ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.02.16р. Справа № 904/10014/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 17 597,75 грн. боргу за користування об'єктом оренди

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_3, дов. № 5345 від 14.02.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 17 597,75 грн. боргу за користування об'єктом оренди. За даними Позивача, Відповідач не компенсував Позивачеві 17 597,75 грн. за спожиті комунальні послуги.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав. Судові ухвали, направлені Відповідачеві, повертаються на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.15р. сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення б/н (далі Договір оренди), за п. 1.1. якого Позивач передав Відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 86,7 м2, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Леніна, буд. № 20, приміщення № 72 (далі Об'єкт оренди). Факт передачі Об'єкта оренди підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення в оренду від 20.01.15р.

Відповідно до п. 4.3. Договору оренди в склад орендної плати не входять витрати Орендодавця (Позивача) на комунальні послуги, витрати утримання будинку та прибудинкової території, електро, водо постачання на Об'єкт оренди, послуги зв'язку, та оренда землі. Компенсація плати за дані послуги сплачується Орендарем Орендодавцю згідно з показниками лічильників, а за їх відсутності - відповідно до норм та тарифів Постачальників послуг.

Порядок компенсації вартості спожитих комунальних послуг передбачено пунктами 4.3.1., 4.3.2. Договору оренди, згідно яких:

Рахунки на сплату орендної плати за енергоносії, послуги й інше, викладені в п. 4.3. Договору надаються Орендарю або його повноважному представнику, під підпис, або надсилаються поштою з повідомленням про отримання. Рахунок переданий за допомогою факсового зв'язку вважається недійсним (п. 4.3.1.).

Сума компенсації за енергоносії, послуги й інше, викладені в пункті 4.4. Договору, сплачується Орендарем в готівковому, безготівковому та/або в іншому порядку, що не суперечить нормам законодавства, по приходному ордеру до 13-го числа поточного місяця за минулий місяць, починаючи з дня оформлення Сторонами акта прийому-передачі Об'єкта оренди. Рахунки надаються Орендодавцем до 13-го числа поточного місяця за минулий місяць (п. 4.3.2.).

За даними Позивача, Відповідач не компенсував Позивачеві наступні суми за спожиті комунальні послуги:

1) 4 327, 26 грн. за спожиту в серпні 2015р. електричної енергії (1 301,33 + 1 386,53 + 1 639,40 = 4 327, 26)

ПАТ "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" Позивачеві виставлені наступні рахунки для сплати електричної енергії, спожитої у серпні 2015р.:

- рахунок № 121/603903/8/5 від 20.08.15р. на суму 1 301,33 грн.;

- рахунок № 121/603903/8/1 від 20.08.215р. на суму 1 386,53 грн.;

- рахунок № 121/603903/10/1/П1 від 13.09.15р. на суму 1 639,40 грн.

Зазначені рахунки сплачені Позивачем, що підтверджується наступними квитанціями:

- квитанція від 08.09.15р. на суму 1386,53 грн.;

- квитанція від 08.09.15р. на суму 1 301,33 грн.;

- квитанція від 16.09.15р. на суму 1 639,40 грн.

2) 8 932,00 грн. за спожиту в лютому-квітні 2015р. теплову енергію, що підтверджується розшифруванням нарахування спожитої теплової енергії у лютому-квітні 2015р., виданого КПТМ "Криворіжтепломережа" за вих. № 1846/13 від 17.08.15р.

Позивач повідомив, що Відповідач відмовився від прийняття та підписання рахунку-фактури № 1 від 01.10.15р. на суму 4 327,26 грн. на компенсацію спожитої у серпні 2015р. електричної енергії, та рахунку-фактури № 2 від 01.10.15р. на суму 8 932,00 грн. на компенсацію спожитої у лютому-квітні 2015р. теплової енергії, у зв'язку з чим, Позивач змушений відправити йому ці документи разом з вимогою від 15.10.15р. про сплату боргу за спожиті комунальні послуги (електричну та теплову енергію) на загальну суму 13 259,26 грн. (4 327, 26 + 8 932,00 = 13 259,26). Факт відправки наведеної вимоги підтверджується доданими до матеріалів справи поштовим описом та квитанцією.

За даними Позивача, після спливу часу, необхідного для надання відповіді на зазначену вимогу, а також часу на поштовий обіг зазначених документів, Відповідач не надав Позивачеві будь-якої письмової відповіді, та не вчинив будь-яких дій, спрямованих на досудове врегулювання даного спору.

За розрахунком Позивача борг Відповідача за Договором оренди, станом на день подання цього позову становить 13 259,26 грн. (4 327, 26 + 8 932,00 = 13 259,26).

Крім того, підпунктом 6.3.1. пункту 6.3. Договору оренди передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати орендної плати, яка визначена в розділі 4 Договору, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За розрахунком Позивача пеня за несвоєчасне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за Договором оренди в частині компенсації за спожиті комунальні послуги, становить 3 290,21 грн.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочені платежі Відповідача Позивач нарахував три відсотки річних - 181,46 грн. та збитки від інфляції - 866,82 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача зі штрафними санкціями за Договором оренди, згідно з розрахунком Позивача, станом на день подання цього позову становить 17 597,75 грн. (13 259,26 + 3 290,21 + 181,46 + 866,82 = 17 597,75).

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом виявлено безпідставні нарахування та помилки при нарахуванні стягуваних сум.

Так, протягом спірного періоду Відповідачем спожито електричної енергії, а Позивачем сплачено наступні рахунки:

- рахунок № 121/603903/8/1 від 20.08.215р. на суму 1 386,53 грн.;

- рахунок № 121/603903/10/1/П1 від 13.09.15р. на суму 1 639,40 грн., всього 3 025,93 грн., які згідно з п. 4.3.1., 4.3.2. Договору оренди Відповідач зобов'язаний компенсувати Позивачеві.

При цьому, Позивачем Відповідачеві до сплати виставлений рахунок № 121/603903/8/5 від 20.08.15р. на суму 1 301,33 грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, однак дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки умовами спірного Договору оренди, сторонами не обумовлено обов'язок Відповідача компенсувати Позивачеві чи енергопостачальникові витрати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Що стосується вимоги Позивача компенсувати 8 932,00 грн. за спожиту Відповідачем у лютому-квітні 2015р. теплову енергію, суд вважає її обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи.

Посилаючись на пункт 6.3. Договору оренди, Позивач нарахував на прострочений борг Відповідача пеню 3 290,21 грн.

Відповідно до ч.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Тобто, законодавством передбачено, що сплата неустойки (пені) повинна погоджуватися сторонами у договорі. Однак у Договорі оренди сторони передбачили обов'язок Відповідача сплати неустойки лише за несвоєчасне внесення орендної плати, а за несвоєчасну компенсацію за комунальні платежі сторонами стягнення пені у Договорі не передбачено. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені.

Нараховані Позивачем збитки від інфляції задоволенню не підлягають, оскільки найменший період визначення індексу інфляції складає місяць, Позивачем невірно взято період прострочення - місяці (серпень 2015р., лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р.), обов'язок Відповідача для оплати за якими, згідно з п. 4.3.2 Договору (до 13-го числа поточного місяця за минулий місяць), не настав.

3 % річних з простроченої суми слід нараховувати з 14-го числа місяця, оскільки згідно з Договором оплату Відповідач мав проводити до 13-го числа місяця включно, тому за період з 14.03.15р. по 13.11.15р. (за вирахуванням нарахованого боргу в розмірі 1 301,33 грн. за рахунком №121/603903/8/5 від 20.08.15р. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії) 3 % річних становлять 175,48 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 025,93 грн. - за спожиту електричну енергію, 8 932,00 грн. - за спожиту теплову енергію, 175,48 грн. - 3 % річних, решта позовних вимог не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (50074, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50000, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) 3 025,93 грн. - за спожиту електричну енергію, 8 932,00 грн. - за спожиту теплову енергію, 175,48 грн. - 3 % річних, 839,79 грн. - витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________