РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016Справа №910/30509/15

За позовом Національної академії наук України

До Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»

Про стягнення 3 082,51 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Тертичний Ю.І., довіреність № 17/950-12 від 04.06.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна академія наук України (далі -позивач) подала на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» (далі - відповідач) про стягнення 3082,51 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № б/н від 28.02.2014р.

Ухвалою суду від 03.12.2015р. порушено провадження у справі № 910/30509/15 та призначено розгляд на 15.01.2016 р.

14.01.2016р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

15.01.2016 представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав судовий розгляд справи на 08.02.2016р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

05.02.2016р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

08.02.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір № б/н про оренду нерухомого майна, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно, частину нежитлових приміщень в холі корпусу № 2, площею 2 кв.м, розміщене в будівлі за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирська 54, що перебуває на балансі Національної академії наук України, вартість якого визначена відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 30.11.2013 року та становила станом на 30.11.2013р. - 21197,00 грн.

Згідно п. 2.1 договору оренди, Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору (у разі нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акту приймання-передачі Майна.

Пунктом 3.1 договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.95 № 786 зі змінами (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за перший місяць оренди березень 2014 року -711 гривень 52 копійки, та ПДВ - 142,30 грн., а разом з ПДВ - 853 гривні 82 копійки.

Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2014 року встановлена (розрахована) шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди - листопад 2013 року на індекси інфляції за грудень 2013 року та січень 2014 року.

Крім орендної плати, орендар зобов'язаний сплачувати орендодавцю по розрахункам Орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до п. 3.3 договору оренди, орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за останній місяць про який є офіційна інформація оголошена Державною службою статистики України.

Згідно п. 3.4 Договору оренди орендна плата перераховується Орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця. Орендар до 15 числа кожного місяця зобов'язаний отримати у Відділі бухгалтерського обліку та звітності НАН України рахунки на сплату орендних та інших платежів та протягом 3-х банківських днів сплатити їх. Відповідальність за несвоєчасне отримання рахунків несе Орендар.

Пунктом 10.1 Договору оренди визначено строк його дії з 28 лютого 2014 року до 31 грудня 2016 р. включно.

На виконання умов договору оренди за Актом приймання-передачі приміщень від 28.02.2014 Орендодавець передав, а Орендар прийняв нерухоме державне майно, а саме: частину нежитлових приміщень в холі корпусу № 2, площею 2 кв.м, що розміщено за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 54 і знаходиться на балансі НАН України.

31.10.2015 між НАН України та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору оренди, згідно пункту 1 якої сторони домовилися розірвати Договір оренди з 31.10.2015.

31.10.2015 за актом приймання-передачі (повернення) приміщень, відповідач повернув НАН України орендоване приміщення.

Проте, станом на день подачі позову до суду, відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі, внаслідок чого останній має перед позивачем борг у розмірі 3082,51 грн., з яких: 2956,35 грн. - заборгованість за орендні платежі за період з вересня по жовтень 2015 року, 126,16 грн. - вартість відшкодування податку на землю, які позивач просив суд стягнути з відповідача за поданим, на розгляд суду, позовом.

Суд заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 613 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк «Національні інвестиції" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2015 № 172 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк «Національні інвестиції», згідно з яким з 18.09.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 ГПК України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Таким чином, на час розгляду в суді даного спору у відповідача діє тимчасова адміністрація.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені) інших фінансових (економічних санкцій); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог ; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

В подальшому відповідно до постанови Правління НБУ від 01 грудня 2015 р. № 853 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 грудня 2015р. № 214, «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та делегування повноважень ліквідатора банку».Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» (далі - АТ «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волощуку Ігорю Григоровичу на два роки з 03 грудня 2015 року до 02 грудня 2017 року включно. (Додаток № 4,5)

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частинами 1, 2, 4 та 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Фонд у семиденний строк, з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Даним правом скористався позивач, подавши заяву про визнання кредитором № 17/2200-6 від 25.12.2015. (копія якої наявна в матеріалах справи)

Таким чином, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „БАНК „НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ", задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 3082,51 грн., за договором оренди від 28.02.2014р. не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 11.02.2016р. )

Суддя В.І.Мельник