ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.02.2016 Справа №905/3177/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Величко Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська», м.Донецьк, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», м.Красноармійськ Донецької області, ,

про стягнення 2499413,76 грн.,-

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

Згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.01.2016р. по 04.02.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська», м.Донецьк, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №83-28 від 29.10.2015р. до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», м.Красноармійськ Донецької області, про стягнення 2499413,76 грн., в тому числі 1445098,80 грн. основного боргу, 55271,03 грн. пені, 79132,28 грн. 3% річних та 919911,65 грн. інфляційних витрат.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/3177/15 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 20.11.2015р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/3177/15.

Розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору поставки вугільної продукції №414 від 01.05.2012р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх грошових зобов'язань в частині оплати вартості поставленої вугільної продукції, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав детальний розрахунок ціни позову №83-28 від 29.10.2015р., у копіях: договір поставки вугільної продукції №414 від 01.05.2012р. разом із специфікаціями на вугільну продукцію від 01.07.2012р., від 01.10.2012р., від 01.11.2012р., від 01.12.2012р., від 01.05.2013р., від 01.08.2013р., від 01.09.2013р., від 01.10.2013р., від 01.11.2013р., від 01.12.2013р., від 01.03.2014р., від 01.04.2014р., від 01.06.2014р., від 01.07.2014р., від 01.12.2014р., від 01.01.2015р., від 01.02.2015р. до нього; рахунки на оплату №340 від 31.07.2012р., №503 від 31.10.2012р., №553 від 30.11.2012р., №607 від 28.12.2012р., №238 від 01.05.2013р., №429 від 31.08.2013р., №498 від 30.09.2013р., №553 від 31.10.2013р., №590 від 30.11.2013р., №657 від 31.12.2013р., №мар00000056 від 31.03.2014р., №апр00000031 від 29.04.2014р., №3 від 15.06.2014р., №4 від 30.06.2014р., №15 від 31.07.2014р., №33 від 31.12.2014р., №3 від 30.01.2015р., №2 від 20.02.2015р.; акти прийому-передачі поставленої продукції від 31.07.2012р., від 31.10.2012р., від 30.11.2012р., від 31.12.2012р., від 01.05.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р., від 31.12.2013р., від 31.03.2014р., від 15.06.2014р., від 30.06.2014р., від 30.01.2015р., а також копії правоустановчих документів товариства.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.2, 33, 54, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.175, 193, 218, 230, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.6, 11, 13, 14, 509, 526, 530, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 622, 625, 628, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України та приписами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань».

11.01.2016р. відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву №б/н від 11.01.2016р., відповідно до якого позовні вимоги не визнано у повному обсязі.

До відзиву додано у копіях: протокол робочої зустрічі головного управління розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької облдержадміністрації, ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ТОВ «ВП ЦЗФ «Чумаківська» з питання забезпечення вугіллям на побутові потреби вуглеотримувачів ЦЗФ «Чумаківська» №б/н від 24.04.2012р.; угода між ТОВ «ВП ЦЗФ «Чумаківська» та ПАТ «ШУ «Покровське» про об'єднання зусиль для забезпечення вугіллям на побутові потреби пенсіонерів, які вийшли на пенсію з філії ЦЗФ «Чумаківська» ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» №б/н від 16.05.2012р.; договір №70 від 29.04.2011р. з додатками та додатковими угодами №1 від 01.01.2012р., №2 від 01.01.2013р. до нього, інформація з Інтернет-ЗМІ станом на 10.01.2016р., виписка з ЄДРЮОФОП Серія АА №532721 від 27.02.2013р.

Одночасно, 11.01.2016р. представником відповідача заявлено клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 календарних днів по 04.02.2016р., з огляду на необхідність у додатковому часі для відправлення відзиву на електронну адресу позивача, яку стало відомо під час судового засідання.

Документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.01.2016р., керуючись приписами ст.69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору по справі №905/3177/15 на 15 днів до 04.02.2016р. включно.

12.01.2016р. представником позивача заявлено клопотання №83-11 від 11.01.2016р. про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів

У задоволенні означеного клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська» судом відмовлено, оскільки у межах справи вчинено процесуальні дії, право на які передбачено ст.69 Господарського процесуального кодексу України, у вичерпному обсязі.

03.02.2016р. від позивача через канцелярію суду надійшла заява №02/02/1 від 02.02.2016р., якою зменшено розмір позовних вимог та визначено їх у наступному: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська» 2655,00 грн.

Керуючись ст.22 Господарського процесуального кодексу України дана заява прийнята судом та справа розглядається з урахуванням її змісту.

Представник позивача в судовому засіданні 04.02.2016р. наполягав на задоволенні позовних вимог, з урахуванням заяви №02/02/1 від 02.02.2016р., у повному обсязі, а саме просив стягнути з відповідача 2655,00грн. за рахунком №238 від 01.05.2013р. по договору поставки вугільної продукції №414 від 01.05.2012р.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.02.2016р. проти задоволення позовних вимог з урахуванням зменшення не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення суми заборгованості у розмірі 2655,00 грн., що виникла внаслідок невиконання грошового зобовязання з оплати поставленого вугілля за договором поставки вугільної продукції №414 від 01.05.2012р.

Як свідчать матеріали справи, 01.05.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська» (Постачальник) укладено договір поставки вугільної продукції №414, строком дії відповідно до п.9.2 договору до 31.12.2012р., з умовою автоматичної пролонгації на наступний рік на тих же умовах у разі відсутності заяви однієї зі сторін про його припинення або зміну (п.9.3 договору).

При цьому п.9.2 договору встановлено, що сплив строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Оцінивши зміст зазначеного договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладена угода за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Таким чином в силу статті 265 Господарського кодексу України, статті 712 і 655 Цивільного кодексу України, пункту 1.1 договору Постачальник зобовязався поставити, а Покупець відповідно до умов цього договору прийняти та оплатити вугільну продукцію. Найменування, ціна, кількість, якість, строки та умови поставки, строк оплати продукції зазначаються у специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

За умовами п.2.1 договору поставка продукції на адресу Покупця або за його реквізитами здійснюється на умовах, зазначених в Специфікаціях (додатках) до цього договору.

Пунктом 2.2 договору визначено, що при тлумаченні цього договору мають силу Міжнародні правила тлумачення торговельних термінів «Incoterms».

Згідно з п.2.3 договору Постачальник не пізніше 5-ти днів з дня відвантаження продукції надає Покупцю наступні документи: рахунок, посвідчення якості, податкову накладну, акт прийому-передачі вугільної продукції.

Відповідно до п.3.1 договору загальна сума за договором складає суму, визначену на підставі доданих до договору специфікацій.

У пункті 3.2 договору вказано, що ціна на продукцію встановлюється договірна в національній валюті України - гривні на дату укладення договору та визначається в Специфікаціях до цього договору.

Фактична ціна на поставлену продукцію для здійснення розрахунків може визначатися виходячи з базової ціни з врахуванням цінових поправок (знижок, надбавок) залежно від відхилень фактичних показників від середніх розрахункових норм показників якості продукції, якщо сторони домовилися щодо цього в Специфікаціях.

Розрахунки за продукцію здійснюються грошовими коштами на поточний рахунок Постачальника у строк, встановлений в специфікаціях до цього договору. За згодою сторін можливі інші форми розрахунків, у тому числі векселями (п.3.3 договору).

За змістом п.3.4 договору Постачальник має право погасити заборгованість Покупця по раніше проведених постачаннях та наданим послугам з суми проведеної оплати незалежно від призначення платежу.

Постачальник та Покупець є платниками податку на прибуток на загальних умовах, згідно зі ставкою, яка встановлена чинним законодавством України на момент постачання продукції (п.3.7 договору).

Специфікацією на вугільну продукцію від 01.05.2013р. (додаток №6 до договору №414 від 01.05.2012р.) сторони обумовили поставку вугільної продукції марки Г13-100 у кількості 2,95 т. загальною вартістю 2655,00 грн. з урахування податку на додану вартість.

Умови поставки: EXW, склад постачальника 83031, м.Донецьк, вул.Бараннікова, 27, термін поставки травень 2013р., умови оплати оплата на поточний рахунок Постачальника протягом 90 банківських днів на підставі виставленого рахунку.

Враховуючи, що поставка товару здійснюється на умовах EXW Франко-завод (...назва місця) (редакція «Інкотермс», 2000р.), Постачальник вважається таким, що виконав зобовязання з моменту відправлення товару.

Разом з цим, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (в редакції від 30.09.2015р.), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Системний аналіз Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (в редакції від 01.01.2015р.) та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємствах свідчить про те, що у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів на підставі первинних документів. Останні для надання їм юридичної сили доказовості в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України повинні мати крім обов'язкових реквізитів додаткові в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій. Тобто, в якості доказу первинні документи мають містити повні дані про конкретні господарські операції та підставу їх здійснення.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив відповідачу поставку вугілля відповідно до договору №414 від 01.05.2012р. марки Г13-100 у кількості 2,95 т. на суму 2655,00грн., про що складено акт прийому-передачі поставленої продукції від 01.05.2013р. Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» її прийнято, що підтверджується підписами сторін на даному документі, які засвідчені печатками підприємств.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

Виходячи з системного аналізу наведених норм та дослідивши обставини, суд дійшов висновку, що наданий позивачем акт прийому-передачі є належним доказом здійснення поставки відповідачу вугільної продукції та прийняття її останнім в межах договору №414 від 01.05.2012р.

Зазначені обставини у порядку статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України не спростовані.

Отже, за викладених обставин, позивачем належним чином доведено факт виконання обов'язку щодо передачі означеної партії продукції у відповідності до норм статті 664 Цивільного кодексу України та умов, визначених наведеним договором поставки.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як було встановлено вище, специфікацією на вугільну продукцію від 01.05.2013р. (додаток №6 до договору №414 від 01.05.2012р.) визначені умови оплати товару, відповідно до яких відповідач повинен розрахуватись за отриманий товар протягом 90 банківських днів на підставі виставленого рахунку.

Матеріали справи містять рахунок на оплату №238 від 01.05.2013р.

Факт виставлення зазначеного рахунку безпосередньо у дату його складання відповідачем не заперечується.

Приймаючи до уваги дане та викладені умови оплати, строк виконання спірного зобов'язання є таким, що настав.

Проте, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання Покупця перед Постачальником у сумі 2655,00 грн. у встановлені договором строки не виконано.

Доказів, що свідчать про сплату заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

Окрім того, представник відповідача у судовому засіданні підтвердив наявність викладених обставин.

З огляду на наведене, грунтуючись на приписах ст.ст.4-2, 4-3, 32-36 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України та ч.2 ст.4, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товаристваа з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська», м.Донецьк, до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», м.Красноармійськ Донецької області, про стягнення 2655,00 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (85300, Донецька область, м.Красноармійськ, площа Шибанкова, 1-а, , банківські реквізити не зазначено) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуглезбагачувальне підприємство Центральна збагачувальна фабрика «Чумаківська» (юридична адреса: 83058, м.Донецьк, вул.Майська, 66, поштова адреса: 83031, м.Донецьк, вул.Бараннікова, 27, , р/р3 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) 2655,00 грн. суми заборгованості, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1218, 00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У судовому засіданні 04.02.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 09.02.2016р.

Суддя О.В. Кротінова