ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2016 р.Справа № 916/1686/15

Суддя господарського суду Одеської області Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Ігнатишеній А.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Угненко І.А. ( довіреність б/н від 30.07.2015р.),

від відповідача - Бондарюк Є.М. (довіреність № 04/308 від 06.03.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс"

до відповідача - Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення

про стягнення 105 780, 21 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просило стягнути з Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення 105 780, 21 грн., з яких: 80 991,09 грн. - заборгованість за послуги водовідведення за скид зливових стоків, 21 636,59 грн. - інфляційні витрати та 3 152,53 грн. - 3% річних. Витрати по сплаті судового збору позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог укладеного між сторонами договору на послуги водопостачання та водовідведення № 4059/2 від 12.02.2013р. в частині сплати заборгованості за послуги водовідведення за скид зливових стоків.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2015р. суддею Никифорчуком М.І. порушено провадження по справі № 916/1686/15 за даним позовом.

Під час розгляду справи господарським судом відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 15931/15 від 22.06.2015р.), згідно якого, заперечуючи проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на та, що акти № 1397-ти від 27.06.2002 року та № 1150-ти від 21.05.2003 року, на підставі яких позивачем здійснено розрахунок заборгованості, містять старі дані та не включені сторонами до змісту договору № 4059/2 від 12.02.2013р. При цьому, Інститут зазначив, що даних по площі водозбору на території відповідача за 2013р. - 2014р. позивач суду не надав.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.07.2015р. по справі № 916/1686/15 у задоволенні позову ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс" відмовлено повністю.

В обгрунтування рішення господарський суд зазначив, що акти № 1397-ти від 27.06.2002 року та № 1150-ти від 21.05.2003 року, на підставі яких, в тому числі, позивачем здійснено розрахунок заборгованості за послуги водовідведення за скид зливових стоків згідно договору № 4059/2 від 12.02.2013р., не є доказами, які б підтверджували порушення відповідачем правовідносин за договором № 4059/2 від 12.02.2013р., оскільки складені за 10 років до моменту укладання договору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. по справі № 916/1686/15 рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2015р. залишено без змін.

В своїй постанові апеляційний суд зазначив, що:

- сторонами при укладанні договору № 4059/2 від 12.02.2013р. не було обрано методу визначення об'єму стічних вод;

- договір, укладений між сторонами, має загальний характер, фактично є типовим без конкретизації по відношенню до відповідача, як споживача послуг з водовідведення в частині встановлення порядку обліку стічних вод та визначення їх обсягу для здійснення щомісячних розрахунків згідно норм чинного законодавства у сфері водопостачання

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015р. по справі № 916/1686/15 рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2015р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. у справі № 916/1686/15 скасовано, справу № 916/1686/15 передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області,

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначила про те, що сторони в п. 3.9 договору № 4059/2 від 12.02.2013р. погодили, що обсяг скинутих споживачем зливових стоків визначається розрахунковим шляхом у відповідності до п. 4.10 "Правил водокористування" і ДСТУ 3013-95, з огляду на що апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку, що умовами договору не встановлено порядку визначення обсягу стічних вод для здійснення щомісячних розрахунків. Суди передчасно відмовили у задоволенні позову, оскільки не перевірили обґрунтованість розрахунку позивача, не встановили наявність (чи відсутність) заборгованості відповідача за послуги водовідведення (скид зливових стоків) у період з 01.01.13р. по 01.01.15р. за договором № 4059/2.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області № 1933 від 23.12.2015 р. та відповідно до п. 3.13 рішення Зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-9/2015 від 03.06.2015р.), п. 2.3.52. Положення про автоматичну систему документообігу суду, по справі № 916/1686/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ, справу № 916/1686/15 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Мостепаненко Ю.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.12.2015р. суддею Мостепаненко Ю.І. прийнято до провадження справу № 916/1686/15, розгляд справи призначено на 20.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2016р. розгляд справи відкладено на 03.02.2016р., згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 03.02.2016р.:

- представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити;

- представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. № 1593/15 від 22.06.2015р.) та письмових поясненнях (вх. № 1045/16 від 19.01.2016р.).

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 03.02.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.02.2013р. між ТОВ "ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал" (Виробником) та Селекційно-генетичним інститутом - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (Споживачем) укладено договір про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення (бюджет) № 4059/2 (Договір), за умовами п. 1.1 якого виробник надає послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на об'єкти споживача), а також по централізованому водовідведенню (приймання стічних вод холодного та гарячого водопостачання, зливових, ненормативно-очищених стічних вод, стічних вод від свердловин і шахтних колодязів, що скидаються споживачем в систему комунальної каналізації), відповідно до дислокації об'єктів (додаток № 1). Послуги по прийому стоків надаються: а) у розмірах згідно розрахованих водогосподарських балансів або визначаються приладами обліку води; б) у межах показників якості, встановлених для "Споживачів" "Правилами прийому стічних вод".

Відповідно до п. 1.2 Договору Споживач вчасно сплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечує належну експлуатацію своїх водоканалізаційних мереж, приладів та пристроїв на них відповідно до Правил, визначених в п.2.1 цього договору та діючого законодавства.

Сторони зобов'язалися керуватися діючими нормативними актами: Законом України „ Пр питну воду та питне водопостачання", Законом України „Про житлово-комунальні послуги", „Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190, „Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення", затвердженими наказом Держжиткомгоспу України від 05.07.1995р. №30, „Правилами приймання стічних вод підприємств, установ та організацій в систему каналізації м. Одеси", затвердженими рішенням виконкому Одеської міської ради № 632 від 14.06.2007р., чинними держстандартами, іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому законом порядку (п.2.1 Договору).

Пунктом 2.4.15 Договору, Споживач зобов'язується вчасно та у повному обсязі сплачувати послуги водопроводу і каналізації, скидання ненормативно-очищених стоків та інші платежі, передбачені "Правилами водокористування", "Правилами прийому стічних вод" та іншими умовами договору.

П. 3.1 Договору передбачено, що облік холодної води та скинутих стоків, а також водовідведення гарячої води здійснюється згідно приборів обліку води та стоків, встановлених на об'єктах Абонента, або згідно водогосподарського балансу.

У випадках перебоїв в водопостачанні не з вини Абонента, розрахунок води - при відсутності приборів обліку води та стоків - здійснюється за час фактичної подачі води. Факт відсутності води встановлюється представниками Абонента та Водоканала зі складанням акту. У випадку відсутності підписаного сторонами акту, послуги водопостачання та водовідведення рахуються наданими в повному обсязі.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що оплата послуг водопостачання і водовідведення проводиться щомісячно до 30 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виробника.

Оплата проводиться по тарифам, затвердженим у встановленому чинним законодавством порядку. Інформацію про зміну тарифів Споживач одержує через засоби масової інформації (п. 3.3 Договору).

П.п. 3.5, 3.6 Договору сторонами узгоджено, що Споживач отримує рахунок за надані послуги водокористування до 20 числа поточного місяця. Разом з рахунком надається акт приймання-надання послуг водокористування, який підписується представниками обох сторін. Згідно рахунку та акту приймання-надання послуг споживач протягом 10 банківських днів повинен провести оплату за надані виробником послуги водокористування. У разі неотримання рахунка на оплату в зазначений термін, рахунки (дебітові повідомлення) направляються на адресу споживача поштою, відповідно до реквізитів, що вказуються Споживачем у договорі, або вручається представникові Споживача. Споживач зобов'язаний письмово довести до відома служби "Водозбут" про неотримання рахунку за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно п. 3.9 Договору, обсяг скинутих Споживачем зливових стоків, визначається розрахунковим шляхом у відповідності до п. 4. 10 "Правил водокористування" і ДСТУ 3013-95.

Пунктом 7.4 Договору визначено, що Договір діє з моменту підписання і до 31.12.13р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. В частині надання послуг водопостачання та водовідведення договір може бути продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку сторони не досягнуть згоди щодо внесення змін або припинення його дії, а в частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення - до повного погашення заборгованості.

Згідно п. 7.5 Договору, умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з початку бюджетного року - з 01.01.13р.

Додатком № 1 до договору сторони визначили дислокацію об`єкта відповідача, який користується послугами за договором - м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3.

Згідно актів, складених та підписаних представниками позивача та відповідача № 1397-ти від 27.06.2002р. та № 1150-ти від 21.05.2003р. вбачається, що площа забудови об'єкту, який розташований за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, - складає 1,8689 га, площа вдосконаленого покриття - 0,9731 га, площа басейну ливнезбору складає 1,71га, коефіцієнт стоку для водонепроникних поверхонь - 0,6, система каналізації - загальносплавна.

Як зазначає позивач, в період з січня 2013р. по грудень 2014р. він надав відповідачу послуги з водовідведення зливових стоків на загальну суму 80 991,09грн., а саме:

- в січні 2013р. - на суму 6 564,31грн.;

- в лютому 2013р. - на суму 4 154,87 грн.;

- в березні 2013р. - на суму 1 125,67 грн.;

- в квітні 2013р. - на суму 2 845,80 грн.;

- в травні 2013р. - на суму 322,52 грн.;

- червні 2013р. - на суму 8 467,84 грн.;

- в липні 2013р. - на суму 9 233,04 грн.;

- в серпні 2013р. - на суму 1 068,76 грн.;

- в вересні 2013р. - на суму 4 825,21 грн.;

- в жовтні 2013р. - на суму 3 927,20 грн.;

- в листопаді 2013р. - на суму 1 188,91 грн.;

- в грудні 2013р. - на суму 335,17 грн.;

- в січні 2014р. - на суму 4 812,56грн.;

- в лютому 2014р. - на суму 3 212,60 грн.;

- в березні 2014р. - на суму 2 238,70 грн.;

- в квітні 2014р. - на суму 834,77 грн.;

- в травні 2014р. - на суму 2 251,34 грн.;

- червні 2014р. - на суму 5 539,82 грн.;

- в липні 2014р. - на суму 1 957,91 грн.;

- в серпні 2014р. - на суму 4 629,95 грн.;

- в вересні 2014р. - на суму 3 757,33 грн.;

- в жовтні 2014р. - на суму 1 918,91 грн.;

- в листопаді 2014р. - на суму 4 613,00 грн.;

- в грудні 2014р. - на суму 1 164,90 грн.,

- про що складено відповідні акти приймання-передачі наданих послуг та направлено разом з рахунками на адресу відповідача.

Розрахунки скиду ливневих стоків проводились відповідно до вимог чинного законодавства, згідно з довідками Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів про кількість опадів за кожний місяць та з урахуванням площі території інституту, зазначеної в актах № 1397-ти від 27.06.02р, № 1150-ти від 21.05.03р., характеру каналізації - загальносплавна, тарифів на водовідведення, встановлених Постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України № 182 від 30.09.11р., № 152 від 13.09.2013р. та № 657 від 13.06.14р.

Проте, відповідач підписаних актів приймання-передачі наданих послуг не повернув, рахунки не сплатив, про неотримання останніх не сповістив (п. 3.6 договору), що і стало підставою для звернення ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до господарського суду з даним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача: 80 991,09 грн. - заборгованості за послуги водовідведення за скид зливових стоків, 21 636,59 грн. - інфляційних витрат та 3 152,53 грн. - 3% річних.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст.903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.08р. затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила № 190), зареєстровані в Міністерстві юстиції України 07.10.08р. за № 936/15627, якими визначено порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Правила № 190 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Пунктом 1.4 Правил № 190 передбачено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 р. № 37, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26.04.02р. за N 403/6691 (далі - Правила приймання № 37), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства (з урахуванням субабонентів) (абз.11 п. 1.4 Правил приймання № 37).

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 4052/2 від 12.02.2013р., згідно з яким позивач зобов'язався надавати послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на об'єкти споживача), а також по централізованому водовідведенню (приймання стічних вод холодного та гарячого водопостачання, зливових, ненормативно-очищених стічних вод, стічних вод від свердловин і шахтних колодязів, що скидаються споживачем в систему комунальної каналізації), відповідно до дислокації об'єктів (додаток № 1). Послуги по прийому стоків надаються: а) у розмірах згідно розрахованих водогосподарських балансів або визначаються приладами обліку води; б) у межах показників якості, встановлених для "Споживачів" "Правилами прийому стічних вод".

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, на виконання умов вказаного договору позивач надавав відповідачу послуги з водовідведення ливневих стоків.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем послуг з водовідведення ливневих стоків від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов'язання оплатити вказані послуги відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.2 договору № 4052/2 від 12.02.2013р. встановлено, що оплата послуг водопостачання і водовідведення проводиться щомісячно до 30 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виробника.

Оплата проводиться по тарифам, затвердженим у встановленому чинним законодавством порядку (п. 3.3 договору № 4052/2 від 12.02.2013р.).

Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.11р. № 182 встановлено тариф на послуги водовідведення для бюджетних установ - 5,27 грн. за 1 куб.м (без урахування ПДВ).

Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 13.09.2013р. № 152 встановлено тариф на центральне водовідведення для бюджетних установ - 5,27 грн. за 1 куб.м (без урахування ПДВ).

Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 13.06.14р. № 657 встановлено тариф на центральне водовідведення - 3,53 грн. за 1 куб.м (без урахування ПДВ).

Як встановлено судом, відповідно п. 3.9 Договору сторони узгодили, що обсяг скинутих Споживачем зливових стоків визначається розрахунковим шляхом у відповідності до п. 4. 10 "Правил водокористування" і ДСТУ 3013-95.

Згідно Держстандарту 3013-95 „Гідросфера" „Правила контролю за відведенням дощових та снігових стічних вод з території міст та промислових підприємств", що затверджені наказом Держстандарста України від 23.02.1995р. № 58, даний Держстандарт розповсюджується на правила контролю за відведенням дощових та снігових стічних вод з території міст та промислових підприємств. П. 7.3 Держстандарту 3013-95 містить формулу для розрахунку загального об'єму дощових вод, що стікає з території водозбірних басейнів: Wд =10 х Нд х УF ц, де: Wд - об'єм ливневого стоку, м3, Нд - шар опадів мм (за даними Гідрометцентру), F - площа басейну водозабору, га, ц - коефіцієнт стоку для водонепроникних поверхонь.

Відповідно п. 4.10 Правил № 190 (в редакції від 24.10.2012р., чинній на момент укладання договору) встановлено: 4.10. Середньорічний об'єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій (далі - поверхневі стічні води), О Р, і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення споживачів або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території споживачів, у мережі водовідведення виробника, як при загальносплавній, так і при роздільній системі водовідведення, визначається за формулою

О Р = О Д + О С + О ПМ,

де О Р - середньорічний об'єм поверхневих стічних вод, м 3/рік;

О Д - середньорічний об'єм дощових вод, м 3/рік;

О С - середньорічний об'єм снігових вод, м 3/рік;

О ПМ - середньорічний об'єм поливально-мийних вод, м 3/рік.

Згідно п. 4.11 Правил № 190 середньорічний об'єм дощових вод, О Д, визначають за формулою

О Д = 10h Дк ДF Д,

де h Д - кількість опадів за теплий період року, мм, визначається за метеорологічними даними;

к Д - загальний коефіцієнт стоку дощових вод, що враховує кількість дощових вод (шар або об'єм), що надходить у мережі водовідведення за певний період часу (доба, місяць, сезон, рік), від усієї суми атмосферних опадів, що випали за цей період;

F Д - загальна площа стоку дощових вод, га.

Загальний коефіцієнт стоку дощових вод для площ стоку з різним видом поверхні визначається на підставі даних, наведених у додатку 3 до цих Правил.

Для визначення середньорічного об'єму дощових вод, О Д, з території населеного пункту, що має різні види поверхонь, загальний коефіцієнт стоку, к Д, для загальної площі стоку, F Д, розраховується як середньозважена величина з окремих значень коефіцієнта стоку, наведеного у додатку 3, для площ стоку з різним видом поверхні.

П. 4.12. Правил № 190 встановлено, що середньорічний об'єм снігових вод, О С, визначають за формулою

О С = 10h Ск СF С,

де h С - кількість опадів за холодний період року (загальна річна кількість снігових вод або запас води в сніжному покриві на початок сніготанення), мм, визначається за метеорологічними даними;

к С - загальний коефіцієнт стоку снігових вод (з урахуванням прибирання снігу і втрат води за рахунок часткового поглинання водопроникними поверхнями в період відлиги дорівнює 0,6);

F С - загальна площа стоку снігових вод з території підприємства, установи, організації, га.

Таким чином, як в ДСТУ 3013-95, так і в Правилах № 190 (в редакції від 24.10.2012р., чинній на момент укладання договору) для розрахунку обсягу стічних вод використовуються метерологічні дані, коефіцієнт стоку вод та загальна площа стоку вод.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем суми боргу в розмірі 80 991,09 грн. за скид зливових стоків - дощових та снігових вод, який проводився згідно з довідками Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів за період з січня 2013р. по грудень 2014р., актами № 1397-ти від 27.06.02р, № 1150-ти від 21.05.03р., за тарифами на водовідведення, встановленими Постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.11р. № 182, від 13.09.2013р. № 152 та від 13.06.14р. № 657, встановив його вірність та відповідність умовам чинного законодавства та договору.

Що стосується посилань відповідача на те, що акти від 27.06.2002р. № 1397-ти та від 21.05.2003р. № 1150-ти, на підставі яких, в тому числі, позивачем здійснено розрахунок заборгованості, не є належними доказами, які б підтверджували площу займаної території відповідача, то суд не приймає їх до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.8 Правил №190, визначено, що у разі запланованих змін у діяльності споживачів, якщо вони ведуть до зміни обсягів спожитої питної води та скиду стічних вод, споживачі в місячний строк до моменту виникнення змін надають виробнику заяву та відповідні документи для одержання додаткових технічних умов та внесення змін у договір.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що площа займаної території Інституту в спірний період була іншою, ніж зазначено у вищеперелічених актах від 2002р. та від 2003р., також відповідачем не надано суду доказів звернення до позивача в період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. з відповідною заявою про зміну обсягу площі водозбору.

Відповідно до викладеного та, враховуючи, що сума основної заборгованості підтверджується матеріалами справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про стягненням з Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення основної заборгованості в сумі 80 991,09 грн.

Що стосується заявлених вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок 3% річних, здійснений позивачем за період з 01.02.2013р. по 03.04.2015р., згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних становить 3 152,53 грн., перевірено господарським судом та встановлено його вірність та відповідність умовам чинного законодавства.

Пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 встановлено, що в розрахунок інфляційних витрат мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних витрат за період з лютого 2013р. по лютий 2015р., встановив, що позивачем прийнято до уваги лише періоди, в яких мала місце інфляція, при цьому, не враховано періоди, де мала місце дефляція - лютий, липень та серпень 2013р., з огляду на що суд зробив власний розрахунок інфляційних витрат за допомогою системи „Ліга-Закон" за визначений період, згідно якого сума інфляційних нарахувань, що підлягає стягненню з відповідача, становить 21 377,51 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Наведені позивачем докази у встановленому законом порядку відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 80 991,09 грн. - заборгованості за послуги водовідведення за скид зливових стоків, 3 152,53 грн. - 3% річних та 21 377,51грн. - інфляційних нарахувань.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіпольська дорога, 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в особі філії „Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) 80 991 (вісімдесят тисяч дев'ятсот дев'яносто одну) грн. 09 коп. - заборгованості за послуги водовідведення за скид зливових стоків, 3 152 (три тисячі сто п'ятдесят дві) грн. 53 коп. - 3% річних, 21 377 (двадцять одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 51 коп. - інфляційних нарахувань та 2 110 (дві тисячі сто десять) грн. 31 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 08 лютого 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко