 44).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство уклало з СПД ОСОБА_6 договір підряду від 02.11.2010р. на капітальний ремонт спірних приміщень.(т.1, арк.справи 23-24). На виконання договору підряду виконавець здійснив та передав, а замовник прийняв роботи на загальну суму 220 658 грн. 82 коп.(т.1,арк.справи 33, 30).

Крім того, СПД ОСОБА_7 на замовлення Товариства виконав роботи з виготовлен-ня та встановлення метало-пластикових виробів на суму 5 500,00 грн.(т.1, арк.справи 31-32,36).

Як зазначалось вище, під час апеляційного провадження, ухвалою від 15.09.2015р. суд при-значив судову будівельно-технічну експертизу (т.1, арк.справи 213) і згідно Висновку судової бу-дівельно-технічної експертизи від 18.12.2015р. №1839/1840/15-21 Вінницького відділення Коївсь-кого науково-дослідного інституту судових експертиз загальна вартість невідємних поліпшень, погоджених Товариством з орендодавцем-КЕВ м.Вінниця, які були здійснені в орендованих при-міщеннях, що розташовані за адресою: м.Вінниця, пл.Перемоги, 1, військове містечко №25, буд. № 1 становить 216 422 грн. Разом з тим, судовий експерт зазначив, що роботи із встановлення сиг-налізації на загальну суму 4 236 грн. 82 коп. та роботи по встановленню дверей, вікон, виготов-лення та встановлення ролет на суму 5 500 грн. не були погоджені з орендодавцем.(т.2, арк.справи 71-77).

Перевіривши дотримання господарським судом першої інстанції вимог чинного законодав-ства при ухваленні оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрун-тована частково, а рішення таким, що підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення зобовязання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Згідно зі статтею 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарсь-ких відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до зако-ну, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовя-зання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарсь-ких договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, пе-редбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногопо-дарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Предметом даного спору є відшкодування вартості невідємних поліпшень орендованого приміщення.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є підс-тавою виникнення цивільних прав та обовязків.

Як вбачається з матеріалів справи, до 30.12.2012р. стосовно нежитлового підвального при-міщення площею 101,0 м2 в будівлі №1 військове містечко №25 за адресою: м.Вінниця, пл.Перемо-ги, 1 між сторонами існували відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, передбаченому ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов-язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положен-ня містять ч.ч. 1, 6 ст.283 ГК України.(т.1, арк.справи 71, 72).

Обовязок доказування і подання доказів встановлений ст.33 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи позовні вимоги, Відповідач покликається на недотримання Позивачем процедури погодження на здійснення невідємних поліпшень і напо-лягає на застосуванні положень п.10.8 належого йому примірника Договору, яким не передбачено обовязку відшкодовувати вартість погоджені невідємних поліпшень.

Враховуючи таке, з огляду на положення п.10.14 Договору, апеляційний суд звертає увагу, що матеріали справи містять чотири копії примірників Договору, в яких редакції п.10.8 відрізняю-ться. Так, у належному КЕВ м.Вінниці примірнику Договору п.10.8 Договору викладено в наступ-ній редакції:

«У разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаю-чи йому шкоди, є власністю орендаря, а невідємне поліпшення власністю орендодавця. Вартість проведених орендарем за дозволом орендодавця невідємних поліпшень орендованого майна Орендодавцем не компенсуються і є державною власністю.».(т.1, арк.справи 15, 69).

Проте, у примірниках, належних Товариству та Регіональному відділенню Фонду державно-го майна України по Вінницькій області, поданих Позивачем до суду першої інстанції 09.07.2015 року та оглянутих в судовому засіданні апеляційної інстанції 15.09.2015р. пункт 10.8 Договору має іншу редакцію:

«У разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаю-чи йому шкоди, є власністю орендаря, а невідємне поліпшення власністю орендодавця. Вартість проведених орендарем без дозволу орендодавця невідємних поліпшень орендованого майна Орендодавцем не компенсуються і є державною власністю.».(т.1, арк.справи 85, 210).

Оскільки, невідємні поліпшення орендованого майна, відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження методики оцінки майна» від 10.12.2003р. №1891 це здій-нені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого ма-йна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості колегія суддів, вирішуючи даний спір, приймає до уваги, що статтею 778 ЦК України встановлено право наймача поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою най-модавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Крім того, компенсаційний принцип, аналогічний до положень ст.778 ЦК встановлено стат-тею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі в тексті Закон). Так, якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орен-дованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобовязаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.(п.2 ч.1 ст.27 Закону).

Колегія суддів приймає до уваги і те, що основна відмінність капітального ремонту та по-ліпшення орендованого майна полягає в тому, що капітальний ремонт це комплекс ремонтно-бу-дівельних робіт, без проведення якого приміщення неможливо використовувати за призначенням. В свою чергу, поліпшення орендованого майна передбачає не просто здійснення відновлення на-лежного стану обєкта (як при ремонті), а наявність витрат у звязку з модернізацією, модифікацією, дообладнанням цього обєкта, що зумовлює збільшення майбутніх вигод, які отримуються від ви-користання такого майна. Тобто, при ремонті відбувається відновлення стану обєкту оренди, його корисних властивостей, а при поліпшенні зміна майна.

Враховуючи зазначені положення законодавства, згідно яких визначальною для компенса-ції витрат орендаря є попередня згода орендодавця на здійснення невідємних поліпшень колегія суддів не приймає до уваги редакцію п.10.8 примірнику Договору, належного КЕВ м.Вінниці, як таку, що суперечить вимогам чинного законодавства і тому вирішуючи даний спір застосовує умо-ви даного пункту, які містяться в примірниках Позивача і Регіонального відділення Фонду держав-ного майна України по Вінницькій області і не передбачають компенсації витрат лише у разі здій-снення невідємних поліпшень без дозволу орендодавця.

Із зазначених мотивів, колегія суддів відхиляє посилання Відповідача на недійсність цього пункту в примірниках Позивача і Регіонального відділення.

Одностороння відмова від виконання зобовязань, а також одностороння зміна умов догово-ру не допускаються.(ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Як вбачаться з матеріалів справи та пояснень представника Позивача, з метою приведення орендованого приміщення у придатний для використання стан, ним 02.11.2010р. укладено з СПД ОСОБА_6 договір підряду на капітальний ремонт спірних приміщень.(т.1, арк.справи 23-24).

На виконання зазначеного договору підряду СПД ОСОБА_6 виконав і передав, а Позивач прийняв і оплатив роботи на загальну суму 220 658 грн. 82 коп.(т.1, арк.справи 30, 33-36).

Як встановлено судовим експертом (висновок від 18.12.2015р.), в ході виконання підрядних робіт здійснено демонтаж і заміну всіх наявних покриттів і оздоблень підлоги, лицювальної плит-ки, стін, стель, електропроводки, електроживлення, освітлювальної техніки, вентиляції, водопрово-ду, каналізації, сантехніки, вікон, дверей, збудовано кухню, встановлено електроплити, змонтовано автономне опалення, обладнання бару, залу, реконструйовано ґанок, сходи.(т.1, арк.справи 16-29, 34-38).

З матеріалів справи також вбачається, що внаслідок проведених Позивачем ремонтних ро-біт в орендованих приміщеннях суттєво змінився його технічний стан та споживчі якості із фун-кціонально непридатних до експлуатації нежитлових приміщень останні приведені орендарем у функціонально готовий до експлуатації стан. Таким чином, результатом проведених Позивачем ремонтних робіт стало поліпшення орендованого майна, внаслідок чого стало можливим провад-ження у ньому господарської діяльності і функціонування закладу громадського харчування ка-фе «Стара фортеця».

Матеріалами справи (Договором оренди, погодженими листами щодо проведення ремон-ту, експертним висновком) стверджено, що Позивач здійснив невідємні поліпшення орендовано-го майна на суму 216 422 грн. Разом з тим, поліпшення на суму 9 736 грн. 82 коп. не погоджували-ся орендарем.(т.2, арк.справи 74-зворот 77-зворот).

При цьому, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані посилання Відповідача на відсут-ність дозволу на проведення ремонтних робіт через недотримання встановленої форми і процеду-ри погодження, оскільки вказане не спростовує факту здійснення Товариством невідємних поліп-шень орендованого майна за погодженням КЕВ м.Вінниця.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим посилання Відповідача на те, що належним доказом існування письмової згоди орендодавця на вчинення орендарем поліпшень орендованого майна у документальній формі має бути погоджений сторонами кошторис із зазначенням конк-ретних видів робіт, матеріалів та їх вартості, оскільки таких імперативних вимог чинне законно-давство про оренду не містить.

За загальним правилом, належними доказами письмової згоди орендодавця на проведення поліпшень орендованого майна можуть бути відповідний лист орендодавця, додаткова угода до договору оренди або ж безпосереднє оформлення такої згоди в самому договорі оренди.

Як зазначалось вище, згідно з п.5.7 Договору орендар зобовязався своєчасно за власний ра-хунок здійснювати капітальний і поточний ремонти орендованого майна. Разом з тим, відповідно до п.6.3 Договору, орендар має право за письмовою згодою орендодавця, наданою з дозволу Мініс-тра оборони України або уповноваженої ним особи, за рахунок власних коштів здійснювати рекон-струкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Зазначене, в сукупності із підтвердженими судовим експертом обставинами погодження КЕВ м.Вінниця проведення Товариством невідємних поліпшень свідчить, що ремонтні роботи зді-йснені Позивачем на виконання досягнутих з орендодавцем домовленостей.

Такої ж практики дотримується Вищий господарський суд України, що знайшло своє відоб-раження в постановах від 08.05.2012р. у справі №12/33, від 28.01.2013р. у справі №14/60/5022-1390/ 2011 та від 16.12.2015р. у справі №907/1000/14.

Таким чином, на думку колегії суддів, порушене право Позивача відповідає обраному спо-собу захисту порушеного права і підлягає захисту шляхом його визнання і примусового виконання обовязку. З підстав ст.33 ГПК України, обставини невизнання Відповідачем права Позивача і не-виконання зобовязання є доведеними, а вимога примусового виконання обовязку обґрунтова-ною.

Позивачем заявлялось до стягнення 226 158 грн. 82 коп. З мотивів викладених вище, коле-гія суддів дійшла висновку, що зазначена вимога є обґрунтованою в частині стягнення з Відпові-відача 216 422 грн. та підлягає задоволенню. Разом з тим, у задоволенні вимоги щодо стягнення 9736 грн. 82 коп. належить відмовити, через відсутність погодження орендодавцем на роботи із встановлення дверей, вікон, виготовлення та встановлення ролет.

Зазначені обставини не були досліджені судом першої інстанції і не були враховані при ви-несенні рішення, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні частини заявлених вимог.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення суду першої інстанції з підстав п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.104 ГПК України через визнання судом першої інстанції встановленими обста-вин, що мають значення для справи, які не були доведеними, неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Задоволення апеляційної скарги, в силу ст.49 ГПК України, зумовлює перерозподіл витрат зі сплати судового збору та витрат за проведення судової експертизи пропорційно розміру задо-волених вимог. Таким чином, відшкодуванню на користь Позивача підлягає 4 328 грн. 68 коп. ви-трат зі сплати судового збору, 5 144 грн. 83 коп. витрат за проведення судової експертизи та 2 164 грн. 35 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, які належить стягнути з Відповідача.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою від-повідальністю фірми «Сова» ЛТД на рішення господарського суду Вінницької області від 10.07. 2015р. у справі №902/714/15 задоволити частково.

2. Рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні 216 422 грн. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Вінниці, яке знаходиться за адресою: 21007, м.Вінниця, вул.Червоноармійська, 87, на користь Виробничо-комер-ційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми «Сова» ЛТД, яке знаходи-ться за адресою: 21000, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 6 422 грн. вартості погоджених невідємних поліпшень орендованого майна та 4 328 грн. 68 коп. витрат зі сплати судового збору.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Вінниці, яке знаходиться за адресою: 21007, м.Вінниця, вул.Червоноармійська, 87, на користь Виробничо-комер-мерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми «Сова» ЛТД, яке знахо-диться за адресою: 21000, АДРЕСА_1, 5 144 грн. 83 коп. витрат за проведення судової експертизи та 2 164 грн. 35 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Надати господарському суду Вінницької області доручення про видачу відповідних нака-зів.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

7. Справу №902/714/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.