КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2016 р. Справа№ 910/26368/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши

апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Київській області

на рішення

господарського суду міста Києва

від 07.12.2015 року

у справі № 910/26368/15 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Державного підприємства - Український державний

інститут з проектування об'єктів дорожнього

господарства "Укрдіпродор"

до Служби автомобільних доріг у Київській області

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Київській області (03680, м. Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 11-А; ідентифікаційний код 26345736) на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" (03037, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 39/1; ідентифікаційний код 05416892), грошові кошти: 1845640,40 грн. (один мільйон вісімсот сорок п'ять тисяч шістсот сорок гривень 40 копійок) основного боргу та 27684,60 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 60 копійок) судового збору.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Служба автомобільних доріг у Київській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 р. та прийняти нове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 р. Службі автомобільних доріг у Київській області відновлено строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 р., прийнято її до розгляду, порушено апеляційне провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г..

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.02.2016 року, у зв'язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/26368/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М.; судді: Калатай Н.Ф., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Київській області

В судове засідання 16.02.2016 року представники позивача та відповідача не з'явилися.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 04.05.2012 року між Службою автомобільних доріг у Київській області (замовник) та Державним підприємством - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (підрядник) (разом - сторони) укладено Договір № 650/25-12 на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп, Київська область (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник зобов'язується до червня 2012 року виконати роботи по розробленню проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, а замовник прийняти і оплатити.

Згідно з п. 1.2. Договору найменування робіт: ДБН Д.1.1.-7-2000 Розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп, Київська область.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що замовник протягом 15 днів від дня одержання акту здачі-приймання робіт підписує його та перевіряє належність його виконання і повертає підряднику або надає мотивовану відповідь від прийняття робіт з переліком недоліків в письмовому вигляді. Якщо замовник письмово не висунув мотивованих зауважень до проектно-кошторисної документації - вона вважається такою, що прийнята замовником без зауважень і підлягає оплаті. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням.

Ціна договору становить 3500000,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів з держбюджету, коштів державної підтримки, кредитних коштів на рахунок замовника), але не більше 95% до отримання позитивного висновку експертизи та погодженої технічної документації по землеустрою.

Згідно з п. 4.2. Договору підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти прийняття виконаних підрядником робіт, які складаються підрядником і подаються для підписання замовнику до 25 числа поточного місяця. Виконані роботи субпідрядними організаціями передаються на оплату замовнику підрядником за підписами та печатками підрядника та субпідрядника. До акту виконаних робіт додаються виконавчі кошториси з усіма підтверджуючими документами та технічний звіт.

На виконання умов Договору позивачем були виконані підрядні роботи на суму 1845640,40 грн., а відповідачем прийняті останні, що підтверджується кошторисами, звітом по розробленню проектно-кошторисної документації транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп та актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) № 352 від 27.12.2012 року на суму 1845640,40 грн.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору № 650/25-12 на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп, Київська область від 04.05.2012 року щодо оплати виконаних робіт з останнього підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1845640,40 грн.

Відповідач у відзиві зазначив, що станом на день розгляду спору грошові кошти з державного бюджету на погашення заборгованості за Договором №650/25-12 на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп, Київська область від 04.05.2012 року на рахунок відповідача не надходили, у зв'язку із чим строк виконання зобов'язання не настав.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконано підрядні роботи по розробленню проектно-кошторисної документації транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп та актом здачі-приймання виконаних робіт (послуг) № 352 від 27.12.2012 року на суму 1845640,40 грн., проте станом на день розгляду спору вартість вказаних робіт відповідачем не оплачено, що підтверджено відповідачем та актом звіряння за період з 05.05.2012 року по 18.08.2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, з урахуванням положень Договору № 650/25-12 на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 21+767 автомобільної дороги М-06 Київ - Чоп, Київська область від 04.05.2012 року, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов'язок відповідача оплатити виконані роботи настав на наступний день з дня підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) №352 від 27.12.2012 року, тобто 28.12.2012 року, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Чинним законодавством України встановлено, що при укладанні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Цивільного кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Бюджетні установи, для свого нормального функціонування і здійснення передбаченої установчими документами діяльності, укладають договори, оплата за якими здійснюється за рахунок бюджетних коштів. При цьому, не зважаючи на залучення до відносин між бюджетними установами бюджетних коштів, зазначені відносини є не бюджетними, а господарсько-правовими.

Статтею 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, отже для таких господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, в тому числі й державних органів, організацій та установ, заснованих на державній власності, яким, зокрема, є відповідач.

Згідно з частиною першою ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Таким чином, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не звільняють від виконання правовідношення щодо оплати виконаних підрядником робіт. Тобто, у даному випадку, відповідач, як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за Договором, і така відповідальність не може ставитись у залежність здійснення фінансування з державного бюджету.

Згідно п. 5 оглядового Листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18.02.13 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Крім того, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.05) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.04) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 року у справі №910/26368/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/26368/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло