ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без розгляду

"15" лютого 2016 р.Справа № 14/17-4268-2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_1

Представники сторін та третьої особи в судове засідання не зявились, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Горького» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 12.01.2015р. №14/17-4268-2011 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду

у справі №14/17-4268-2011

за позовом прокурора Київського району в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідачів:

1)Виконавчого комітету Одеської міської ради;

2)Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»;

3)Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Горького» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

про визнання незаконними та скасування рішення, свідоцтва та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року прокурор Київського району в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до місцевого господарського суду з позовом (з урахуванням уточнень до нього від 13.01.2012р.) до виконавчого комітету Одеської міської ради, Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ПрАТ «Укрпрофоздоровниця»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Горького» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП «Клінічний санаторій ім. Горького») про визнання незаконними та скасування:

-рішення виконкому Одеської міської ради від 20.10.2000р. №635 «Про оформлення свідоцтва про право власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на будівлі санаторію ім. Горького, розташовані за адресою: Фонтанська дорога, 165»;

-свідоцтва від 20.10.2000р. №010076 про право власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на будівлі загальною площею 14449 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165;

-розпорядження Київської районної державної адміністрації від 26.05.2008р. №434 «Про упорядкування адреси будівель санаторію ім. Горького по вул. Фонтанська дорога, 165»;

-свідоцтва від 05.06.2008р. №823069 про право власності ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на будівлі загальною площею 15986,5 кв.м. за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165;

-визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на нежитлові будівлі загальною площею 14449 кв.м., які зазначені у свідоцтві 20.10.2000р. №010076 про право власності.

Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2011р. справу призначено до колегіального розгляду.

Ухвалою місцевого господарського суду від 13.02.2012р. залучено до участі у справі в якості відповідача Київську районну державну адміністрацію.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.04.2012р., залишеною без змін постановами суду апеляційної інстанції від 26.04.2012р. та суду касаційної інстанції від 18.12.2012р., призначено по справі комплексну будівельно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, у звязку з чим провадження у справі зупинено.

14.11.2014р. до суду першої інстанції надійшло повідомлення експерта від 12.11.2014р. №3601 про неможливість виконання судової будівельно-технічної експертизи, у звязку з чим ухвалою суду першої інстанції від 05.12.2014р. поновлено провадження у справі із призначенням до розгляду.

05.01.2015р. ДП «Клінічний санаторій ім. Горького», як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернулось до місцевого господарського суду з зустрічною позовної заявою до Фонду державного майна України про визнання права власності на будівлі санаторію ім. Горького загальною площею 15986,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 165.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.01.2015р. (головуючий суддя Горячук Н.О., судді Рога Н.В., Панченко О.Л.) зустрічну позовну заяву ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» повернуто без розгляду на підставі п.п. 1, 4, 6 ст. 63 ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2015р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суд України від 01.04.2015р., апеляційну скаргу ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» на ухвалу суду першої інстанції від 12.01.2015р. повернуто без розгляду по п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

24.06.2015р. ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» вдруге звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду від 12.01.2015р., яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.07.2015р. прийнята до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та зобовязано надати суду оригінал позовної заяви з додатками, що були повернуті оскарженою ухвалою суду.

Ухвалою Одеської апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. апеляційну скаргу залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України, у зв'язку із неподанням витребуваних документів.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.10.2015р. касаційну скаргу ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» на ухвалу суду апеляційної інстанції від 16.07.2015р. повернуто без розгляду по п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2015р. ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. залишено без змін.

27.01.2016р. до суду апеляційної інстанції втретє надійшла апеляційна скарга ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» на ухвалу суду першої інстанції від 12.01.2015р., в якій останнє просило її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги санаторій зазначив, що останнім при поданні зустрічної позовної заяви не сплачено судовий збір за її подання, але відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, проте суд не звернув на це увагу, не врахував майновий стан сторони та постановив необґрунтовану та незаконну ухвалу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та зобовязано останнього надати в судове засідання докази відправлення копії апеляційної скарги з додатками відповідачу 3 Київській районній державній адміністрації Одеської міської ради, оригінал позовної заяви (вх. № господарського суду Одеської області 16/15 від 05.01.2015р.) з усіма додатками, що були повернуті разом з оскарженою ухвалою суду від 12.01.2015р.

Відзиви на апеляційну скаргу від прокурора та сторін не надходили.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

В судове засідання апеляційної інстанції 15.02.2016р. представник скаржника не зявився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 150 т.8). Вимоги ухвали сулу від 01.02.2016р. не виконав, про причини неподання витребуваних судом документів не повідомив.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки: стягнення штрафу з винної сторони в доход державного бюджету України (пункт 5 статті 83 ГПК); винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 ГПК). При цьому слід мати на увазі, що передбачене пунктом 5 статті 83 ГПК право господарського суду у прийнятті рішення стягнути з винної сторони штраф у доход державного бюджету України стосується не лише рішень, прийнятих по суті справи, а й ухвал, у тому числі тих, якими розгляд справи не закінчується (наприклад, ухвали про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання представника учасника судового процесу та/або неподанням ним витребуваних судом матеріалів тощо). У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК. У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися в подальшому й судом апеляційної інстанції.

Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення. Залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи, викликане недотриманням позивачем установлених законом умов порушення і нормального розвитку судового процесу.

Як зазначено у п. 4.8. означеної постанови пленуму Вищого господарського суду України залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Від припинення провадження у справі залишення позову без розгляду відрізняється підставами та наслідками. Після залишення позову без розгляду допускається повторне звернення до господарського суду. Господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Перелік підстав залишення позову без розгляду є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Якщо позивач без поважних причин не подав витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору, господарський суд залишає позов без розгляду. У цьому приписі встановлено процесуальну санкцію за невиконання вимог суду: а) неподання позивачем документів, які витребувані судом і необхідні для вирішення спору; б) представник позивача не з'явився на виклик господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. У разі неподання витребуваних судом документів суд не вправі залишити позов без розгляду, якщо визнає причини неподання документів поважними. Що ж до нез'явлення представника позивача, то суд залишає позов без розгляду незалежно від причин нез'явлення. Якщо причини неподання витребуваних судом документів визнані судом поважними і ці документи знаходяться не в позивача, суд за клопотанням позивача може витребувати їх в порядку ст. 38 ГПК.

Пунктом 4.9. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України встановлено, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами. Позов може бути залишений без розгляду й частково, а саме в частині однієї із заявлених позовних вимог. Припис зазначеного пункту частини першої статті 81 ГПК може застосовуватися на загальних підставах і в здійсненні перегляду справ в апеляційній і в касаційній інстанціях (щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг).

За умовами п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» із змінами і доповненнями згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК. Отже, правила, які встановлено тільки для розгляду справ у першій інстанції, застосуванню апеляційним судом не підлягають. Зокрема, не повинні застосовуватись апеляційним судом правила про об'єднання позовних вимог (стаття 58 ГПК), про подання зустрічного позову (стаття 60 ГПК) та про видачу наказу (стаття 116 ГПК). Положення розділів I - XI ГПК мають загальний характер і можуть застосовуватись апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційній інстанції суд відповідно до частини першої статті 101 ГПК повторно розглядає справу та згідно із статтею 103 ГПК має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення. Норми ГПК щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції, крім передбаченого статтею 24 ГПК права залучати до участі у справі іншого відповідача, здійснити за згодою позивача заміну первісного відповідача належним відповідачем та зазначеного у статті 27 ГПК права залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Апеляційна інстанція не застосовує положення ГПК щодо затвердження господарським судом мирової угоди та відмови позивача від позову.

За змістом п. 7 означеної постанови пленуму Вищого господарського суду України суд апеляційної інстанції може залишити апеляційну скаргу без розгляду у звязку із неподанням витребуваних доказів на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

У відповідності до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

В даній справі перегляд оскарженої ухвали суду відповідно до вимог ст. 106 ГПК України унеможливлюється відсутністю в матеріалах справи оригіналу зустрічної позовної заяви ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» із додатками, що були подані до суду першої інстанції, адже суд апеляційної інстанції внаслідок невиконання вимог ухвали від 01.02.2016р. позбавляється можливості виконання вимог ч. 7 ст. 106 ГПК України у разі, якщо за результатом апеляційного перегляду ухвали від 12.01.2015р. дійде до висновку про необхідність її скасування та направлення матеріалів зустрічної позовної заяви ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» на розгляд місцевого господарського суду.

З урахуванням того, що скаржником без поважних причин не виконано вимоги ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2016р., не повідомлено суду про причини невиконання вимог ухвали суду станом на 15.02.2016р., судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» слід залишити без розгляду по п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. ст. 86, 99 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Горького» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на ухвалу господарського суду Одеської області від 12.01.2015р. №14/17-4268-2011 про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран