ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 922/1021/14

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Жиляєва Є.М.
при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Харкова, м. Харків
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харків
про стягнення 75059,36 грн.
за участю представників:
позивача - Гончаров С.М., довіреність № 179-07/29 від 11.01.2016 року;

відповідача - Новиков В.А., довіреність № 7/Ю від 19.01.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Харкова (позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 75059,36 грн. переплати по пенсії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2014р. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх. № 18080 від 30.05.14р.) задоволено, матеріали справи направлено до слідчих органів в особі Відділу СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення перевірки, провадження у справі 922/1021/14 зупинено та зобов`язано Відділ СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надати до господарського суду Харківської області у встановлений законом термін належним чином завірені копії матеріалів перевірки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2016 року провадження у справі № 922/1021/14 поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 26 січня 2016 р. о 15:20год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 січня 2016 року розгляд справи № 922/1021/14 відкладено на 02 лютого 2016 р. о 15:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Позивач в призначене судове засідання з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання з`явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву.

За висновками господарського суду, матеріали справи № 922/1021/14 містять достатньо доказів для винесення судового рішення, у зв`язку із чим, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, господарський суд встановив наступне.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова з 09.11.2005 року, де отримував пенсію по інвалідності 3 групи, з 29.10.2007 року по інвалідності 2 групи, яка настала у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

Пенсію призначено ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 18, 21, 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Так, позивачем зазначено, що 25.12.2012 до управління надійшла виписка із акта огляду МСЕК до довідки серії 10ААБ №204010 про подовження 2 групи інвалідності від загального захворювання з 18.10.2010 р., а також надійшов протокол № 1072 від 21.12.2012 р. засідання обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ ОЦ MCE, яким було змінено причинний зв`язок захворювання через анулювання раніше виданої довідки Жовтневого райвійськкомату.

Так, у довідках, раніше виданих, зазначалось про причинний зв`язок захворювання з виконанням інтернаціональних обов`язків. В подальшому зазначену довідку було анульовано та встановлено, що причиною є загальне захворювання.

Позивачем наголошено, що ОСОБА_1 пенсію перераховано (згідно ст.ст.30,33 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) з 2005 року на підставі довідки МСЕК серії 10 ААБ №204010 по інвалідності 2 групи (захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку), в результаті зміни підстав захворювання, за період з 09.11.2005 по 28.02.2013 утворилася надміру виплачена пенсія у сумі 75059,36 грн. Внаслідок чого Управлінню було заподіяно шкоду в розмірі 75059,36 грн. (розрахунок додається).

07.08.2013 року Управлінням було надіслано претензію до Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОВ "ОЦМСЕ з метою досудового врегулювання спору про відшкодування суми в порядку права зворотної вимоги до винної особи.

Листом №70 від 20.08.2013 року (отримано 22.08.2013 року) голова обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ „ОЦ МСЕ повідомив , що МСЕК діяло у порядку та у спосіб, що передбачені Положенням про медико-соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджених постановою КМУ України № 1317 від 03.12.2009 року, та надав копії документів, з яких з`ясувалося, що заподіяння шкоди стало можливе в результаті бездіяльності Жовтневого ОРВК м. Харкова.

28.08.2013 року до Жовтневого ОРВК м. Харкова було надіслано претензію вих. № 5786/07-29 від 27.08.2013 року з метою досудового врегулювання спору про відшкодування суми в порядку права зворотної вимоги до винної особи. Проте позивач відповіді не отримав.

Відповідно до довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова від 01.09.2005 року за №2095 ОСОБА_1 проходив службу в рядах збройних сил з 17.11.1976 року по 07.11.1978 року. Проходив надстрокову військову службу у військовій частині пп НОМЕР_1 в період з 20.08.1984 року по 20.08.1986 року, яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії.

Так, на підставі довідки Жовтневого ОРВК від 01.09.2005 року № 2095, висновку ВЛК УВД від 05.05.1991 року № 1038, висновку судово - медичної експертизи від 06.09.2005 року №107Д, свідоцтва про хворобу ВЛК Жовтневого ОРВК від 09.09.2005 року № 312 ОСОБА_1 був оглянутий 09.11.2005 року в Обласній МСЕК №2 та визнаний інвалідом третьої групи від травми та її наслідків, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку. 29.10.2007 року був оглянутий в Обласній МСЕК №2 та визнаний інвалідом другої групи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В жовтні 2010 року друга група інвалідності встановлена безстроково, з урахуванням стійких незворотніх змін з боку центральної нервової системи, що не піддаються лікуванню.

Відповідно до довідки військового комісара Жовтневого ОРВК м. Харкова від 04.10.2011 року № 195 ОСОБА_1 працював, а не проходив військову службу у військових частинах пп НОМЕР_2 та пп НОМЕР_3 , які дислокувалися на території ДРА, де в цей час велися бойові дії.

06.12.2012 року виконуючому обов`язки Головного лікаря Харківського обласного центру медико - соціальної експертизи Зінов`єву І.І. надійшов лист Військового комісара Жовтневого ОРВК міста Харкова полковника Романенко О.О. , в якому повідомлялось наступне:

- довідка, яка видана 01.09.2005 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 2095 ОСОБА_1 , в частині „проходив надстрокову військову службу у в/ч пп НОМЕР_1 в період з 20.08.1984 року по 20.08.1986 рік, яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії, визнана такою, що видана помилково анульована з моменту дати складання, тобто з 01.09.2005 року, оскільки у цій частині не відповідає дійсності.);

- свідоцтво про хворобу № 321 від 09.09.2005 року, складене військовою лікарською комісією Жовтневого ОРВК 09.09.2005 року на ОСОБА_1 , визнане таким, що не відповідає дійсності та винесене з порушенням законодавства, через що відповідною військовою комісією Жовтневого ОРВК м. Харкова анульована з моменту його складання, тобто з 09.09.2005 року.

Протоколом № 1072 від 21.12.2012 року засідання обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ „ОЦМСЕ вирішено:

- анулювати записи в довідках до актів огляду МСЕК ХАР-04 №019401, ХАР-06 №042763, ХАР - 08 №017716 ОСОБА_1 (№871 від 09.11.2005 року, №787 від 29.10.2007 року, №922 від 18.10.2010 року) про причину інвалідності на підставі повідомлення Жовтневого ОРВК м. Харкова від 05.12.2012 року за №191;

- змінити причину інвалідності ОСОБА_2 на „загальне захворювання з моменту його первинного огляду в МСЕК (тобто з 09.11.2005 року).

З листа Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.12.2012 року №324/38/2 вбачається, що підставою видачі довідки Жовтневого ОРВК від 01.09.2005 року № 2095 є військовий квіток серії НОМЕР_4 .

Відповідно до архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 03.11.2011 року № 3/262539, яка отримана Жовтневим ОРВК м. Харкова, на його письмовий запит від 15.09.2011 року № 183, ОСОБА_1 в складі військових частин пп НОМЕР_3 та пп НОМЕР_5 в період 1984 - 1985 років перебував на території Демократичної Республіки Афганістан , де в цей період велися бойові дії, у якості службовця тобто - працівника.

Отже, позивачем наголошено, що за вищевказаною архівною довідкою ОСОБА_1 , перебуваючи на території Демократичної Республіки Афганістан, мав статус службовця, тобто - працівника, та не мав статусу військовослужбовця чи військовозобов`язаного.

Позивач також наголошує на тому, що архівну довідку Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації було запитано лише в 2011 році, а не в момент видачі первинної довідки Жовтневого ОРВК м. Харкова від 01.09.2005 року №2095, на підставі чого, наголошено позивачем, бездіяльність Жовтневого ОРВК м. Харкова призвела до утворення переплати пенсії за період з 09.11.2005 р. по 28.02.2013 р., внаслідок чого позивачу було заподіяно шкоду в розмірі 75059,36 грн.

Вищенаведені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечив повністю, в обґрунтування своїх заперечень, останнім вказано що 29.10.2007р. ОСОБА_1 був оглянутий в Обласній МСЕК №2 та визнаний інвалідом другої групи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. В жовтні 2010р. друга група інвалідності встановлена безстроково, з урахуванням стійких незворотних змін з боку центральної нервової системи, що не піддаються лікуванню.

Так, відповідачем зазначено, що відповідно до довідки Жовтневого ОРВК від 01.09.2005р. №2095., сержант запасу ОСОБА_1 , 1958р.н.. проходив надстрокову військову службу в в/ч пп НОМЕР_1 в період з 20.08.1984р. по 20.08.1986р., яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії. Підставою видачі цієї довідки - є військовий квиток серії НОМЕР_4 .

Відповідачем наголошено, що у подальшому, на письмові звернення Жовтневого ОРВК до архівних установ, було отримано архівні довідки від 28.02.2012 року. № 4/205296 від 17.02.2012 року, № 3/206146 від 14.02.2012 року, № 3/262539 від 05.11.2011 року. Згідно вказаних архівних довідок Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації Ткаченко С.Є. в складі військових частин пп НОМЕР_3 та пп 88879 в період 1984-1985рр. перебував на території Демократичної Республіки Афганістан, де в цей період велися бойові дії у якості службовця, тобто працівника.

Отже, відповідачем наголошено, що за вищевказаною архівною довідкою ОСОБА_1 перебуваючи на території Демократичної Республіки Афганістан мав статус службовця, тобто працівника, та не мав статусу військовослужбовця чи військовозобов`язаного, через що довідка Жовтневого ОРВК від 01.09.2005р. №2095., в частині „проходив надстрокову військову службу в в/ч пп НОМЕР_1 в період з 20.08.1984р. по 20.08.1986р.. яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де в цей час велись бойові дії є такою, що не відповідає дійсності.

Жовтневим РВК на початку вересня місяця 2005 року, ОСОБА_1 було направлено на судово-медичну експертизу для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень на його тілі. На підставі висновку експерта Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 107Д від 06.09.2005р. військово-лікарської комісією Жовтневого ОРВК 09.09.2005р. було складено "Свідоцтво про хворобу №321", за постановою якої "Контузія та поранення ОСОБА_1 отримані при виконанні інтернаціонального обов`язку при бойових діях в Афганістані", тобто фактично на підставі довідки Жовтневого РВК від 01.09.2005р. № 2095 якою було підтверджено статус ОСОБА_1 як військовослужбовця.

Отже, відповідачем наголошено, що з огляду на викладене, дані у "Свідоцтві про хворобу №321" складеному військово-лікарської комісією Жовтневого ОРВК 09.09.2005р. на ОСОБА_1 не відповідають дійсності та "Свідоцтво про хворобу №321" від 09.09.2005р. на ОСОБА_1 складене з порушенням законодавства.

Відповідач також наголошував, що вказані документи було складено на підставі записів військового квитка серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , який ОСОБА_1 пред`явив у райвійськкоматі.

Так, з`ясувавши, з отриманих архівних документів, що ОСОБА_1 не проходив військову службу на території р. Афганістан, а працював там у якості службовця, комісією Жовтневого ОРВК було анульовано довідку Жовтневого ОРВК від 01.09.2005р. №2095, та Свідоцтво про хворобу від 09.09.2005р. № 321, про що складено акт від 07.12.2012 року. Свідоцтво про хворобу було складено на підставі недостовірних даних, які було зазначено у військовому квитку та зі слів самого ОСОБА_1 . Висновок судово-медичної експертизи № 107Д від 06.09.2005 року містить припущення, щодо тілесних ушкоджень. Вказаний висновок було видано на підставі, в тому числі довідки Жовтневого ОРВК від 01.09.2005р. №2095.

Про визнання Довідки Жовтневого ОРВК від 01.09.2005р. № 2095 в зазначеній частині помилковою та анулювання "Свідоцтво про хворобу № 321" листом від 05.12.2012 року № 191 було повідомлено Медико-соціальну експертну комісію № 2 КЗОЗ "ОЦМСЕ".

Так, 21.12.2012 року на підставі отриманого повідомлення Жовтневого ОРВК від 05.12.2012 року № 191 Обласною медико-соціальною експертною комісією № 2 КЗОЗ "ОЦМСЕ" було змінено причину інвалідності ОСОБА_1 на "загальне захворювання" з моменту його первинного огляду в МСЕК.

Вказані факти було встановлено Харківським окружним адміністративним судом (постанова суду від 05.09.2013 року по справі № 820/4666/13-а), яка залишена без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2013 року.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем наголошено, що вказані документі було складено на підставі записів у військовому квитку серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 . В даний час Ленінським відділом поліції ГУ НП в Харківській області проводяться заходи розслідування кримінального провадження № 0000008 за фактом службового підроблення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02.11.2006 р. "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" затверджено "Порядок передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", яким визначено механізм передачі органам Пенсійного фонду України від Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Державної податкової адміністрації, Державного департаменту з питань виконання покарань та інших органів, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", функцій з призначення і виплати пенсій.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Предметом судового розгляду є вимоги управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Харкова до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення шкоди в розмірі 75059,36 грн. у вигляді надміру виплаченої суми пенсії, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів.

Відповідно до вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наведена норма передбачає загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди необхідна наявність сукупності умов, які формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Частиною 1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003р. за № 374/7695 визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно з статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до пунктів 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок) та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. (далі - Порядок), при виникненні підстав для перерахунку пенсій згідно статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уповноважені структурні підрозділи повідомляють органи Пенсійного фонду України про зміну розмірів та нові види грошового забезпечення. В свою чергу, органи Пенсійного фонду України після отримання даних про розмір грошового забезпечення здійснюють відповідний перерахунок пенсії.

Відповідно до вимог ст.65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформленні пенсії недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом. Вказана норма чітко регламентує, що відповідальність настає лише у випадку видачі недостовірних даних і документів для оформлення пенсій і застосовується до фізичних осіб, винних в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України (далі ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1,2,3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів складу правопорушення цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Так, за правилами згаданої статті 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь - яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Як вбачається з постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2013 р. у справі № 820/4666/13-а, судом встановлено, що протягом 1984-1985 р.р. ОСОБА_1 перебував на території ДРА, проте не в якості військовослужбовця надстрокової служби, а як особа, що працювала за вільним наймом у ВЧ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (т.с. І а.с. 122-124).

03 грудня 2012 року ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу Жовтневого ОРВК м. Харкова, в.о. обов`язки головного лікаря Харківського обласного центру медико-соціальної експертизи, управління праці та соціального захисту населення адміністрації Ленінського району м. Харкова направлено листа №324/зр/2, в якому з урахуванням вищенаведених обставин, міститься вимога до Жовтневого ОРВК м. Харкова про визнання довідки від 01.09.2005р. №2095 в частині «проходив надстрокову військову службу в ВЧ НОМЕР_1 в період з 20.08.1984 р. по 20.08.1986р., яка дислокувалась в Республіці Афганістан, де велись бойові дії» такою, що видана помилково (анулювати з моменту - дати її складання, оскільки в цій частині не відповідає дійсності), свідоцтво про хворобу №321 від 09.09.2005р., складане військово-лікарською комісією Жовтневого ОРВК на ОСОБА_1 визнати таким, що не відповідає дійсності та складене з порушенням законодавства, через що відповідною комісією Жовтневого ОРВК анулювати з моменту (дати) його складання.

Також, судом встановлено, що свідоцтво про хворобу №321 анульоване комісією Жовтневого ОРВК, створеною згідно наказу військового комісару Жовтневого ОРВК від 25.11.2011р. №120 «Про організацію службової діяльності в Жовтневому ОРВК в 2012 навчальному році» для контролю законності та правомірності медичного огляду допризовників, призовників, військовослужбовців та членів їх сімей, військовозобов`язаних резервістів, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах, а також відповідно до п.2.10.4 наказу МО України №402 іншого контингенту.

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт заподіяння шкоди визначається наявним в матеріалах справи розрахунком надмірної виплати коштів УПФУ в Ленінському районі м. Харкова за даними наданими відповідачем (т.с. І а.с. 33-34), а тому, вказані обставини знаходяться в причинному зв`язку між протиправними діями та результатом таких дій - настанням негативного наслідку - переплати пенсії.

Протиправні дії військового комісаріату призвели до нарахування ОСОБА_1 пенсії за період з 09.11.2005 р. по 28.02.2013 р. в більшому розмірі, ніж потрібно було нарахувати згідно розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсійних виплат.

На підставі викладеного, за завдану шкоду, спричинену поданням органу Пенсійного фонду України недостовірного документа, відповідач відповідно до наведених вище положень чинного законодавства має нести матеріальну відповідальність.

Отже, господарський суд прийшов до висновку, що в даному випадку наявний склад порушення з боку відповідача, внаслідок чого завдано шкоди Державі від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

За наведених обставин, враховуючи наявні матеріали справи, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підставними, ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, а тому підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а позивач був звільнений від сплати судового за подання до суду позовної заяви, господарський суд, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету України суму судового збору за майновий характер спору в розмірі 1827,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_6 в ГУ ДКУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 2 під., 4 поверх, р/р НОМЕР_7 в ф-ї ХОУ АТ Ощадбанк, МФО 351823, ) - 75059,36 грн. шкоди.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_6 в ГУ ДКУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1827,00 грн. судового збору.

Відповідні накази видати згідно з ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя Є.М. Жиляєв