УХВАЛА

09.02.2016 р.Справа № 910/23142/14

За заявою Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство

"Чорноморнафтогаз"

про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від

13.02.2015р.

у справі № 910/23142/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство

"Чорноморнафтогаз"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

про стягнення 28 774 667,95 грн.

за участю прокуратури міста Києва

Головуюча суддя Зеленіна Н.І.

Суддя Князьков В.В.

Суддя Нечай О.В.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників учасників судового процесу:

від боржника (заявника): Варданян А.А. за довіреністю № 1 від 31.12.2015 р.;

від стягувача: Маслюченко І.М. за довіреністю № 11 від 22.01.2016 р.;

Токар Л.М. за довіреністю № 10 від 22.01.2016 р.;

Семко С.В. за довіреністю № 5 від 14.01.2016 р.;

ОСОБА_1 - генеральний директор;

від третьої особи: не з'явився;

від прокуратури: Танцюра О.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про стягнення 28 774 667,95 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.2015 р. по справі №910/23142/14 позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укратоменерго" основний борг в сумі 28 774 667,95 грн. та судовий збір в розмірі 73 080грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2015 р. залишено без змін.

20.05.2015 р. на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

26.01.2016 р. до господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2015 р.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва від 26.01.2016 р. № 04-23/115 призначено повторний автоматичний розподіл вказаної заяви.

У результаті проведеного повторного автоматичного розподілу заява Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" передана на розгляд колегії суддів господарського суду міста Києва у складі головуючої судді Зеленіної Н.І., суддів Князькова В.В. та Нечая О.В.

Ухвалою від 01.02.2016 р. зазначеною колегією суддів розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 09.02.2016 р.

08.02.2016 р. від стягувача через відділ діловодства суду надійшли заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні 09.02.2016 р. представник боржника підтримав подану заяву у повному обсязі.

Представник прокуратури підтримала заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Представники стягувача проти відстрочення судового рішення заперечили.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи з огляду на подану боржником заяву про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представників боржника, стягувача та прокурора, колегія суддів встановила наступне.

Як на підставу для розстрочки виконання рішення суду боржник посилається на відсутність у Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» грошових коштів для оплати заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Укратоменерго», як і перед іншими кредиторами.

Так, через націоналізацію нелегітимною владою Республіки Крим майна підприємства, відповідач не мав змоги здійснювати господарську діяльність, що потягло за собою відповідні фінансові складнощі. Станом на теперішній час Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» здійснюються всі можливі дії для відновлення своєї господарської діяльності, що надасть суб'єкту господарювання можливість розрахуватись за своїми грошовими зобов'язаннями.

Крім того, боржником до поданої заяви надано докази вчинення дій, спрямованих на забезпечення можливості експлуатації Стрілкового газородовища для постачання споживачам Генічеського району залишків природного газу.

Також, боржник звертає увагу суду на те, що відповідно до п.4.1 статуту Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», затвердженого Наказом №506 від 11.07.2014р. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, метою діяльності товариства є здійснення підприємницької діяльності для забезпечення суб'єктів господарювання та населення України нафтою, природним газом, газовим конденсатом та продуктами їх переробки, задоволення потреб населення, підприємств і організацій в іншій продукції, впровадження в економіку винаходів та інших новацій, проведення будь-яких видів виробничо-комерційної діяльності, не заборонених чинним законодавством України.

Відповідно до п.1 Постанови №999 від 03.11.2010р. Кабінету Міністрів України «Про визначення критеріїв віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» до об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, належать, в тому числі, підприємства паливно-енергетичного комплексу, які забезпечують цілісність об'єднаної енергетичної системи України, зокрема, диспетчерське (оперативно-технологічне) управління зазначеною системою, експлуатують магістральні та міждержавні електричні мережі; атомні електростанції; гідроелектростанції з греблями, що забезпечують водопостачання споживачам; гідроакумулюючі електростанції та гідроелектростанції (крім малих гідроелектростанцій); підприємства, що провадять діяльність з транспортування магістральними газо- та нафтопроводами і зберігання у підземних нафто- та газосховищах.

Згідно з Постановою №83 від 03.03.2015р. Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» віднесено до категорії стратегічних підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Стягувач, заперечуючи проти відстрочення виконання судового рішення, зазначає, що боржник володіє як грошовими коштами, так і майном (зокрема, транспортні засоби, повітряні судна, морські судна), на яке можливо звернути стягнення, у зв'язку з чим стверджує про відсутність обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, стягувач просить суд врахувати також його матеріальні інтереси, фінансовий стан та інфляційні процеси в економіці держави.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи (роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 р. N 02-5/333).

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність боржником наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з огляду, зокрема, на наявність у боржника як грошових коштів на рахунках, так і майна.

Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. Конституційного суду України по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. Конституційного суду України по справі №11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013р. Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №910/23142/14, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, відстрочити виконання рішення.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п.7.1.2 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Судом також взято до уваги, що ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2015 р. у справі № 910/23142/14 вже частково задовольнялась заява Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. по справі №910/23142/14, та відстрочено виконання вказаного рішення до 31.12.2015 р.

Таким чином, оскільки суд при розгляді заяви про відстрочку виконання рішення суду має враховувати інтереси як боржника, так і стягувача, колегія суддів не вважає за можливе повторно відстрочувати виконання судового рішення у даній справі.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2015р. відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Н.І. Зеленіна

Суддя В.В. Князьков

Суддя О.В. Нечай