ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2016 р.Справа № 922/6320/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" м. Київ
до Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації, смт.Хорошеве
про стягнення коштів в розмірі 1558057,69 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України" м. Київ звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації, смт. Хорошеве про стягнення заборгованості в розмірі 1 558 057,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на невчасну сплату відповідачем коштів за імпортований природний газ за Договором № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 року, з урахуванням чого та враховуючи приписи ст.ст. 525, 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути 3% річних в розмірі 126 087,76 грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 1 257 624,93грн., пеню в розмірі 174 344,99 грн. Крім того, до стягнення з відповідача заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 21.12.2015 року о 09:15 годині.

У судовому засіданні 21.12.2015 року було оголошено перерву до 05.01.2016 року о 10:45 год.

28.12.2015 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 278665,02 грн.; відмовити позивачу в частині стягнення 3% річних в сумі 687, 32грн.; відмовити позивачу в стягненні пені в повному обсязі, також надав суду клопотання про зменшення розміру пені на 100%.

Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

28.12.2015 року до суду від відповідача надійшов супровідний лист, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують повну оплату заборгованості за договором в сумі 8362448,78 грн., яка утворилась станом на 04.04.2014р.

Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору №13/2618-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. не своєчасно оплатив вартість поставленого газу (з простроченням строків передбачених умовами договору), у зв'язку з цим позивач просить стягнути 174344,99 грн. - пені, 126087,76 грн. - 3% річних та 1257624,93 грн. - інфляційні втрати.

Представник відповідача у судовому засіданні частково визнає заборгованість, просить суд відмовити позивачу в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 278665,02 грн.; відмовити позивачу в частині стягнення 3% річних в сумі 687, 32грн.; відмовити позивачу в стягненні пені в повному обсязі, підтримує клопотання про зменшення розміру пені на 100%.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 26.01.2016 року до 03.02.2016 року до 10 години.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач, Продавець) та Комунальним підприємством теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (надалі - відповідач, Покупець) був укладений договір № 13/2618-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві, товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Договір укладається на розсуд сторін.

Відповідно до пункту 1.1. договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно пункту 1.2. договору, газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до пункту 2.1. договору, продавець передав покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ в обсязі до 10946,685 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів на суму 10 938 729,92 грн.

Згідно пункту 3.1. договору, продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до пункту 3.3. договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Згідно пункту 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до договору купівлі-продажу природного газу від 28 грудня 2012 року позивач передав у власність покупцю протягом січня - грудня 2013 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 10938729,92 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 21 жовтня 2013 б/н року на загальну суму 29106,13 грн. (за січень 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 2181479,37 грн. (за січень 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 1829973,57 грн. (за лютий 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 25571,30 грн. (за лютий 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 27830,97 грн. (за березень 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 2017744,27 грн. (за березень 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 380450,90 грн. (за квітень 2013 року),

- від 21 жовтня 2013 року б/н на загальну суму 6741,06 грн. (за квітень 2013 року),

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 13890,61 грн. (за жовтень 2013 року),

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 915651,86 грн. (за жовтень 2013 року),

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 19563,37 грн. (за листопад 2013 року),

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 1258260,34 грн. (за листопад 2013 року),

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 30140,40 грн. (за грудень 2013 року)

- від 24 січня 2014 року б/н на загальну суму 2202325,77 грн. (за грудень 2013 року).(а.с.24-37).

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, оскільки частково сплатив за поставлений газ на суму 10938729,92 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації оплату за поставлений газ здійснював несвоєчасно, що підтверджується сальдо та довідкою по операціях щодо покупця (а.с.38-40).

Відповідач вказував на той факт, що частина розрахунків з позивачем за період заявлений позивачем у позові по договору № 13/2618-ТЕ-32 на купівлю-продаж природного газу, на яку була позивачем нарахована пеня, 3 % річних та інфляційні витрати були проведені на підставі:

- договору про організацію взаєморозрахунків № 339/30 від 16.09.2014 р. на суму 377785,58 грн. у відповідності до платіжного доручення № 17 від 26.09.2014 р., проведеного банком 13.10.2014 р.;

- договору про організацію взаєморозрахунків № 365/30 від 24.09.2014 р. на суму 7318795,20 грн. у відповідності до платіжного доручення № 18 від 30.09.2014 р., проведеного банком 15.10.2014 р.;

- спільних протокольних рішень: № 929 від 17.04.2014 р. разом з платіжним дорученням № 9, згідно якого оплата була проведена 25.04.2014 р. на суму 346306,00 грн.; № 1383 від 18.06.2014 р. разом з платіжним дорученням № 11, згідно якого оплата була проведена 25.06.2014 р. на суму 181057,00 грн.; № 1542 від 16.07.2014 р. разом з платіжним дорученням № 10, згідно якого оплата була проведена 23.07.2014 р. на суму 46119,00 грн.; № 1661 від 17.08.2014 р. разом з платіжним дорученням №12, згідно якого оплата була проведена 22.08.2014 р. на суму 45099,00 грн.; № 1799 від 16.09.2014 р. разом з платіжним дорученням № 14, згідно якого оплата була проведена 24.09.2014 р. на суму 47287,00 грн.

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ № 20 від 11.01.2005.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ №20 від 11.01.2005, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009, який був чинним станом на час отримання субвенцій за протокольними рішеннями (п.1.1. Порядку).

В пункті 3 вище наведених Спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок та строки проведення взаєморозрахунків, зокрема визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, уклавши Спільні протокольні рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за спожитий природний газ, поставлений відповідно до договору № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р.

Для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 7.2. договору № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р., та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених вище вказаними Спільними протокольними рішеннями.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.03.2015 у справі № 924/1808/14 та від 1.12.2015 у справі № 922/3285/15.

За змістом п.п. 2 п. 10 договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р. У п. 15 договорів про організацію взаєморозрахунків визначили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Таким чином, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за спожитий природний газ, поставлений відповідно до договору № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р.

Для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 7.2. договору № 13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р., та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених вище вказаними договорами про організацію взаєморозрахунків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України по справам №5011-1/1043-2012-42/528-2012 від 9.09.2014 р. (№ 3-105гс14), № 5011-35/1272-2012-42/527-2012 від 9.09.2014 р. (№ 3-102гс14), № 5011-35/1533-2012-19/522-2012 від 0.09.2014 р. (3-101гс14), 924/1230/14 від 1.07.2015 р. (3-322гс15).

У свою чергу суд перевірив розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних витрат зроблений позивачем, й враховуючи той факт, що уся сума заборгованості по договору №13/2618-ТЕ-32 від 28.12.2012 р. на яку позивач нарахував пеню, 3 % річних та інфляційні витрати була повністю погашена на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та Спільних протокольних рішень приходить до висновку про те, що нарахування (пеня, 3 % річних та інфляційні витрати) зроблені на суму заборгованості, що була погашена у відповідності до договорів про організацію взаєморозрахунків та Спільних протокольних рішень, були зроблені позивачем безпідставно, тому у цій частині відмовляє позивачу у позовних вимогах.

Судові витрати повністю покладаються на позивача, оскільки позивачу було відомо про правову позицію Верховного Суду України щодо предмету спору в даній справі, оскільки позивач був стороною у справах, що розглядались Верховним судом України та по яким прийняті відповідні постанови, однак позивач незважаючи на вказану правову позицію звернувся з даним позовом до суду та при зверненні з даним позовом не повідомив суду про наявність розрахунків на підставі договорів про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3