ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 922/6296/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРАГРОПРОМ", м.Київ
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України", с.Бірки Харківської області 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 академія аграрних наук України, м.Київ
про стягнення 1240755,44 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (дов. №35 від 20.10.2015 року);

відповідача - не з'явився;

3-ї особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРАГРОПРОМ", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України" про стягнення 1240755,44 гривень за договором поставки №ПД-15/06/12-01 від 15.06.2012 р., з яких 738948,60 грн. боргу, 62132,42 грн. 3% річних, 439674,42 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 12.01.2016 р. Також, відповідною ухвалою залучено до участі у справі в якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 академію аграрних наук України.

12.01.2016 р. позивач за супровідним листом (вх.№595) надав до суду витребувані документи.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи надані документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.01.2016 р. було відкладено розгляд справи на 02.02.2016 р.

В судовому засіданні 02.02.2016 р. позивач позовні вимоги підтримував, змін не мав.

Відповідач та 3-тя особа у судове засідання 02.02.2016 р. своїх представників не направили, вимоги суду не виконали, про причину неявки суд не повідомили. Про дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65 ГПК України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами. За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами у порядку, передбаченому ст.75 ГПК України, без участі відповідача та 3-ої особи.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне.

15.06.2012 р. позивач та відповідач уклали договір поставки №ПД-15/06/12-01. Згідно з п.1.1 договору постачальник-позивач зобов'язується у 2012 р. передати у власність покупця-відповідача добрива азотні (товар), а покупець - прийняти та оплатити товар. Сторонами укладено Додаток №1 (Специфікацію) від 15.06.2012 р. до Договору.

Відповідно до умов договору та специфікації, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 738948,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №973 від 19.07.2012 р. (а.с.20).

Згідно з п.4.1. Договору оплата товару здійснюється до 180 календарних днів з дати поставки, але в будь-якому випадку до 31.12.2012 р.

Відповідач не сплатив заборгованість за отриманий товар до 01.01.2013 р.

01.12.2013 р. сторони підписали акт взаємних розрахунків щодо наявності у відповідача боргу перед позивачем у розмірі 738948,60 грн. за спірним договором (а.с.21-22).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний сплатити товар після його прийняття, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства та договору, вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів погашення боргу, те, що позовні вимоги обґрунтовані, правомірні, доведені матеріалами справи, суд задовольняє позовні вимоги в сумі основної заборгованості у розмірі 738948,60 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, перевіривши період та суми нарахування, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 62132,42 грн. 3% річних та 439674,42 грн. інфляційних такими, що підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у звязку з чим, вказані суми підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.525, 526, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України" (код 05460404; 63421, Харківська область, Зміївський р-н, с.Бірки, вул.Леніна, б.2-А; п/р 260027982 в ХОД АТ "ОСОБА_3 Аваль" м.Харків, МФО 350589) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "УКРАГРОПРОМ" (код 36529168; 04070, м.Київ, вул.Борисоглібська, 6-Б, п/р 4513 в ПАТ "ОТП ОСОБА_3", МФО 300528) 738948,60 гривень боргу, 62132,42 гривень 3% річних, 439674,42 гривень інфляційних та 18611,34 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_4