КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" лютого 2016 р. Справа №910/25715/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Верховця А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року

у справі № 910/25715/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Дока Україна Т.О.В. "

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансбуд-Компані"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/25715/15 заяву ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до ТОВ „Трансбуд-Компані" повернуто без розгляду на підставі ч. 2 ст. 24 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви ДПІ з грошовими вимогами по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Сотнікова С.В.

Розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві та додані до неї документи, апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику без розгляду враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Таким чином останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року є 18.01.2016 року.

Проте, скаржником апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року було подано 01.02.2016 року, про що свідчить відтиск штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, тобто з пропущенням процесуального п'ятиденного строку на її оскарження, передбаченого частиною 1 статті 93 ГПК України.

Як вбачається із апеляційної скарги, скаржник ні в прохальній частині скарги, ні окремо від неї не заявляв клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами ст. 93 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено, що перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду розпочинається з дня її оголошення судом.

Отримання скаржником ухвали місцевого господарського суду після закінчення строку на звернення з апеляційною скаргою не позбавляє його необхідності дотримуватись вимог ГПК України щодо подання апеляційної скарги із обґрунтованою заявою (клопотанням) про відновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у разі його пропуску із зазначенням обставин, які зумовили пропуск цього строку.

Визначений законодавцем строк подання апеляційної скарги є процесуальним строком, який може бути відновлений відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання апеляційною інстанцією поважності причин такого пропуску. Водночас, законодавець визначив, що вирішення питання про відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише за наявності відповідного клопотання скаржника.

За наведених обставин у апеляційної інстанції відсутні правові підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги за власною ініціативою.

Таким чином, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга ДПІ не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, у зв'язку з її поданням після закінчення передбаченого законом строку без клопотання про його поновлення.

Крім того, частиною 3 ст. 94 ГПК України встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції.

Так, підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

З апеляційних і касаційних скарг на інші ухвали суду у справі про банкрутство судовий збір вправляється за ставкою, визначеною підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII).

Колегією суддів встановлено, що скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року, якою повернуто заяву ДПІ з кредиторськими вимогами без розгляду, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 2 679,60 грн. (110% від 2 мінімальних розмірів заробітної плати за подання заяви з грошовими вимогами до боржника).

Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Судова колегія зазначає, що Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України „Про судовий збір" викладено в новій редакції, відповідно до якої органи ДПІ позбавлено пільг щодо сплати судового збору, а відтак в силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві підлягає поверненню.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

За приписами ст. 1 Закону про банкрутство сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржником до апеляційної скарги додано докази її направлення боржнику - ТОВ „Трансбуд-Компані" та розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Кандауровій А.П.

Проте, в порушення вимог ст.ст. 94 та 95 ГПК України скаржником не додано доказів надсилання копії скарги та доданих до неї документів ініціюючому кредитору, безспірні вимоги якого визнано ухвалою підготовчого засідання від 20.10.2015 року, що в свою чергу є підставою для повернення апеляційної скарги на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ДПІ апеляційним господарським судом не приймається до розгляду і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду.

Керуючись статтями 86, 94 та п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2016 року у справі № 910/25715/15 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 910/25715/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

А.А. Верховець