КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р. Справа№ 925/1586/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Денжанська О.С. за довіреністю від 23.11.2015;

від відповідача 3: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015

у справі №925/1586/15 ( В.М. Грачов)

за позовом Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс"

до Комунального підприємства "Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності", Черкаської обласної ради і виконавчого комітету Черкаської міської ради

про визнання нечинним договору оренди нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 у позові Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс" до Комунального підприємства "Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності", Черкаської обласної ради і виконавчого комітету Черкаської міської ради відмовлено повністю повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство "Черкаси-Промекоресурс", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 повністю та повернути вищевказану справу на новий розгляд.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №925/1586/15 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.02.2016.

У судове засідання 03.02.2016 з'явився представник відповідача 2. Представники позивача та відповідача 1,3 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача та відповідача 1,3 не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та відповідача 1,3.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

30.12.2013 позивачем - приватним підприємством "Черкаси-Промекоресурс, як орендарем, і комунальним підприємством "Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності", як орендодавцем, укладено договір № 73-2013 оренди нерухомого майна (будівлі, споруди, приміщення), що належить до обласної комунальної власності. Статтею 1 цього договору його сторони визначили предмет договору, згідно з яким орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення 3-го поверху № 16, 17, 18, 19 корисною площею 105,9 кв. м, площі спільного користування 41,83 кв. м, загальною площею 147,73 кв.м., розміщене за адресою: вул. Хрещатик, 225, м. Черкаси. Сторонами договору погоджено усі істотні умови цього договору, зокрема, і щодо орендної плати, строку дії, порідку зміни і припинення договору тощо.

За актом приймання - передачі від 01.01.2014, підписаним представниками обох сторін, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування на умовах оренди нежитлові приміщення 3-го поверху № 16, 17, 18, 19, корисною площею 105,9 кв.м., площа спільного користування 41,83 кв.м., загальною площею 147,73 кв.м., розміщені за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, б. 225, які є об'єктом договору оренди №73-2013 від 30.12.2013.

Рішеннями господарського суду Черкаської області від 09.09.2014 у справі № 925/1374/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, від 15.05.2015 року у справі № 925/426/15 стягнуто з приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс" на користь комунального підприємства "Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності" на підставі договір оренди нерухомого майна № 73-2013 від 30.12.2013 заборгованість з орендної плати і відшкодування витрат на оплату комунальних послуг та на утримання комунального майна за період користування.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2015 у справі № 925/656/15 розірвано договір оренди нерухомого майна № 73-2013 від 30.12.2013, укладений між комунальним підприємством "Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності" і приватним підприємством "Черкаси-Промекоресурс", з мотивів систематичного порушення умов договору орендарем, приватне підприємство "Черкаси-Промекоресурс" виселено із орендованих приміщень.

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідачів про визнання нечинним договору № 73-2013 від 30.12.2013 оренди нерухомого майна (будівлі, споруди, приміщення), що належить до обласної комунальної власності, укладеного позивачем, як орендарем, та відповідачем-1, як орендодавцем з мотивів укладення цього договору зі сторони орендодавця не уповноваженою особою та шляхом зловживання довірою.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 203, 204, ч. 1 ст. 215 ЦК України: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка, зокрема, щодо прав та обов'язків сторін. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 230 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману. Згідно з ч. 1 цієї статті, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Поняття цивільної правоздатності і дієздатності юридичної особи визначені нормами статей 91, 92 ЦК України. За їх змістом цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів, зокрема, обману і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину. Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв'язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб'єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

З огляду на викладені обставини справи та з урахуванням наведених норм законодавства суд вважає, що цивільна право- і дієздатність відповідача-1, його право розпоряджатись нерухомим майном, яке є предметом договору оренди № 73-2013 від 30.12.2013, підтверджені наявними у справі належними і допустимими доказами. Навпаки, зазначені позивачем обставини обману, у тому числі шляхом зловживання довірою, позивачем не доведені.

Крім того, відповідно до п. 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 у справі №925/1586/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Черкаси-Промекоресурс" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 у справі №925/1586/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.11.2015 у справі №925/1586/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1586/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна