ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 лютого 2016 року Справа № 910/24625/13

господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О.(доповідач),
суддівАкулової Н.В., Саранюка В.І.,
перевіривши касаційну скаргу комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 30.11.2015
у справі№ 910/24625/13 господарського суду міста Києва
за позовомпублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія Київводоканал"
докомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
простягнення 4 322 071,57 грн
та за зустрічним позовом комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
допублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія Київводоканал"
провизнання відсутнім права

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України, не приймається до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Відповідно до п. 1.3. цієї Інструкції, її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, та обов'язкові для виконання ними.

Відповідно до п. 3.8. вказаної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Згідно з п. 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" оскаржує ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015.

Відповідно до платіжного доручення № 2248, доданого до касаційної скарги, судовий збір сплачено заявником 21 грудня 2015 року з призначенням платежу "Судовий збір за подан. касац. скарги на Постанову КАГС по справі № 910/24625/13 за КП "ЦОС Шевч-го ра-ну". Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаного платіжного доручення містить відомості про те, що судовий збір сплачено на інший судовий акт, ніж оскаржує відповідач до суду касаційної інстанції.

За таких обставин подане платіжне доручення не може вважатись належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015.

Керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 у справі № 910/24625/13 повернути скаржнику.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Акулова

В. Саранюк