ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 925/5/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» до сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Агро-Шанс» про стягнення 36208 грн. 79 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» звернувся в господарський суд з позовом до сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Агро-Шанс» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу та технічного обслуговування № 7311/110417 від 24.05.2013 року, 11746 грн. 76 коп. основного боргу, 7686 грн. 69 коп. штрафу, 7589 грн. 37 коп. 26% річних, 9185 грн. 97 коп. інфляційних втрат, що разом складає 36208 грн. 79 коп., та відшкодування 1218 грн. судових витрат.

В засіданні суду представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника без поважних причин в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

24.05.2013 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бамако Україна», як постачальник, і відповідач - сільськогосподарське приватно-орендне підприємство «Агро-Шанс», як покупець, уклали договір купівлі-продажу та технічного обслуговування № 7311/110417, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язався протягом дії даного договору поставляти покупцю запасні частини та інше (далі за текстом - товар) за його замовленням окремими партіями, за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних або додатках до цього договору, які є невідємною частиною даного договору, а покупець зобов'язався приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах. Загальний обсяг та асортимент товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов договору на протязі його дії (п. 1.2. договору).

Сторони договору погодили усі його істотні умови, зокрема, пунктами 4, 5, 6 договору визначили умови щодо ціни товару, умови оплати і поставки товару.

Того ж дня, 24.05.2013 року сторони підписали додаток № 1 до договору поставки № 7311/110417, у якому, зокрема, встановили, що:

п. 1.4. покупець зобовязаний оплатити повну вартість поставленого товару за кожною окремою накладною протягом 30 календарних днів з дня отримання відповідного товару;

п. 1.5. у разі неотримання постачальником в строк, визначений п. 1.4. цього додатку, оплати за поставлений товар, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню. Крім того, у разі прострочення оплати за умовами п. 1.4. цього додатку понад 10 календарних днів, покупець зобовязується оплатити постачальнику штраф у розмірі 25% від суми несплаченої в строк вартості поставленого товару. У разі прострочення на строк понад 40 календарних днів виконання грошових зобовязань, строк виконання яких визначений цим додатком, покупець зобовязується сплатити постачальнику 26% річних за кожен день прострочення по день повного погашення боргу;

п. 2 цей додаток вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2013 року, а в частині взаєморозрахунків між сторонами до повного взаєморозрахунку сторін.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунок № С-002611/110417 від 24.05.2013 року на оплату товару на загальну суму 36746,76 грн., а по видатковим накладним позивач передав, а відповідач отримав:

по видатковій накладній № С-001623/110417 від 27.05.2013 17 найменувань товару на суму 27120,90 грн.;

по видатковій накладній № С-001655/110417 від 24.05.2013 - 4 найменувань товару на суму 2826,59 грн.;

по видатковій накладній № С-001704/110417 від 29.05.2013 - 1 найменування товару на суму 5990,76 грн.;

по видатковій накладній № С-001728/110417 від 30.05.2013 - 4 найменувань товару на суму 701,16 грн.;

по видатковій накладній № С-001760/110417 від 31.05.2013 - 1 найменування товару на суму 107,35 грн., а всього на загальну суму 36746,76 грн.

Отримання товару відповідачем підтверджується виданою ним довіреністю № 18 від 20.05.2013 року.

Отриманий товар відповідач оплатив частково: платіжним дорученням № 10877 від 31.05.2013 року на суму 6000 грн.; платіжним дорученням № 19004 від 08.08.2013 року - 5000 грн.; платіжним дорученням № 20690 від 22.08.2013 року - 3000 грн.; платіжним дорученням № 21529 від 30.08.2013 року - 3000 грн.; платіжним дорученням № 21675 від 02.09.2013 року - 5000 грн.; платіжним дорученням № 25081 від 03.10.2013 року - 3000 грн., а всього - 25000 грн.

Згідно з розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, станом на 24.12.2015 року, заборгованість відповідача за поставлений по договору товар складає 11746,76 грн., на які нараховано 7589 грн. 37 коп. 26% річних, 9185 грн. 97 коп. інфляційних втрат за період прострочення з 01.07.2013 по 24.12.2015, а також 7686 грн. 69 коп. 25% штрафу на залишок заборгованості 30746,76 грн., прострочення оплати якої триває понад 10 календарних днів. Розрахунок позивача відповідає умовам договору, нормам законодавства, судом перевірений і визнаний вірним.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору купівлі-продажу та технічного обслуговування № 7311/110417 від 24.05.2013 року, вимоги позивача витікають із прав і обов'язків сторін за цим договором, за правовою природою віднесені до договірних зобовязань купівлі-продажу. Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, відповідач безпідставно явку своїх представників в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи, продовження строку вирішення спору клопотань не заявляв, витребувані судом документи не подав, внаслідок чого судом прийнято рішення на підставі лише матеріалів, наявних у справі і поданих позивачем.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, встановлених обставин справи та вимог законодавства, суд вважає, що відповідно до предмету договору і зобовязань позивача, як постачальника за договором, він зобовязаний поставити товар відповідачу, як покупцю за договором, а останній прийняти і оплатити товар на умовах, визначених договором. Доказами виконання цього зобовязання зі сторони відповідача є фінансові документами про оплату отриманого товару по цінам, кількості, асортименту та в терміни, погоджені в договорі. Оскільки відповідачем не надано суду оформлених належним чином доказів оплати товару, спірну вимогу позивача про стягнення 11746 грн. 76 коп. основного боргу, 7686 грн. 69 коп. штрафу, 7589 грн. 37 коп. 26% річних, 9185 грн. 97 коп. інфляційних втрат, що разом складає 36208 грн. 79 коп., суд визнає обґрунтованою, доказаною і задовольняє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Агро-Шанс», ідентифікаційний код 36036974, місцезнаходження: 20634, Черкаська область, Полянський район, село Лебедин, вул. Рахімова, буд. 38 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Амако Україна», ідентифікаційний код 21665011, місцезнаходження: 08322, Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, 2, п/р 4006 в ПАТ «Сіті банк» м. Київ, МФО 300584 - 11746 грн. 76 коп. основного боргу, 7686 грн. 69 коп. штрафу, 7589 грн. 37 коп. 26% річних, 9185 грн. 97 коп. інфляційних втрат, 1218 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 08.02.2016 року.

Суддя В.М. Грачов