ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" лютого 2016 р. Справа № 918/1370/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя"

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат святкових прикрас"

про стягнення заборгованості в сумі 39 733 грн. 44 коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 01 серпня 2015 року);

Від відповідача 1: не з'явився;

Від відповідача 2: не з'явився;

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя" та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат святкових прикрас" про стягнення 39 733,44 грн. заборгованості, з яких позивач просить суд стягнути з відповідача 1 - 30 226,56 грн. суми основного боргу, 6 873,44 грн. суми пені, 2 633,44 грн. суми двадцяти процентів річних від суми боргу, разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 солідарно 1 000,00 грн. основного боргу.

Позивач позовні вимоги аргументував тим, що відповідач 1 - ТОВ "ТД Гермес-Запоріжжя" не виконав належним чином умови договору поставки продукції № 62 від 14 листопада 2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар. Разом з тим, згідно умов договору поруки № 1411/14 від 14 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат святкових прикрас" є поручителем за виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю " ТД Гермес-Запоріжя" зобов'язань що виникли з договору № 62 від 14 листопада 2014 року.

Ухвалою суду від 04 грудня 2015 року судом порушено провадження у справі № 918/1370/15, розгляд справи призначено до слухання в судовому засіданні на 24 грудня 2015 року.

24 грудня 2015 року від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ТОВ "Рівненський комбінат святкових прикрас" повністю визнає свою заборгованість.

Ухвалою суду від 24 грудня 2015 року судом відкладено розгляд справи на 21 січня 2016 року.

Ухвалою суду від 21 січня 2016 року судом відкладено розгляд справи на 02 лютого 2016 року.

25 січня 2016 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд про стягнення 39 881,06 грн. заборгованості, з яких позивач просить суд стягнути з відповідача 1: 29 226,56 грн. суми основного боргу, 6 811,91 грн. суми пені, 2 842,59 грн. суми двадцяти процентів річних від суми боргу, разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 солідарно 1 000,00 грн. основного боргу.

Вказану заяву судом прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача 1 не з'явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. Поштові повідомлення що містили відомості про місце дату та час розгляду справи повернулись до суду. Слід зазначити, що вказані поштові повідомлення направлялись на адресу вказану в ЄДРПОУ.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В судове засідання представник відповідача 2 не з'явився, разом з тим 02 лютого 2016 року відповідачем 2 подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Любисток" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя" (покупець) було укладено договір про постачання продукції № 62 (надалі договір), згідно предмету якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві продукцію згідно замовлення покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити отриману продукцію.

Відповідно до пункту 12.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014 року. Якщо сторони не заявили протягом двох тижнів до терміну закінчення дії даного договору про його розірвання, то договір вважається продовженим на таких самих умовах до 31 грудня наступного року. Кількість продовжень дії даного договору не обмежена.

Відповідно до пункту 3.1. договору, асортимент, кількість та ціна продукції у кожній конкретній партії погоджуються Сторонами при прийнятті замовлення та вказується в накладних.

Згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 2695 від 25 червня 2015 року на суму 79 38,00 грн., № 2698 від 25 червня 2015 року на суму 863,42 грн., № 2853 від 03 липня 2015 року на суму 12 761,82 грн., № 2993 від 10 липня 2015 року на суму 10 063,42 грн. позивач поставив відповідачу 1 товар на загальну суму 31 626,66 грн., разом з тим, відповідач частково розрахувався за поставлений товар, неоплаченим лишився товар на загальну суму 30 226,56 грн., доказів сплати вказаної заборгованості відповідачі суду не надали.

Як визначено пунктом 5.5. договору, покупець проводить оплату постачальнику отриманої продукції протягом 28 календарних днів з моменту отримання товару

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем 1 договір є договором поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).

14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Любисток" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат святкових прикрас" (поручитель) укладено договір поруки № 1411/14, згідно з пунктом 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя" (боржник), зобов'язань, що виникли з договору № 62 від 14.11.2014 р., укладеного між кредитором та боржником.

У разі порушення боржником обов'язку за основним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За умовами пункту 2.1. договору поруки відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення строку дії основного договору, в тому числі Договір продовжує діяти на час пролонгації основного договору (пункт 5.1. договору поруки).

Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (частини 1, 2 статті 554 ЦК України).

Враховуючи викладене, вимоги ТзОВ "Торговий Дім "Любисток" про стягнення з відповідача 1 ТзОВ "ТД "Гермес-Запоріжжя" - 29 226,56 грн. основного боргу, та стягнення солідарно з відповідача 1 ТзОВ "ТД Гермес-Запоріжжя" та відповідача 2 ТзОВ "Рівненський комбінат святкових прикрас" - 1 000,00 грн. - основного боргу, ґрунтуються на законодавстві, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачами, відтак підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем за неналежне виконання умов договору в частині проведення розрахунків, на підставі пункту 8.3. договору поставки та статті 625 ЦК України нараховано 6 811,91 грн. пені та 2 842,59 грн. - суму двадцяти процентів річних.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частинами 2, 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання., штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно статті 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 8.3. договору поставки, у випадку несвоєчасної оплати продукції (пункт 5.5. даного договору) покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 20 % річних від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період заборгованості, за кожний день прострочення платежу.

На підставі пункту 8.3. договору поставки та статті 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 1 - 6 811,91 грн. пені та 2 842,59 грн. 20% річних.

Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок пені та 20 % річних, нарахованих по кожній партії поставленого товару, є арифметично правильним, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 - 6 811,91 грн. пені та 2 842,59 грн. 20 % річних обґрунтовані, стверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 - 29 226,56 грн. суми основного боргу, 6 811,91 грн. суми пені, 2 842,59 грн. двадцяти процентів річних від суми боргу, та про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 - 1 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України, суд вважає за необхідне покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача 1, оскільки спір виник у зв'язку з неправомірними діями саме ТзОВ "ТД Гермес-Запоріжжя".

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя" (56500, Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Леніна, будинок 167, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Любисток" (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 444 А, ) - 29 226 (двадцять дев'ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 56 коп. основного боргу, 6 811 (шість тисяч вісімсот одинадцять) грн. 91 коп. пені, 2 842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 59 коп. двадцять процентів річних від суми боргу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Гермес-Запоріжжя" (56500, Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Леніна, будинок 167, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський комбінат святкових прикрас" (35361, Рівненська область, Рівненський район, с.Дядьковичі, вул. Млинівська 55 Ж, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Любисток" (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 444 А, ) - 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. - основного боргу.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

повне рішення складено 05 лютого 2016 року

Суддя Качур А.М.