ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Справа № 910/1262/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Карабаня В.Я., Овечкіна В.Е., Ковтонюк Л.В.
за участю представників сторін: Дейнеко П.В., Ружицький О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.11.2015
у справі № 910/1262/14господарського суду міста Києва
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат"
простягнення 985 319,86 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2014 (суддя Смирнова Ю.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест" суму коштів у розмірі 705 527,54 грн. в якості повернення виконаного за недійсним правочином та 1975,22 грн. судового збору. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест" в дохід Державного бюджету України 5 714,86 грн. судового збору. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк" в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 12 016,32 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 (колегія у складі суддів: Смірнової Л.Г., Кропивної Л.В. Чорної Л.В.) рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015, товариство з обмеженою відповідальністю "Енмарк" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2014 як такі, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в частині задоволення позову про стягнення 705 527,54 грн., прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову позивача.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк" (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 12.02.2014) про стягнення 928 329,59 грн. в якості повернення виконаного за недійсним правочином, а саме: договором фінансового лізингу № ФЛ-54/2011 від 08.09.2011, 56 990,27 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову товариство з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест" вказало про те, що згідно з укладеним 08.09.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю "Енмарк" як лізингодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" як лізингоодержувачем договором фінансового лізингу № ФЛ-54/2011 останнім було отримано предмет лізингу, також товариство з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" сплачувало за період вересень 2011 року - грудень 2012 року лізингові платежі. Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.07.2013, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.09.2013 у справі № 902/531/13, договір фінансового лізингу № ФЛ-54/2011 від 08.09.2011, який укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Енмарк" та товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат", було визнано недійсним. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енмарк" повернення суми сплачених лізингових платежів за вказаним договором фінансового лізингу, який визнано недійсним, товариству з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" не здійснило. 07.10.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю "Екіп Інвест" як новим кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" як первісним кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги, яке належало останньому щодо повернення останньому товариством з обмеженою відповідальністю "Енмарк" грошових коштів у зв'язку з визнанням недійсним договору фінансового лізингу № ФЛ-54/2011 від 08.09.2011 (згідно умов якого до нового кредитора переходить право вимоги сплачених первісним кредитором відповідачу лізингових платежів в сумі 928 329,59 грн.). Про укладення між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" договору про відступлення права вимоги від 07.10.2013 було повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю "Енмарк". Вказану суму позивач просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк", а також нараховані на цю суму 56 990,27 грн. 3% річних.

Суди попередніх інстанцій під час ухвалення рішення та постанови дійшли висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в розмірі 705 527,54 грн., при цьому виходили з наступного. Договір фінансового лізингу № ФЛ-54/2011 від 08.09.2011, який укладено між товариством з обмеженою відповідальністю "Енмарк" та товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат", визнано недійсним, згідно договору про відступлення права вимоги від 07.10.2013 позивач отримав від товариства з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" право вимоги відносно відповідача щодо виконання ним зобов'язань, які стосуються повернення грошових коштів товариству з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат", отриманих відповідачем за недійсною угодою; відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Згідно графіку лізингових платежів (додаток до додаткової угоди № 1 від 11.10.2011) товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" як лізингоодержувачем проводились оплати за період, що включає 15 лізингових платежів (період проведення оплат - з вересня 2011 року по грудень 2012 року), за вказаний період лізингоодержувачем було сплачено 705 527,54 грн. в рахунок відшкодування предмета лізингу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 705 527,54 грн. В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення 222 802,05 грн. (яка є сумою у складі сплачених товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" лізингових платежів за період з вересня 2011 року по грудень 2012 року та не стосується оплати товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК"Адат" грошових коштів у відшкодування вартості предмета лізингу) відмовлено.

Також суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав щодо заявленої позивачем 56 990,27 грн. суми 3% річних за їх недоведеністю (в цій частині рішення від 19.03.2014 та постанова від 25.11.2015 сторонами не оскаржуються).

З висновками місцевого та апеляційного господарських судів погоджується Вищий господарський суд України, оскільки вони відповідають чинному законодавству та матеріалам справи. Підстав для задоволення касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Енмарк" немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Енмарк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 у справі № 910/1262/14 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

судді: В.Овечкін

Л.Ковтонюк