ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Справа № 906/418/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скаргиЖитомирської обласної організації товариства сприяння обороні Україні
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р.
у справі господарського суду№906/418/14 Житомирської області
за позовомЖитомирської обласної організації товариства сприяння обороні Україні
до1) комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради 2) публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" 3) Народицької селищної ради 4) Реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції
про за участю представників сторін: позивача - відповідача 1- відповідача 2- відповідача 3- відповідача 4- скасування державної реєстрації права власності та визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008р. ОСОБА_3 дов. №03/2016 від 21.01.2016 не з'явився ОСОБА_4 дов.№87/19 від 04.01.2016 не з'явився не з'явився
В С Т А Н О В И В:

Житомирська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом до відповідачів: комунального підприємства "Коростеньське міжміське бюро технічної інвентаризації", Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", Народицької селищної ради, в якому вимагало:

- зобов'язати КП "Коростеньське МБТІ" скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ "Житомиргаз" на спірне нерухоме майно, а саме адмінстративно-побутовий корпус площею 436,7 кв.м, гараж площею 332,9 кв.м, гараж площею 240,1 кв.м, склад площею 39,7 кв.м, огорожу з блоків, огорожу залізну, площадку асфальтну;

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів,88.

В процесі розгляду справи за клопотанням позивача Ухвалою господарського суду Житомирської області від 29.04.2014 залучено до участі у справі в якості відповідача Реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції, яка в подальшому Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.05.2014 замінена на належного відповідача - Реєстраційну службу Народицького районного управління юстиції.

В зв'язку із залученням до участі у справі іншого відповідача позивач уточнив позовні вимоги та просив зобов'язати Реєстраційну службу Народицького районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію прав власності ПАТ "Житомиргаз" на вказане нерухоме майно.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 у справі №906/418/14 (суддя Тимошенко О.М.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 ( судді Філіпова Т.Л., Олексюк Г.Є., Бучинська Г.Б.) в позові Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні України відмовлено повністю.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Житомирська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Касаційна скарга вмотивована посиланням на рішення господарського суду Житомирської області від 12.11.2012 у справі №11/5007/78/11, яке у відповідності із приписами ст.35 ГПК України має преюдиціальне значення для даної справи.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, вимога про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно обґрунтована позивачем посиланням на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі №11/5007/78/11, які у відповідності із приписами ст.35 ГПК України не потребують доказування.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 15.11.2012 у справі №11/5007/78/11 за позовом Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України до ПАТ "Житомиргаз", Народицької селищної ради, КП "Коростенське міське бюро технічної інвентаризації", яке залишено без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій, визнано недійсним рішення Народницької селищної ради від 29.09.2000р. "Про внесення змін до переліку об'єктів, що перебувають у комунальній власності територіальних громад смт. Народичі, с. Старе Шарно", рішення від 30.11.2005р. "Про передачу майна", яким передано з комунальної власності смт. Народичі на баланс ВАТ "Житомиргаз" майно, розташоване за адресою: смт. Народичі, вул. Визволителів, 88 відповідно до переліку, який міститься у додатку до цього рішення, а саме: адміністративно-побутовий корпус загальною площею 436,7 кв.м, гараж загальною площею 332,9 кв.м, гараж загальною площею 240,1кв.м, склад загальною площею 39,7кв.м, огорожу з блоків, огорожу залізну, площадку асфальтну. Також, визнано недійсним рішення виконкому Народницької селищної ради від 10.02.2006р. №35 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних осіб".

Приймаючи рішення про визнання недійсними цих актів органів самоврядування у справі №11/5007/78/11, суд зазначив, що до 1991р. в смт. Народичі Житомирської області діяла районна організація та спортивно-технічний клуб Добровільного товариства сприяння армії, авіації і флоту УРСР (далі - ДТСААФ).

Належність будівель і споруд ДТСААФ УРСР підтверджується рішенням виконавчого комітету Народицької районної ради депутатів трудящих від 28.06.1974р. №164, яким затверджено акт державного приймання новозбудованого двохповерхового будинку військово-технічного навчання Народицького ДТСААФ загальною площею 418,6 кв.м, корисною площею 341,8 кв.м.

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 23.08.1990р. №228 "Про організацію виконання Постанови Верховної Ради УРСР "Про невідкладні заходи по захисту громадян України, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" бюро президії Житомирського обкому ДТСААФ (протокол № 66 від 15.05.1991р.) прийняло рішення про ліквідацію Народицького районного комітету та спортивно-технічного клубу ДТСААФ.

Усе майно, яке знаходилося у зоні безумовного (обов'язкового) відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи (смт. Народичі Житомирської області було віднесено до цієї зони на підставі постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106), згідно наказу т.в.о. голови обкому ДТСААФ №88 від 11.04.1991р., постанови бюро президії Житомирського обкому ДТСААФ від 15.05.1991р. та наказу №109 від 15.05.1991р. голови Житомирського обкому ДТСААФ щодо ліквідації Народицького РК ДТСААФ та майно підлягало передачі на баланс відповідних організацій (у т.ч. відповідних районних організацій ДТСААФ), у які вони мали б бути передані по накладним та передавальним актам.

Проте, таких передавальних актів суду ані у справі №11/5007/78/11, ані у справі №906/418/14, що наразі переглядається в касаційному порядку, судам надано не було.

У справі №11/5007/78/11судами було зазначено, що враховуючи вимоги постанови Ради Міністрів Української РСР від 23.08.1990 №228 "Про організацію виконання постанови Верховної Ради Української РСР "Про невідкладні заходи щодо захисту громадян України від наслідків Чорнобильської катастрофи", суди дійшли висновку, що нерухоме майно вибуло з володіння позивача внаслідок аварії на ЧАЕС.

При цьому, суди попередніх інстанцій підставно зазначили, що стосовно позовних вимог Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України необхідним є врахування законодавчої бази, що регулює правовий режим майна загальносоюзних громадських організацій, яке перебуває на території України.

Статтею 1 Закону України "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" №1540-ХІІ від 10.09.1991р. встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Згідно із ст.4 цього Закону рішення державних органів, органів громадських, політичних, кооперативних, інших організацій і підприємств, посадових осіб, а також договори та інші угоди, прийняті чи здійснені на основі законодавства СРСР щодо зміни власника і форм власності, а також створення акціонерних та спільних підприємств за участю органів влади та управління Союзу РСР після прийняття Постанови Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" без узгодження з відповідними органами управління, визначеними Кабінетом Міністрів України, вважаються недійсними.

Згідно з постановою Верховної Ради України №2268-ХІІ від 10.04.1992 року до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, тимчасово передані Фонду державного майна України.

Відповідно до пункту першого постанови Верховної Ради України №3943-ХІІ від 04.02.1994 "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Судами у справі №11/5007/78/11, виходячи з вищезазначених норм законодавства, яким врегульовані правовідносини щодо спірного майна, встановлено, що уповноваженим органом, що здійснює державну політику у сфері врегулювання питання власності в Україні на спірні об'єкти нерухомості, є Фонд державного майна України, якому державою і надано право на вчинення будь-яких дій відносно спірного майна.

Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 №147/98-ВР визначені основні засади передачі об'єктів права держаної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об'єктів комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну.

Статтею 137 Цивільного кодексу УРСР було врегульовано правове положення безхазяйного майна, а наказом Міністерства фінансів УРСР №112 від 17.12.1987 затверджено Інструкцію про порядок виявлення та обліку безхазяйного майна (яка втратила чинність 22.06.2004, але була чинна на момент прийняття оскаржуваного рішення селищної ради від 29.09.2000).

Оскільки Фонд Державного майна України не передавав у комунальну власність державне майно колишньої громадської організації ДТСААФ, а Народницької селищною радою не було дотримано порядок виявлення і оформлення безхазяйного майна, тому у справі №11/5007/78/11 суди дійшли висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними рішення Народницької селищної ради від 30.11.2005р. "Про передачу майна" та рішення виконкому Народницької селищної ради від 10.02.2006р. №35 "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних осіб" є похідними від вимоги про визнання недійсним рішення Народницької селищної ради від 29.09.2000, з огляду на встановлення обставин щодо невідповідності нормам закону рішення селищної ради від 29.09.2000, рішення ради від 30.11.2005р. та від 10.02.2006р. також визнані недійсними.

У справі, що наразі переглядається в касаційному порядку, Житомирська обласна організація товариства сприяння обороні України звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просила суд зобов'язати КП "Коростенське МБТІ", а потім Реєстраційну службу Народицького районного управління юстиції Житомирської обласної ради скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ "Житомиргаз" на нерухоме майно.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій враховували, що відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач обґрунтовував позовну вимогу про зобов'язання КП "Коростеньське МБТІ", а в подальшому розгляді справи - просив зобов'язати Реєстраційну службу Народицького районного управління юстиції скасувати державну реєстрацію прав власності ПАТ "Житомиргаз" на вказане нерухоме майно з посиланням на статтю 396 ЦК України, відповідно до якої особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, суди попередніх інстанцій виходили з того, що звернутися до суду із позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу може та особа, яка вважає їх порушеними і здатна довести таке порушення належними та допустимими доказами.

У справі №11/5007/78/11 судами встановлено, що спірне майно на підставі Законів України набуло правовий статус загальнодержавного, розпоряджатись яким має Фонд державного майна України, а позивач Житомирська обласна організація товариства сприяння обороні України не надала суду жодних доказів в обґрунтування своїх прав власності на зазначене майно, відтак, позивач не має права вимагати скасувати державну реєстрацію прав на спірне майно, яким може розпоряджатись лише Фонд державного майна України.

Житомирська обласна організація товариства сприяння обороні України також в позові просила визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88.

Позивач обґрунтовував цю позовну вимогу наявністю у нього Державного акта на право постійного користування землею серії ЖТ-18-02000004 від 15.01.1998, виданого на підставі рішення №15 виконавчого комітету Народицької селищної ради "Про затвердження матеріалів по встановленню окружної межі земельної ділянки і виготовленню державного акта на право постійного користування землею, обласному комітету ТСО Україна (Народицького РК)" від 14.08.1997р.

Відмовляючи в задоволенні цієї позовної вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що якщо до ПАТ "Житомиргаз" на підставі рішення 19 сесії Народицької селищної Ради Житомирської області від 30.11.2005 перейшло безоплатно право власності на нерухоме майно, то на цій підставі в подальшому до ПАТ "Житомиргаз" перейшло і право користування земельною ділянкою шляхом укладення з ним договору оренди земельної ділянки від 01.03.2008 р.

Таким чином суди дійшли висновку, що на час укладення договору оренди земельної ділянки були підстави для надання відповідачу земельної ділянки, оскільки він набув правового статусу власника нерухомого майна на підставі рішень Народицької селищної ради, чинних на час укладення договору оренди землі, що в свою чергу породило виникнення права на користування земельної ділянкою у відповідності до положень ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України.

Проте, з таким висновком не може погодитись колегія суддів Вищого господарського суду України з наступних підстав.

В матеріалах справи (т.2 а.с.19) міститься Державний акт на право постійного користування землею Серія ЖТ-18-02-000004, виданий 13.01.1998 Житомирському обласному комітету товариства сприяння обороні України на 1,8053 га.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 обов'язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним.

Відтак, чинним законодавством не встановлено строків щодо переоформлення права власності або права користування землею.

Також п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" встановлює, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Діючим законодавством, а саме згідно приписів статей 141, 142, 149 Земельного кодексу України, передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Припинення права користування земельною ділянкою за відсутності згоди на це землекористувача, здійснюється лише у судовому порядку.

Судами попередніх інстанцій не з'ясовано, чи накладається земельна ділянка площею 1,1635 га, надана Народицькою селищною радою в орендне користування ПАТ "Житомиргаз" за Договором оренди землі від 01.03.2008, на земельну ділянку площею 1,8053 га, надану в постійне користування Житомирській обласній організації товариства сприяння обороні України, підтверджену Державним актом на право постійного користування землею від 13.01.1998.

Також судами не встановлено, чи припинялось у встановленому чинним законодавством порядку право Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні України постійного користування земельною ділянкою площею 1,8053 га та чи вилучалась земельна ділянка у позивача.

Відтак, суди попередніх інстанцій в цій частині прийняли передчасне судове рішення по неповно встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування судових рішень і направлення справи в скасованій частині на новий розгляд.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні Україні, оскільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, судове рішення є передчасним, винесеним по неповно встановленим обставинам справи, що є підставою для часткового скасування судових рішень і направлення справи в скасованій частині на новий розгляд.

В частині позовної вимоги про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно судами було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх в цій частині без змін.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні Україні задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. у справі №906/418/14 господарського суду Житомирської області та Рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 скасувати в частині визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008, укладеного між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів,88, і в скасованій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. у справі №906/418/14 господарського суду Житомирської області та Рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова