ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа № 907/540/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Орищин Г. В.,

Якімець Г. Г.,

секретар Гармата Т. В.,

за участюпредставників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Воловецької селищної ради № 1303 від 16.10.2015

на рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015, суддя - Ремецькі О.Ф.,

у справі № 907/540/15

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, смт. Воловець

до відповідача-1: Воловецької селищної ради, смт. Воловець

до відповідача-2: виконавчого комітету Воловецької селищної ради, смт. Воловець

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, смт. Воловець

про визнання недійсними результатів конкурсу на право оренди нежитлового приміщення та визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №14 від 22.04.2015,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 у справі №907/540/15 задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради та виконавчого комітету Воловецької селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним результатів конкурсу на право оренди вбудованого нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку площею 21,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 оформлені протоколом №1 від 20.03.2015 року та договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14 від 22.04.2015 року.

Визнано недійсними результати конкурсу на право оренди вбудованого нежитлового приміщення першого поверху багатоповерхового будинку площею 21,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, оформлені протоколом №1 від 20.03.2015 та договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №14 від 22.04.2015, укладений між Воловецькою селищною радою, смт. Воловець та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, смт. Воловець.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що при проведенні конкурсу відповідачем порушені вимоги п.п. 3.3.-3.5., 3.7., 5.5. Порядку проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради (далі Порядок) (а.с. 41-47) затвердженого рішенням № 935 від 07.10.2014 Воловецької селищної ради (а.с. 40) та ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в частині недотримання процедури проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади. При цьому, недійсність результатів конкурсу взаємно пов'язана із суттєвістю порушень їх проведення та впливом цих порушень на формування результатів конкурсу.

В апеляційній скарзі Воловецька селищна рада просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 у справі № 907/540/15 та закрити провадження в справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що даний спір розглянуто з порушенням правил предметної підсудності, відповідно вимог норм ст.12 ГПК України та ст. 17 КАС України.

Окрім того, договір оренди №14 від 22.04.2015 укладено з метою, яка не суперечить та не порушує вимоги ст. 207 ГК України. Результати конкурсу про право оренди вбудованого нежитлового приміщення затверджені рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради № 17 від 26.03.2015 - не є скасованими, а тому визнання недійсним результатів конкурсу є неправильним.

Апелянт зазначає, що відсутність на момент проведення конкурсу нової оцінки вартості приміщення, а також прохання до учасників конкурсу подавати свої конкурсні пропозиції у відсотках від вартості приміщення були зумовлені форс-мажорними обставинами, які пов'язані з відсутністю вільного доступу до зазначеного приміщення у зв'язку з перешкодами, що чинились попереднім користувачем. Також, ОСОБА_2 була присутня на засіданні конкурсної комісії 20.03.2015 та не заявляла про порушення її прав з приводу обставин та порядку проведення конкурсу.

Окрім того, апелянт вказує, що при розгляді справи № 907/540/15 було порушено ст. 69 ГПК, якою встановлено двох місячний строк від дня одержання позовної заяви, так як з моменту прийняття ухвали про відкриття провадження по справі до прийняття рішення пройшло 4 місяці та 9 днів.

Також, апелянт зазначає, що прийнявши до розгляду заяву уточнення позовних вимог ОСОБА_2 від 19.08.2015 місцевий господарський суд порушив вимоги ст. 22 ГПК.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 посилається на п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011 № 10, в якій зазначається, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо.

Також, зазначає, що апелянт безпідставно покликається на ст. 207 ГК України, так як у ЦК визначено нікчемні та оспорювані договори. ЦК України містить загальні правила про недійсні правочини - правочини, які не створюють тих наслідків, на які вони направлені (частина перша статті 216 ЦК України), при цьому поділяє їх на два види: нікчемні (частина друга статті 215 ЦК України) та оспорювані (частина третя статті 215 ЦК України), відмінність між якими полягає в тому, що нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а оспорюваний стає недійсним внаслідок прийняття судового рішення, яке має зворотну силу у часі (стаття 236 ЦК України). ГК України зазначеного поділу не передбачає, а натомість у суперечності із ЦК України фактично розглядає як оспорювані (частина перша статті 207 ГК України) всі ті зобов'язання, які виникають з правочинів, які за ЦК України є нікчемними. У частині другій статті 207 ГК України вживається термін «нікчемна умова», але визначення відповідного поняття відсутнє. У частині третій статті 207 ГК України встановлюється, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним, припиняється з дня набрання рішенням суду законної сили, та передбачає можливість визнання зобов'язання недійсним на майбутнє, що також суперечить статті 236 ЦК України. Таким чином, стаття 207 ГК України не містить особливостей регулювання господарських відносин, а містить загальні правила про недійсність господарських зобов'язань, які суперечать ЦК України як за термінологією, так і за змістом. Тому стаття 207 ГК України відповідно до абзацу першого частини другої статті 4 ЦК України, абзацу другого частини першої статті 4 ГК України застосовуватись не може.

Після відкладення розгляду справи, у судове засідання представники сторін не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце слухання справи, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин та відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення апелянта на засіданні за його участі, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 у справі №907/540/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судами встановлено, що оголошення про проведення конкурсу на право оренди нежитлового приміщення опубліковано на веб-сторінці Воловецької селищної ради http://volovec.at.ua/board/propoziciji/uvaga_ogolosheno_konkurs_na_pravo_orendi_majna/5-1-0-756 - (далі оголошення на веб-сторінці) (а.с. 52).

Як вбачається з рішення апеляційного суду Закарпатської області від 11.04.2014 в справі за № 704/918/2012 ( http://reyestr.court.gov.ua/Review/38519804 ) безхазяйне нерухоме майно - вбудоване приміщення площею 21,1 кв. м., яке розташоване на 1 поверсі 2-х поверхового будинку за адресою АДРЕСА_1 - передано у власність територіальної громади селища Воловець Закарпатської області. Організатор конкурсу - виконавчий комітет Воловецької селищної ради.

На участь у конкурсі надійшло дві пропозиції: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

Пунктами 1.1., 1.3. Порядок проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради (а.с. 41-47) розробленого відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та затвердженого рішенням № 935 від 07.10.2014 Воловецької селищної ради (а.с. 40), визначено, що метою конкурсу є встановлення прозорих і належним чином врегульованих процедур передачі комунального майна в оренду, економічно виправданих та обґрунтованих розмірів орендної плати та збільшення доходів від оренди майна, а також створення сприятливих умов для розвитку суб'єктів господарювання.

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.4. Порядку конкурс на право оренди (далі - конкурс) проводиться щодо майна, яке є власністю територіальної громади Воловецької селищної ради і не перебуває у користуванні інших фізичних чи юридичних осіб. Конкурс проводить конкурсна комісія, утворена орендодавцем. Конкурс полягає у визначенні орендаря, який запропонує найбільшу орендну плату при забезпеченні виконання інших умов конкурсу.

Відповідно до протоколу № 1 засідання конкурсної комісії з питань передачі в оренду приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, конкурс відбувся 20.03.2015 року.

Протоколом №1 від 20.03.2015 року конкурсна комісія вирішила визнати переможцем конкурсу з передачі в оренду приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1, фізичну особу - підприємця ОСОБА_3, що запропонувала найбільший розмір орендної плати, а саме 8,5% від незалежної оцінки обєкта, у порівнянні з іншим учасником конкурсу ОСОБА_2, що не вказала свою пропозицію відсотку розміру орендної плати.

Згідно з пунктами 5.14. - 5.16. Порядку за результатами конкурсу виконавчий комітет ухвалює рішення про надання дозволу на укладання договору оренди з переможцем конкурсу. Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету укладає договір оренди з переможцем конкурсу. До умов договору оренди включаються орендна плата в розмірі, запропонованому переможцем конкурсу та інші зобов'язання переможця конкурсу, зазначені в конкурсних пропозиціях.

Відповідно до пункту 6.6 Порядку після ухвалення рішення про надання в оренду майна поза конкурсом, орендодавець укладає договір оренди.

22 квітня 2015 року, на виконання пунктів 5.14. - 5.16. та 6.6. Порядку, між ФОП ОСОБА_3 та Воловецькою селищною радою укладено договір оренди № 14 від 22.04.2015 (а.с. 120-122) (далі договір).

Як вбачається з заяви про уточнення позовних вимог від 19.08.2015 (а.с.135-136) предметом позову є вимоги про визнання недійсними результату конкурсу, оформленого протоколом засідання конкурсної комісії щодо оренди нежитлового приміщення, та визнання недійсним договору оренди №14 від 22.04.2015 (а.с. 120-122), укладеного на підставі конкурсу з оренди зазначеного приміщення. Підставою позову є порушення процедури проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади, визначеної п.п. 3.3.-3.5., 3.7., 5.5. Порядку та ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 2 статті 2 Закону "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що державну політику у сфері оренди щодо майна, яке перебуває в комунальній власності здійснюють органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.19. ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень районних і обласних рад віднесено вирішення питань про продаж, передачу в оренду, концесію або під заставу об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що за ініціативою фізичних або юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" при наявності двох і більше заяв, орендодавець оголошує конкурс на право оренди. Порядок проведення конкурсу визначається, зокрема, органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності (п.6 ст. 9 Закону).

На виконання приписів Закону України "Про оренду державного та комунального майна" розроблено Порядок проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради (а.с. 41-47), затверджений рішенням №935 від 07.10.2014 Воловецької селищної ради (а.с. 40), який діяв на дату проведення конкурсу.

Відповідно до п. 2.3 Порядку оголошення про конкурс публікується в місцевій газеті або в мережі Інтернет не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати проведення конкурсу і повинно містити такі відомості: інформація про об'єкт; термін оренди; початковий розмір орендної плати, визначений відповідно до методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради; умови конкурсу; дача, час та місце проведення конкурсу; кінцевий термін прийняття пропозицій учасників конкурсу; перелік матеріалів, які подають учасники конкурсу; іншу інформацію.

Як встановлено п. 3.7 Порядку для участі у конкурсі учасник конкурсу подає на розгляд конкурсної комісії такі матеріали: заяву про участь у конкурсі на ім'я голови конкурсної комісії; відомості про учасника конкурсу. Для учасників, які є фізичними особами: копію документа, що посвідчує особу учасника конкурсу, або належним чином оформлену довіреність, видану представнику фізичної особи; свідоцтво про реєстрацію фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності; декларацію про доходи або завірену в установленому порядку копію звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку; довідку з ОДПІ про відсутність заборгованості з податків і зборів; відомості про банківський рахунок (за наявності); письмові конкурсні пропозиції, з зазначенням відомостей про учасника, та запропонований учасником конкурсу розмір орендної плати в гривнях (для об'єктів нерухомого майна за 1 м.кв. за місяць), умови використання об'єкта, інші зобов'язання стосовно експлуатації об'єкта його модернізацію тощо, подані в конверті, скріплені печаткою учасника конкурсу за наявності та/або за підписом заявника.

Як вбачається з оголошення на веб-сторінці Воловецькою селищною радою було

опубліковано оголошення про проведення конкурсу на право оренди вбудованого приміщення на першому поверсі багатоповерхового будинку площею 21,1 м.кв. за адресою вул. Карпатська, 50/4, смт Воловець, Закарпатська область, з терміном оренди - до п'яти років. Також, визначено, що дата і час проведення конкурсу - 20.03.2015 р. о 10.00 год., а кінцевий термін прийняття заяв - 19.03.2015 р до 10.00 год.

Перелік необхідних матеріалів, які зазначені в оголошення на веб-сторінці аналогічні переліку необхідних матеріалів, які визначені п. 3.7 Порядку. Таким чином, інформація викладена в оголошенні про проведення конкурсу відповідає вимогам законодавства.

Правові засади здійснення оцінки майна, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів врегульовано Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку оренди, майна, що є у комунальній власності.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 р. № 629, оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди. А тому, оскільки для укладення договору оренди комунального майна обов'язковою процедурою є проведення конкурсу, доводи апелянта про відсутність необхідності оцінки майна, для передачі комунального майна в оренду на конкурсі не відповідає встановленим обставинам по справі.

Як вбачається з оголошення про проведення конкурсу на право оренди та п. 3.7 Порядку, для учасників, які є фізичними особами конкурсній комісії подаються конкурсні пропозиції з зазначенням відомостей про учасника та запропонований учасником конкурсу розмір орендної плати в гривнях (для об'єктів нерухомого майна за 1кв.м. за місяць), тощо.

Додатком № 2 до Порядку визначено проект зобов'язань (пропозицій) щодо використання об'єкта, які заповнювались учасниками конкурсу при поданні відповідних заяв, пунктом 5 яких визначено, що учасник повинен вказати пропонований відсоток розміру орендної плати (від незалежної оцінки об'єкта), якої як встановлено судами проведено не було на час проведення конкурсу з продажу майна, що передається в оренду.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджється з висновком місцевого господарського суду про те, що вимогами п. 3.7 Порядку, а також оголошенням про проведення конкурсу та додатком № 2 до Порядку - передбачено різні умови визначення учасниками конкурсу пропонованого розміру орендної плати (у відсотках від оцінки майна чи у гривнях), що не позбавляє конкурсантів сформувати пропозицію орендної плати у будь-якій визначеній Порядком або оголошенням формі (у відсотках від оцінки майна чи у гривнях).

Як вбачається із зобов'язання (пропозиції) щодо використання об'єкта (а.с. 15) ФОП ОСОБА_2 у графі «пропонований відсоток розміру орендної плати» - запис відсутній.

Отже, незазначення ФОП ОСОБА_2 відсотку розміру орендної плати в зобов'язанні (пропозиції) щодо використання об'єкта свідчить про несформульованість пропозиції. Таким чином, пропозиція ФОП ОСОБА_2 не відповідає умовам конкурсу, визначених Порядком, а тому є неналежною.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 було подано довідку про відсутність заборгованості податків, зборів, що контролюються органми ДФС № 6/2500 від 17.02.2015 (а.с. 17), яка дійсна до 27.02.2015. ФОП ОСОБА_3 подано довідку про відсутність заборгованості податків, зборів, що контролюються органами ДФС № 9/2500 від 05.03.2015 (а.с. 36), яка дійсна до 15.03.2015. Як вбачається з протоколу №1 конкурс проводився 20.03.2015.

Таким чином, подані ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 довідки на момент проведення конкурсу не були чинними. Відтак ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 не подано всіх необхідних документів визначені в п. 3.7 Порядку.

Відповідно до п. 5.4 та 5.5 Порядку пропозиції, подані в конвертах, не оформлені належним чином, або розкритих (розпечатаних) з неправильними даними про учасників конкурсу або при відсутності заяви не розглядаються і повертаються секретарем комісії заявнику. До участі у конкурсі згідно з рішенням комісії допускаються претенденти, які виконали всі умови конкурсу. Таким чином претендентами - ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 не виконано всіх умов конкурсу, що підставно встановлено судом першої інстанції .

Згідно з п. 5.8 Порядку у разі відсутності пропозицій, які б відповідали умовам конкурсу, конкурс уважається таким, що не відбувся.

Отже, проаналізувавши відповідність матеріалів, поданих ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, умовам конкурсу, визначених Порядком, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що приймаючи рішення викладене в протоколі № 1 від 20.03.2015 (а.с.38-39) конкурсна комісія порушила процедуру визначену пунктом 5.8. Порядку та без належних на те підстав прийняла рішення про визнання переможцем конкурсу з правом укладення договору оренди ФОП ОСОБА_3

Рішення, викладене в протоколі № 1 засідання постійної комісії по проведенню конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради від 20.03.2015 (а.с.38-39), про визнання переможцем конкурсу з правом укладення договору оренди ФОП ОСОБА_3 є таким, що не відповідає вимогам вище перелічених нормативним актам.

У відповідності до вимог ч.2 ст.4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України. І з цих ж підстав не застосовується рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради № 17 від 26.03.2015.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що факт затвердження протоколу конкурсу має юридичне значення в аспекті виникнення підстав для подальшого укладення договору оренди та отримання майна у користування, в тому випадку, якщо проведений конкурс відповідає встановленій процедурі органу місцевого самоврядування, розробленій у відповідності до вимог діючого законодавства, що регулює ці правовідносини.

Отже, недійсність рішення, викладеного в протоколі № 1 засідання постійної комісії по проведенню конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради від 20.03.2015 (а.с.38-39) свідчить про відсутність правових підстав на укладення Воловецькою селищною радою договору оренди № 14 від 22.04.2015 (а.с. 120-122).

Згідно зі ст. 4 ЦК України актами цивільного законодавства є закони України, які приймаються відповідно до Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність визнання договору оренди № 14 від 22.04.2015 (а.с. 120-122) недійсним з підстав недотримання процедури визначеної Порядком, а саме відсутності всіх необхідних умов визначених пунктами 3.7., 5.14.- 5.16., 6.6 для прийняття конкурсною комісією рішення про визнання конкурсанта переможцем конкурсу.

Доводи апелянта про те, що на засіданні конкурсної комісії 20.03.2015 ОСОБА_2 була присутня та не заявляла про порушення її прав з приводу обставин та порядку проведення конкурсу, то апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Порядком проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади Воловецької селищної ради (далі Порядок) (а.с. 41-47) затвердженого рішенням № 935 від 07.10.2014 Воловецької селищної ради (а.с. 40) не передбачено процедури заявлення та фіксації порушень прав з приводу обставин та порядку проведення конкурсу.

Пунктом 5.12 Порядку визначено, що рішення Комісії може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Окрім того, факт незаявлення про порушення прав з приводу обставин та порядку проведення конкурсу - не може свідчити про відсутність порушення порядку проведення конкурсу.

Доводи апелянта про те, що прийнявши до розгляду заяву уточнення позовних вимог ОСОБА_2 від 19.08.2015 місцевий господарський суд порушив вимоги ст. 22 ГПК України є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заявою про уточнення позовних вимог від 19.08.2015 (а.с.135-136), позивач просив збільшити позовні вимоги, а саме: визнати недійсними результати конкурсу на право оренди вбудованого приміщення на першому поверсі багатоповерхового будинку площею 21,1 кв.м. за адресою вул.. Карпатська 50/4 смт. Воловець оформлені протоколом № 1 від 20.03.2015; визнати недійсним укладений за результатами конкурсу від 20.03.2015 воловецькою селищною радою та ФОП ОСОБА_3 договір оренди вбудованого приміщення за адресою вул.. Карпатська 50/4 в смт. Воловець; стягнути понесені судові витрати.

Судом першої інстанції була прийнята вказана заява про уточнення позовнох вимог ухвалою господарського суду Закарпатської області від 19.08.2015. Таким чином відбулось збільшення розміру позовних вимог, яке в розумінні ст. 22 ГПК України можливе до прийняття рішення по справі. Однак, позивачем не реалізовувалось право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, яке можливе до початку розгляду господарським судом справи по суті, а тому посилання відповідача-1 на вказану норму є безпідставним та не може застосовуватись.

Що стосується доводів апелянта про порушення ст. 69 ГПК, якою встановлено двох місячний строк від дня одержання позовної заяви, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. так як з моменту прийняття ухвали про відкриття провадження по справі до прийняття рішення пройшло 4 місяці та 9 днів.

Відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 22.05.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

Таким чином, двох місячний строк розгляду починається 22.05.2015 та повинен закінчитись 22.07.2015.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.07.2015 за клопотанням представника Воловецької селищної ради Басюка М.В. (а.с. 90) було продовжено строк розгляду спору в справі на 15 днів до 04.08.2015.

Таким чином, строк розгляду справи продовжується з 22.07.2015 до 05.08.2015.

Згідно з ст. 24 ГПК України про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.08.2015 залучено у якості другого відповідача виконавчий комітет Воловецької селищної ради.

Отже, враховуючи, що після залучення у якості другого відповідача виконавчого комітету Воловецької селищної ради розгляд справи почався заново, перебіг строку розгляду справи також розпочався заново, а саме з 04.08.2015 по 04.10.2015. Рішення місцевого господарського суду було прийнято 01.10.2015, тому суд першої інстанції дотримався вимог ст. 69 ГПК України.

Таким чином, задовільняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, виходив з того, що при проведенні конкурсу відповідачем-1 та відповідачем-2 порушені норми законодавства України щодо порядку його проведення. Зокрема, місцевим господарським судом правильно вказано на відсутність встановлених єдиних умов визначення учасниками конкурсу пропонованого розміру орендної плати, проте не з'ясовано чи заявлені конкурсантами пропозиції згідно до вимог Порядку були належними.

Відтак, результати конкурсу, оформлені протоколом засідання конкурсної комісії щодо оренди нежитлового приміщення та договір оренди №14 від 22.04.2015 (а.с. 120-122), укладений на підставі конкурсу з оренди зазначеного приміщення слід визнати недійсними тому, що в силу п. 5.8 Порядку конкурс не відбувся, а не з підстав порушення відповідачем-1 та відповідачем-2 норм законодавства України щодо порядку його проведення конкурсу, як це зазначено судом першої інстанції.

Отже, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про недоведеність апеляційної скарги Воловецької селищної ради. Тому, рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 у справі №907/540/15 підлягає залишенню без змін, з підстав наведених в рішенні місцевого суду та додатково сформульованих апеляційним судом.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В силу ст. 49 ГПК України сплата судового збору покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 01.10.2015 в справі №907/540/15 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради та виконавчого комітету Воловецької селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Воловецької селищної ради -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді Г. В. Орищин

Г.Г. Якімець

Повний текст виготовлено 01.02.2016