ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Справа № 915/2115/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Матвєєвій В.В.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 14.04.2015;

від відповідача ОСОБА_2, голова;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/2115/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївавтодор , вул. Новозаводська,34, м. Миколаїв,54028

до відповідача: Новопавлівська сільська рада, Миколаївська обл., Врадіївський р-н., с. Новопавлівка, вул. Леніна,30, 56341

про: стягнення 23 000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївавтодор звернулось до господарського суду з позовом до Новопавлівської сільської ради про стягнення 23 000 грн. суми боргу за договором підряду № 12 від 24.05.2013.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати виконаних робіт за договором підряду від 24.05.20130 № 12, укладеним між сторонами.

Відповідач позов позивача не визнав, посилаючись на те, що заборгованість виникла не з вини замовника, у звязку із тим, що Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» субвенція з обласного бюджету місцевим бюджетам за рахунок коштів субвенції державного бюджету на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах Миколаївської області не передбачена. Кошторис райдержадміністрації передбачає тільки видатки на утримання бюджетної установи на 2015 рік, що не дає змоги здійснити оплату кредиторської заборгованості за виконані роботи (по окремій програмі, яка в 2015 році обласним бюджетом не передбачено кошти для погашення кредиторської заборгованості на поточний та капітальний ремонт доріг). У відповідача відсутнє відповідне бюджетне фінансування щодо погашення заборгованості, а погашення заборгованості буде нецільовим використанням коштів. Отже просить в позові відмовити у звязку із його необґрунтованістю та безпідставністю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, при цьому суд виходить з такого:

24.05.2013 між сторонами був укладений договір підряду № 12 (далі договір), за яким позивач прийняв на себе зобовязання власними засобами або із залученням субпідрядних організацій виконати роботи з поточного ремонту догори по вул. Степовій в с.Новопавлівка. Договірна ціна робіт склала 23000 грн. Замовник зобовязується прийняти роботи та оплатити їх. ( п.1.1. Договору )

Згідно з п. 2.1. договору договірна ціна робіт, доручених позивачу для виконання, встановлюється договірною ціною, передбаченою даним договором, та складає 23 000 грн., в тому числі ПДВ- 3833 грн. Договірна ціна робіт по поточному ремонту обґрунтовується відповідно до ДБН Д.1.1-1:2000 зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 1.1. договору фінансування робіт по поточному ремонту обєкта здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Відповідно до п. 10.2. договору договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, а в частині грошових зобовязань до повного їх виконання.

На виконання умов договору позивач у грудні 2013 року виконав обумовлені договором роботи вартістю 23 000 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт (а.с.17-19).

Відповідач свої зобовязання з оплати вказаних робіт не виконав взагалі, у зв'язку з чим і виник спір у даній справі, що підтверджується позивачем та не визнається відповідачем.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 23 000 грн.

Згідно з приписами ст. 837 ЦК України за договором підряду одна особа (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст.525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором підряду, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують неналежне виконання позивачем вимог договорів, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані чинним законодавством, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Новопавлівської сільської ради,( Миколаївська обл., Врадіївський р-н., с. Новопавлівка, вул. Леніна,30, 56341, код 04376357) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївавтодор (вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028, код 36954743) 23 000 (двадцять три тисячи ) грн. 00 коп. основного боргу та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять ) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.02.2016.

Суддя С.М. Коваль