ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 лютого 2016 р. Справа № 909/550/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області №10-06-02635 від 21.12.15(вх.№13827/15 від 21.12.15) на дії відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції у справі

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області, вул. Василіянок, 48, м. Івано-Франківськ,76019

до відповідача: КСП "Городенкаплемсервіс" вул. Шептицького,38, м.Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область,78100

про стягнення заборгованості у сумі 17000,00 грн.

за участю:

від позивача, відповідача та органу ДВС представники не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області звернулося до господарського суду Івано-Франківській області зі скаргою №10-06-02635 від 21.12.15 (вх.№13827/15 від 21.12.15) на дії відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції.

Подану скаргу обґрунтовано тим, що державним виконавцем закінчено виконавче провадження по виконанню наказу суду від 29.07.14 №769 у даній справі на підставі п.3.ч1.ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв"язку з тим, що згідно протоколу загальних зборів членів КСП "Городенкаплемсервіс" №8 від 14.12.12 створено ліквідаційну комісію КСП "Городенкаплемсервіс".

В судовому засіданні 13.01.16 представник позивача подав письмові пояснення (уточнення) №10-09-00030 від 06.01.1.5 (вх.№277/16 від 12.01.16) та підтримав вимоги, викладені у скарзі № 10-06-02635 від 21.12.15 (вх. № 13827/15 від 21.12.15).

В судове засідання 08.02.16 представники позивача, відповідача та органу ДВС не з"явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, однак відділом ДВС Городенківського районного управління юстиції подано заяву б/н від 27.01.16 (вх.№1251/16 від 01.02.16) щодо розгляду скарги за відсутності свого повноважного представника та заперечення на скаргу №389/03-19/а від 27.01.16 (вх.№1250/16 від 01.02.16). В обґрунтування заперечення на скаргу орган ДВС зазначає, що чинне законодавство не містить чіткого тлумачення терміну "ліквідація", відтак даний термін слід тлумачити системно, в контексті кількох нормативно-правових актів, та вказує на необґрунтованість доводів скаржника.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень (ст.121-2 ГПК України).

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Рішенням суду від 09.07.15 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до колективного сільськогосподарського підприємства "Городенкаплемсервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 17000,00 грн. задоволено.

На виконання зазначеного рішення 27.07.15 судом видано накази №769 та №780 та направлено їх стягувачам.

31.07.15 позивач звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання рішення сду .

10.08.14 старшим держаним виконавцем відкрито виконавче провадження №48362511, проте 23.11.15 позивачу направлено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 29.07.14 №769 на підставі п.3.ч1.ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" .

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду, є постанова державного виконавця.

Згідно ч. 3 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 17, 25, 26, 27, 32, 35, 38, 39 та ін. Закону України "Про виконавче провадження" та в порядку, визначеному статтею 82 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця, оформлені відповідною постановою.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.03., стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Частинами 1, 2 та 6 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом; контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Приписами ч. 7 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Згідно п. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Відповідно до ч.1 ст.110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами, а також за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які неможливо усунути, чи в інших випадках, встановлених законом.

Припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону(ст.59 Господарського кодексу України).

В силу ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення

Відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань " відомості щодо юридичної особи, зокрема дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог; містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно зі ст.7 вказаного Закону України Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № станом на 18.12.15 року, КСП "Городенкаплемсервіс" перебуває в стані припинення підприємницької діяльності за рішенням засновників, головою ліквідаційної комісії відповідача є Любунич І.Ю. ; щодо дати та номеру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - відомості відсутні.

Враховуючи викладене, суд констатує, що винесення органом ДВС оскаржуваної постанови за відсутності запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи не відповідає вищенаведеним нормам чинного законодавства, оскільки чинне законодавство не передбачає такої підстави закінчення виконавчого провадження, як створення ліквідаційної комісії згідно протоколу загальних зборів членів КСП та призначення голови ліквідаційної комісії.

Згідно з п.9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За наведених обставин, скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області №10-06-02635 від 21.12.15(вх.№13827/15 від 21.12.15) на дії відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 86 , ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області №10-06-02635 від 21.12.15(вх.№13827/15 від 21.12.15) на дії відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції.

2. Визнати дії відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції, а саме постанову старшого державного виконавця Якубіва Р.В. від 20.11.15 про закінчення виконавчого провадження №48362511 незаконними.

3.Визнати недійсною постанову відділу ДВС Городенківського районного управління юстиції від 20.11.15 про закінчення виконавчого провадження №48362511.

Суддя Матуляк П. Я.