ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Справа № 915/1284/14

м. Миколаїв

за позовом: Приватного підприємства Миколаїввтормет, 54055, м. Миколаїв. АДРЕСА_1

до відповідача: Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 54029, м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2а

про: забезпечення безперешкодного доступу.

Суддя Васильєва Л.І.

Представники:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не з'явився

13 серпня 2014р. позивач звернувся до суду із позовною заявою про зобовязання ДП Миколаївський облавтодор забезпечити безперешкодний доступ працівників ПП Миколаїввтормет для розукомплектування по елементам та вивезення з території АБЗ філії Миколаївська ДЕД ДП Миколаївський облавтодор за адресою: 56664, Миколаївська область, Новоодеський район, Київське шосе, 6 придбаного на аукціоні державного майна підїзної колії ДП Суднобудівний завод ім.. 61 Комунара за окремими елементами, а саме (стрілочні переводи, рейки, шпали, костилі, накладки, підкладки, стикові болти).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.10.2014р. провадження у справі №915/1284/14 було зупинено до розгляду по суті господарським судом повязаної з нею справи №915/1659/14.

28.01.2015р. відповідач звернувся до суду із клопотанням про поновлення провадження у справі №915/1284/14. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.12.2014 року провадження у справі №915/1659/14 припинено.

У звязку з вищенаведеним, ухвалою від 28.01.2015р. суд провадження у справі поновив, розгляд справи призначив на 26.02.2015р.

26.02.2015р. від позивача надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі № 915/1284/14. Клопотання обґрунтоване тим, що 05.02.2015р. ПП Миколаїввтормет звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 15.12.2014р. у справі № 915/1659/14.

Ухвалою від 23.09.2015р. суд провадження у справі поновив, розгляд справи призначив на 15.10.2015р.

Ухвалою від 15.10.2016 року, суд провадження у справі зупинив до вирішення господарським судом повязаної з нею справи № 915/1245/15.

Ухвалою від 15.01.2016 року провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 01.02.2016р. об 11 год. 20 хв.

01.02.2016р. позивач заявив клопотання про повторне зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи № 915/1245/15.

Судом встановлено, що рішення від 03.12.2015 у справі № 915/1245/15 у строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України оскаржено не було та набрало законної сили.

Доказів прийняття Одеським апеляційним судом апеляційної скарги від 01.02.2016 року відповідачем не надано.

В звязку з цим, суд відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Позивач придбав на аукціоні з примусового продажу майна боржника - ДП "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" елементи залізничної колії, що підтверджується відповідними актами державного виконавця про примусову реалізацію майна.

Під час демонтажу придбаної на аукціоні залізничної колії виявилося, що деякі її ділянки заходять на територію субєктів господарювання, в т.ч. на територію АБЗ філії відповідача «Миколаївська ДЕД» за адресою: 56664, Миколаївська обл., Новоодеський район, Київське шосе, 6.

Враховуючи, що частина придбаного на аукціоні державного майна - під'їзної колії ДП «Суднобудівний завод ім.61 Комунара» (в розукомплектованому стані) перебуває на території філії відповідача, його працівники не дозволили працівникам ПП «Миколаїввтормет» вивозити з території філії придбане на аукціоні майно.

20 лютого 2014 року директор ПП «Миколаїввтормет» ОСОБА_1 нарочно предявив претензію відповідачу з вимогою забезпечити безперешкодний доступ працівникам ПП «Миколаїввтормет» для остаточного розукомплектування по елементам та вивезення з території відповідача придбаного на аукціоні державного майна підїзної колії ДП «Суднобудівний завод ім..61 Комунара». До цього часу відповіді на претензію не отримано.

Відповідач у письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що предметом даного спору стало майно, що належить ДП «Миколаївський облавтодор», а саме підїзні залізничні шляхи протяжністю 3 км., які розташовані на території АБЗ філії «Миколаївська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор». Вказує, що жодного майна, що належить ПП «Миколаїввтормет» на території відповідача не розташовано, а тому вимоги щодо надання доступу є необґрунтованими та безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

31.10.2013 року позивач став переможцем аукціону, проведеного Миколаївською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" з приводу реалізації майна державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара".

Як вбачається з наданих позивачем актів від 11.11.2013 року державного виконавця про примусову реалізацію арештованого рухомого майна на аукціоні (дев'ять актів) позивач придбав стрілочні переводи в розукомплектованому стані, стикові болти в кількості 2391 шт., накладки в кількості 1174 шт., підкладки типу КБ в кількості 2020 шт., залізобетонні шпали в кількості 3966 шт., костилі, підкладки типу ДО 4010 шт., рейки типу Р50 довжиною 2633 м., рейки типу Р43 довжиною 11654 м. (а.с. 65-73).

Розташування придбаного з аукціону майна на території відповідача за адресою: м.Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 117 позивач обґрунтував доданими до позову фотокопією схеми частини залізничної під'їзної колії ДП "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара", яка примикає до ст. Тернівка, а також фотокопією документу під назвою "продольный профиль и развернутый план подъезного пути завода ім. 61-Комуннара по станции Терновка-Николаевская Одесской ж.д." (а.с. 26-27).

Факт не допуску відповідачем працівників позивача на територію позивач обґрунтував залишеною відповідачем без відповіді претензією про забезпечення безперешкодного доступу працівникам ПП «Миколаїввтормет» для розукомплектування по елементам та вивезення з території підприємства відповідача придбаного на аукціоні державного майна підїзної колії ДП «Суднобудівний завод ім.. 61 Комунара» (а.с. 84).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглянувши вимоги позивача та представлені докази на підтвердження викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно встановленою підвідомчістю господарських справи за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, виходячи з положень ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний довести, що на дату пред'явлення позовної заяви до суду порушено його право власності на придбане з аукціону майно, а саме, що позивач є власником відповідного майна і це майно незаконно перебуває у відповідачів, проти його волі.

Як зазначалося вище наявність у позивача права власності на відповідне майно (частин залізничної колії) позивач підтвердив актами державного виконавця про примусову реалізацію майна.

При цьому, при вивченні змісту зазначених актів не можна встановити місце розташування придбаного позивачем майна та відповідальної особи, на зберіганні якої воно перебувало.

У доданих до позову графічних матеріалах - фотокопії схеми частини залізничної під'їзної колії ДП "Суднобудівний завод ім. 61 Комунара", яка примикає до ст. Тернівка, а також фотокопії документу під назвою "продольный профиль и развернутый план подъезного пути завода ім. 61-Комуннара по станции Терновка-Николаевская Одесской ж.д." не міститься даних про розташування елементів залізничної колії за адресою Миколаївська область , Новоодеський район, Київське шосе, 6. Крім того, позивачем не зазначено походження цих документів та як наслідок їх належність в якості доказів.

Як вбачається з актів про примусову реалізацію майна позивач придбав саме елементи залізничної колії (речі з родовими ознаками ст. 184 ЦК України), а не залізничну колію, яка може бути розташована на окремій земельній ділянці, в тому числі на земельній ділянці по проспекту героїв Сталінграду, 117 у м. Миколаєві.

Згідно ст.. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.12.2015 року у справі № 915/1245/15, за позовом Приватного підприємства Миколаїввтормет до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України , ОСОБА_2 сільської ради в особі виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради №12 від 08.02.2006 в частині оформлення за Дочірнім підприємством Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України права власності на залізничні підїзні колії, що розташовані по Київському шосе, 6 та Київському шосе, 6-А в с.Баловне Новоодеського району; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.06.2006, в частині передання у власність Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України залізничних підїзних колій позначених як споруда №10; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.04.2006, в частині передання у власність Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України залізничних підїзних колій позначених як споруда №11 встановлено, що придбане позивачем на аукціоні майно є розукомплектованою залізничною колією, яка починається від огорожі заводу та примикає до станції Тернівка. При цьому, підїзні колії, які знаходяться на території Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України не були предметом обстеження при вчиненні виконавчих дій, і їх комплектуючі частини не ввійшли до акту опису і, відповідно, не були продані позивачу, тобто на ці підїзні колії позивач не набув права власності.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту незаконного заволодіння відповідачами придбаним майном, власником якого є позивач, а також наявності між сторонами спору станом на дату пред'явлення позовної заяви.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивач обрав невірний спосіб захисту права власності.

Відповідно до приписів ст. ст. 387 та 388 Цивільного кодексу України власник вправі витребувати належне йому майно від особи, яка незаконно заволоділа ним або від добросовісного набувача за певних обставин.

Відповідач заявив позовну вимогу про зобовязання відповідача забезпечити безперешкодний доступ працівників позивача на територію відповідача, що не відповідає способу захисту права власності зазначеному у ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Таким чином, за результатами розгляду справи позивачем не було доведено наявність порушення права власності на придбане майно з боку відповідача на дату пред'явлення позову до суду та фактичного розташування його майна за адресою: 56664, Миколаївська область, Новоодеський район, Київське шосе, 6

Отже, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2016р.

Суддя Л.I. Васильєва