ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 лютого 2016 року Справа № 915/2447/13

м. Миколаїв

Суддя Фролов В.Д., розглянувши матеріали скарги Приватного підприємства Макс Р. про визнання незаконною та скасування постанови від 23.11.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу; про визнання факту бездіяльності державного виконавця Кирилян С.С. та зобовязання вчинити ним певні дії

скаржник (стягувач): Приватне підприємство Макс Р. (54023, м. Миколаїв, вул. Майстерська, 69), код 31042936

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік-Сервіс (54020, АДРЕСА_1), код 36433401

про: стягнення 8040 грн. 67 коп.

орган ДВС, дії (бездіяльність) якого оскаржуються: Державний виконавець Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 (54050, м. Миколаїв, вул. Артема1-а), код 34993136

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство Макс Р. звернулось до господарського суду зі скаргою на дії Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Дана заява не може бути прийнята, у звязку з таким.

В скарзі заявлено три вимоги, а саме: визнати постанову Корабельного ВДВС Миколаївського МУЮ від 23.11.2015 про повернення виконавчого документа стягувачеві; визнати незаконними факт бездіяльності Корабельного ВДВС при виконанні судового рішення у виконавчому провадженні № 42491887, який полягав у невиконані вимог Закону безпосередньо державним виконавцем; зобовязати державного виконавця здійснити певні дії, щодо отримання відповідної інформації від органів державної влади та контролю стосовно статутного капіталу, наявності матеріально-технічної бази у боржника та здійснити заходи з встановлення місцезнаходження його майна.

В заяві скаржник вказує, що оскаржувану постанову від 23.11.2015 він отримав 31.12.2015, скарга підписана скаржником 01.02.2016 надіслано до суду 03.02.2016.

Відповідно до п.9.7 Постанови Пленуми Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Скаржник не обґрунтував пропуск строку на подання скарги та відповідно до ч.2 п. 9.7 Постанови Пленуми Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. суд відмовляє у відновленні пропущеного строку.

Крім того, враховуючи що до скарги додано докази направлення скарги від 01.02.2016 з відміткою поштового відділення про направлення документів 20.01.2016, скаржником не додано належних доказів надіслання сторонам скарги від 01.02.2016 та доданих до неї документів.

Пунктом 9.9 Постанови Пленуми Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. встановлено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Слід зазначати, що ст. 121-2 ГПК України передбачено подання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів, а не державних виконавців, як це зазначає скаржник.

Таким чином, у прийнятті скарги скаржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання про поновлення строку відхилити.

У прийнятті скарги Приватного підприємства Макс Р. (54023, м. Миколаїв, вул. Майстерська, 69) на дії Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_2