ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" лютого 2016 р.Справа № 916/4094/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Імексбанк;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс;

про стягнення 146 932 000,00 грн.

Головуючий суддя Щавинська Ю.М.

Суддя Малярчук І.А.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 2810151 від 28.10.2015р.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Імексбанк звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 146 932 000,00 грн., а також стягнути з останнього витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань, взятих згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 81/13 від 21.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2015р. було порушено провадження у справі №916/4094/15 із призначенням її до розгляду в судовому засіданні 04.11.2015 року.

Вказаною ухвалою позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позову.

З огляду на перебування судді Щавинської Ю.М. в період з 03.11.2015р. по 06.11.2015 року на лікарняному, судове засідання, призначене на 04.11.2015р., не відбулося.

Ухвалою суду від 09.11.2015р., у звязку із поверненням судді Щавинської Ю.М. з лікарняного, розгляд справи № 916/4094/15 було призначено 25.11.2015р.

Ухвалою суду від 25.11.2015р. у звязку із нез'явленням в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неподанням витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 07.12.2015р.

Ухвалою суду від 07.12.2015р. строк розгляду справи за клопотанням представника позивача було продовжено на пятнадцять днів та у звязку із незявленням в судове засідання представника відповідача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також неподанням витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 21.12.2015р.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. справу №916/4094/15 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Розпорядженням керівника апарату суду від 21.12.2015р. призначено автоматичний розподіл справи №916/4094/15 для визначення складу колегії, за результатами якого вказану справу розподілено колегії суддів у складі: головуючий суддя Щавинська Ю.М., суддя Малярчук І.А., суддя Оборотова О.Ю.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. справу №916/4094/15 прийнято до провадження у вищевказаному складі суду із призначенням розгляду в судовому засіданні 08.02.2016р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.02.2016р., приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Оборотової О.Ю. з 05.02.2016р. на лікарняному, у звязку з необхідністю внесення змін до складу колегії призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/4094/15, за результатами якого дану справу розподілено колегії суддів у складі: головуючий суддя Щавинська Ю.М., суддя Малярчук І.А., суддя Бездоля Д.О.

Ухвалою суду від 08.02.2016р. справу №916/4094/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду із призначенням розгляду в засіданні суду на раніше визначений час - 08.02.2016р.

У судове засідання 08.02.2016р. зявився представник позивача, який під час розгляду справи по суті в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової ухвали про порушення провадження у справі від 08.10.2015р., ухвали від 09.11.2015р.; ухвали про відкладення розгляду справи від 25.11.2015р. на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДР (а.с.46-48), а ухвали від 07.12.2015р., ухвали від 21.12.2015р. та ухвали суду від 22.12.2015р. на змінену адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДР (а.с.76-77), у судове засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому, суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що судові відправлення, яке направлялися на адресу відповідача, були повернуті поштою із відміткою у довідці поштової установи «немає реєстрації», „за зазначеною адресою немає (а.с.49-52,56-59,68-71,78-81, 84-87,92-95), суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

При цьому, суд зазначає, що справа, у відповідності до ч.3 ст.17 ГПК України, підлягає розгляду у господарському суді Одеської області, оскільки на момент порушення провадження у справі 8.10.2015р. місцезнаходженням відповідача було м.Одеса (а.с.46-48).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, приймаючи до уваги, що, розглядаючи справу, суд повинен дослідити усі правовідносини, що виникли між сторонами, та надати їм відповідну правову оцінку, суд вказує наступне.

Відповідно п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством Імексбанк (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс (Позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №81/13 (а.с.10-17).

Відповідно до пунктів 1.1 договору Кредитор зобовязався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно п. 1.1.1 договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 155 722 000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 18% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 17.04.2017 на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що видача траншів кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника або оплати з позичкового рахунку позичальника № 20633.031286004 в АТ „ІМЕКСБАНК розрахункових документів позичальника на цілі, визначені пунктом 1.2 цього договору, в межах сум та відповідно до термінів, визначених пунктами 1.1.1 та 1.1.2 цього договору.

Моментом (днем) надання траншів кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку Позичальника розрахункових документів Позичальника у сумі відповідного траншу кредиту або день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника (п.2.2 договору).

В подальшому, 20.05.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору від 21.10.2013 (а.с.19), відповідно до якої сторони домовились викласти пункти 1.1.1 та 2.4 договору в наступній редакції:

„1.1.1 Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 155 722 000,00грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами не пізніше 17.04.2017р. на умовах, визначених цим договором та зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі:

- з моменту надання першого траншу до 31.05.2014 18% річних;

- з 01.06.2014 17,4% річних.

2.4 Нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом „факт/факт виходячи з фактичної кількості днів у році та сплачується позичальником:

- з моменту надання першого траншу по квітень 2014 року (включно) щомісячно, в останній робочий день поточного місяця;

- з травня 2014 не рідше одного разу на три місяці, не пізніше останнього робочого дня кожного третього місяця в період дії кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

29.10.2014 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до Договору від 21.10.2013 (а.с.20-21), відповідно до якої сторони домовились змінити пункт 1.1.2 договору щодо графіку зменшення ліміту кредитної лінії до 146 932 000,00 грн., починаючи з 29.01.2016р.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами п. 3.2.8 договору сторони погодили, що Кредитор має право припинити подальше надання траншів кредиту та/або вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суму неустойки, передбачених цим договором, зокрема, у випадку коли Позичальник не виконав у строк свої зобовязання по поверненню кредиту (траншів кредиту) та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або інші обовязки по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором.

Факт прострочення відповідачем обовязку щодо сплати процентів за кредитом встановлено у рішенні господарського суду Одеської області від 19.06.2015р. у справі №916/4094/15 (а.с.25-27), що набрало законної сили, яким стягнуто прострочену заборгованість по відсоткам у сумі 10575689,04 грн. за період з 21.10.2013р. по 2.04.15р.

Водночас, згідно п. 4.2 договору, у випадку невиконання Позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.2-3.3.17 цього договору протягом більше пятнадцять днів, Кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Кредитора. Повернення кредиту здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги Кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до п.3.2.8 кредитного договору, 05.03.2015р. на адресу відповідача було надіслано вимогу за №1577 щодо сплати заборгованості за кредитом (а.с.24).

Вказана вимоги була отримана відповідачем 11.03.2015р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.63).

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження повернення кредиту протягом 30 днів з моменту одержання відповідної вимоги кредитора, позовні вимоги про стягнення заборгованості по кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому сума заборгованості, про стягнення якої просить позивач (146 932 000,00 грн.), повністю підтверджується як випискою по рахунку (а.с.23), так і змістом додаткової угоди №2 до договору (а.с.20-21), а також встановлена вищевказаним рішенням господарського суду Одеської області від 19.06.2015р. у справі №916/1533/15 (а.с.25-27).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Імексбанк про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості.

У звязку із задоволенням позовних вимог Публічного акціонерного товариства Імексбанк, витрати по сплаті судового збору, на підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс (46000, Волинська область, м. Ковель, бульвар Лесі України, буд. 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства Імексбанк (65039, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, проспект Гагаріна, буд. 12-А, ) заборгованість за кредитом у сумі 146 932 000/сто сорок шість мільйонів девятсот тридцять дві тисячі/ грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бугаз Делюкс (46000, Волинська область, м. Ковель, бульвар Лесі України, буд. 11, ) до Державного бюджету України (№ рахунку 3008; отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район; код отримувача ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області; МФО: 828011; код класифікації: 22030101; Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 182 700 /сто вісімдесят дві тисячі сімсот/ грн. 00 судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 лютого 2016 р.

Головуючий суддя Ю.М. Щавинська

Суддя І.А. Малярчук

Суддя Д.О. Бездоля