КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Справа№ 910/7872/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Мартюк А.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Світний Г.Г - дов. №12/09-15 від 22.09.15;

відповідача ОСОБА_4 -дов. №20 від 30.07.15.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця

ОСОБА_6

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015

у справі № 910/7872/15-г (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Будівельна компанія "Асгард"

до відповідача Фізичної особи-підприємця

ОСОБА_6

про стягнення договірного штрафу у сумі

1 981 000, 00 грн. за п. 9.3 Договору суборенди від

17.06.2010 б/н.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за яким просив:

- розірвати Договір суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Асгард", предметом якого є нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, вул.. Хрещатик/Заньковецької, буд. 15/4, лі. "А" (перший поверх, приміщення № 1 по №3, № 5 по №9 (групи приміщень №192), площею 173,6 кв.м.; підвал, приміщення № 4 та № 5 (групи приміщень № 170), площею 144,30 кв.м.);

- стягнути з відповідача договірний штраф у розмірі 1 981 000,00 грн. на підставі п. 9.3 названого Договору суборенди нежитлових приміщень.

12.05.2015 через відділ канцелярії суду І інстанції позивачем було подано Заяву про зміну предмету позову (т. 1 а/с 78-79), за якою він просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1 981 000,00 грн. у відповідності до п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010.

Позивач, пояснюючи зміну предмету позову, наголосив на наступному: "...ТОВ «Будівельна компанія «Асгард» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_6 про стянення 1 981 000, 00 грн. штрафу та розірвання Договору суборенди нежилих приміщень від 17.06.2010.

Вимоги щодо розірвання Договору були обґрунтовані тим, що орендарем надано в суборенду приміщення, якість якого не відповідає умовам Договору і його призначенню, враховуючи те, що вимоги Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.12.2013 не виконані, що робить неможливим використання суборендарем орендованих приміщень, суборендар, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 784 Цивільного кодексу України, направив ФОП ОСОБА_6 Лист за вих. № 02/02 від 23 лютого 2015р. про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 р. з 10 березня 2015 року (направлення зазначеного Листа підтверджується Квитанціями № 3232, №3233 від 23 лютого 2015 року).

Згідно з частинами 2, 3 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на суду.

Проте, 23 березня 2015 року ТОВ «БК «Асгард» отримало відповідь від ФОП ОСОБА_6 на Лист від 23 лютого 2015 року, в якому ФОП ОСОБА_6 зазначив, що вимоги сплати штрафу, у розмірі зазначеному у Листі ТОВ «БК «Асгард», не відповідають умовам Договору суборенди від 17.06.2010 та вимогам чинного законодавства.

ФОП ОСОБА_6 не заперечував з приводу розірвання Договору від 17.06.2010 року на підставах, зазначених в Листі від 23.02.2015, а висловив свою незгоду тільки з приводу сплати штрафу.

Важаємо, що між ТОВ «БК «Асгард» та ФОП ОСОБА_6 досягнуто згоди щодо розірвання Договору суборенди від 17.06.2010, починаючи з 10.03.2015.

Враховуючи те, що сторони Договору досягли згоди щодо розірвання Договору суборенди від 17.06.2010, необхідним є змінити предмет позову у справі № 910/7872/15-г.".

За Протокольною ухвалою місцевого господарського суду від 13.05.2015 було задоволено Заяву позивача про зміну предмету позову. (Протокол суду першої інстанції від 13.05.2015 т.1 а/с 118)

В подальшому, 08.06.2015 через відділ канцелярії суду першої інстанції позивачем в порядку ч.4 ст. 22 ГПК України було подано Заяву про часткову відмову від позовних вимог, за якою він просив суд прийняти відмову від позовної вимоги про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 та прийняти судове рішення, за яким стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 1 981 000,00 грн. на підставі п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень. (а/с 128-129) Щодо названої Заяви місцевим господарським судом не було ухвалено судового рішення щодо її прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 № 910/7872/15-г задоволено позов та стягнуто з відповідача ФОП ОСОБА_6 на користь позивача ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" договірний штраф у розмірі 1 981 000,00 грн. на підставі п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 б/н.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ФОП ОСОБА_6 звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 № 910/7872/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову про стягнення договірного штрафу у розмірі 1 981 000,00 грн., посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому не правильно застосовано штраф за умовами Договору суборенди від 17.06.2010 б/н. .

За Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 11.08.2015 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_6 було передано колегії суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.в., Яковлєва М.Л.

За Розпорядженням заступника голови КАГС від 14.08.2015, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Тарсенко К.В., Яковлєв М.Л..

Ухвалою КАГС від 14.08.2015 № 910/7872/15-г порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л.).

Позивач у Відзиві, поданому через канцелярію КАГС 11.09.2015, просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 № 910/7872/15-г залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 15.09.2015, у зв'язку з виходом з відпустки судді Куксова В.В., який входить до постійного складу колегії суддів, для подальшого розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л..

За Розпорядженням заступника голови КАГС від 01.12.2015, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Мартюк А.І., Яковлєв М.Л..

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, їх права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України. (Зафіксовано Протоколом судового засідання від 11.02.2016)

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 задовольнити, Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 по даній справі скасувати, прийняти нове судове рішення, за яким припинити провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 на підставі ст. 78, п. 4 ч.1 ст. 80 ГПК України, в частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 1 981 000,00 грн. відмовити, як заявленому необґрунтовано. При цьому, колегією суддів взято до уваги таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2010 року між відповідачем ФОП ОСОБА_6 (орендар) та позивачем TOB "Будівельна компанія "Асгард" (суборендар) було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень (надалі - Договір суборенди), згідно умов якого орендар надає, а суборендар отримує у строкове платне користування нежилі приміщення (п. 1.1 Договору суборенди).

Об'єкт суборенди розташований за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, будинок 15/4, літ. "А":

- перший поверх, приміщення з № 1 по № 3, з № 5 по № 9 (групи приміщень № 192), площею 173,6 кв.м (крім приміщення ГРЩ магазину - частина коридору № 2 згідно експлікації плану БТІ загальною площею 2,5 кв. м;

- Підвал, приміщення № 4 та № 5 (групи приміщень № 170), площею 144,30 кв. м (крім приміщення, де знаходиться водо точка - частина приміщення № 5 згідно експлікації плану БТІ загальною площею 6,7 кв. м. (далі об'єкт оренди).(п. 2.1 Договору суборенди)

З Листа від 27.05.2010 вбачається, що ТОВ "Зоряне", яке є орендодавцем вищеназваних приміщень за Договором оренди від 26.09.2005, посвідченим Круковес Н.В. - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 512, не заперечує щодо передачі Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 в суборенду ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" зазначених вище нежилих приміщень. (т. 1 а/с 36)

За п. 1.2 Договору суборенди об'єкт оренди буде використовуватись суборендарем виключно для розміщення кафе "Чайкоф".

Пунктом 2.2. Договору суборенди встановлено, що загальна площа приміщень складає 317,9 кв. м.

Відповідно до пункту 3.1. Договору суборенди строк суборенди встановлюється з дня підписання сторонами Акту № 1 приймання-передачі об'єкта суборенди і діє до 30 квітня 2015 року.

На виконання умов Договору орендар передав, а суборендар прийняв об'єкт оренди, що підтверджується Актом приймання та передачі об'єкта суборенди № 1 від 15 червня 2013 року.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині свого рішення навів ствердження позивача про те, що суборендар був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність у орендованому приміщенні внаслідок Припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 25.12.2013, яким було заборонено експлуатацію самовільно реконструйованого приміщення залу, де розташоване кафе "Чайкоф", яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, буд. 15/4, літ. "А" (приміщення 192-1) з 25 грудня 2013 року, у зв'язку з чим позивачем було достроково розірвано Договір суборенди та зобов'язано орендаря, на підставі п. 9.3. Договору суборенди, сплатити договірний штраф в розмірі 1 981 000,00 грн., який відповідачем станом на день розгляду справи місцевим господарським судом сплачено не було.

При перевірці наведених стверджень позивача, судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було видано "Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил", відповідно до якого встановлено, що власником приміщення, де розташовано кафе "Чайкоф" є ТОВ "Зоряне" (орендар за Договором оренди 26.09.2005 року). Зазначене приміщення (яке є предметом Договору суборенди нежитлових приміщень від 17 червня 2010 року) не відповідає Технічному паспорту, виконаному 02 березня 2007 року Київським МБТІ, а саме: в приміщенні залу (приміщення №192-1) самовільно влаштований без документів, які дають право на виконання будівельних робіт, другий рівень та сходи на нього за рахунок висоти приміщення. Зазначені приміщення експлуатуються без прийняття їх в експлуатацію, що є порушенням вимог ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності". (т.1 а/с 65)

Вказаним Приписом Інспекції було заборонено експлуатацію приміщення, де розташоване кафе "Чайкоф", яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, буд. 15/4, літ. "А" (приміщення 192-1) з 25 грудня 2013 року та надано строк на виконання Припису до 27 січня 2014 року.

Відтак, заборона Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 25 грудня 2013 року експлуатації приміщення, де розташоване кафе "Чайкоф", яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, буд. 15/4, літ. "А" (приміщення 192-1) з 25 грудня 2013 року означає заборону його використання та користування ним згідно його призначення.

26.12.2013 суборендар ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" звернувся Листом від 26.12.2013 вих. 63/12 до орендаря Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 з повідомленням про те, що з 26.12.213 ТОВ "БК "Асгард", у зв'язку з забороною Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві експлуатації орендованого приміщення за Приписом від 25.12.2013, припиняє експлуатацію кафе "Чайкоф" та сплату суборендної плати за Договором суборенди від 17.06.2010 до вирішення питання про виконання або скасування названого Припису від 25.12.2013. (а/с 66)

Місцевим господарським судом зазначено, що жодних дій, які б свідчили про усунення перешкод у користуванні суборендованим приміщенням із виконання Припису від 25.12.2013 або його оскарження, ФОП ОСОБА_6 здійснено не було. Таким чином, внаслідок бездіяльності суборендодавця, ТОВ "БК "Асгард" був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність у орендованому приміщенні відповідно до Припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві з 25.13.2013.

ТОВ "Будівельна компанія "Асгард", зважаючи на те, що орендарем ФОП ОСОБА_6 було надано в суборенду приміщення, якість якого не відповідає умовам Договору і його призначенню, враховуючи те, що вимоги Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.12.2013 не виконані, що робить неможливим використання позивачем орендованих приміщень, суборендар, користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 784 ЦК України, направив ФОПю ОСОБА_6 Лист за вих. № 02/02 від 23.02.2015 про одностороннє розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010, за яким дату розірвання цього Договору визначає з 10.03.2015.

Пунктом 9.3. Договору суборенди сторони передбачили, що «… орендар зобов'язується сплатити суборендарю штраф в розмірі 1 981 000,00 грн. у разі дострокового розірвання цього Договору не з вини суборендаря (крім випадків, коли даний Договір припинив свою дію у зв'язку з:

- розірванням за рішенням суду (за винятком, коли таке рішення суду прийнято за позовом ТОВ "КОХАН ТРЕЙД" або ФОП ОСОБА_6) договору оренди від 26.02.2005 року, укладеного між ТОВ "КОХАН ТРЕЙД" та ТОВ "ЗОРЯНЕ", посвідчений Круковес Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 512, договору про уступку прав та обов'язків Орендаря за договором оренди, посвідченого 26.05.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 7575 та/або договору про внесення змін № 2 до Договору оренди, посвідченого 26.05.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 7576. При цьому Орендар має повідомити Суборендаря про подання ТОВ "ЗОРЯНЕ" чи іншою особою до суду позову про розірвання (визнання недійсним) указаних вище договорів;

- припиненням з вини чи ініціативи ТОВ "БК "Асгард" дії договору оренди від 17.06.2010 року, укладеного між ТОВ "КОХАН ТРЕЙД" та ТОВ "БК "Асгард" на оренду приміщення (підвалу, який належить ТОВ "КОХАН ТРЕЙД"), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик/Заньковецької, буд. 15/4, літ. "А", загальною площею 44,70 кв.м.;

- укладенням сторонами угоди про дострокове припинення дії Договору суборенди.

У випадку дострокового розірвання даного Договору не з вини суборендаря (крім випадків, вказаних в цьому пункті договору) цей Договір вважається розірваним з моменту сплати орендарем на користь суборендаря штрафу у розмірі, передбаченому в даному пункті Договору).

Таким чином, суборендар ТОВ "БК "Асгард" за названим Листом вих. № 02/02 від 23.02.2015 поставив перед орендарем ФОП ОСОБА_6 вимогу сплатити штраф у розмірі 1981000,00 грн., передбачений п. 9.3. Договору суборенди, у зв'язку з достроковим розірванням цього Договору не з вини суборендаря.

Суд першої інстанції, прийнявши до уваги ствердження ТОВа "БК "Асгард" про те, що Договір суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 позивачем було розірвано в односторонньому порядку саме з вини орендаря, який в порушення вимог ч. 1 ст. 767 ЦК України надав в суборенду приміщення, що не відповідає умовам Договору суборенди і його призначенню, враховуючи невиконання відповідачем ФОП ОСОБА_6 вимог Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.12.2013, що позбавило позивача можливості використання орендованих приміщень для здійснення своєї господарської діяльності та призвело до розірвання Договору суборенди, дійшов висновку, що вимога ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, на підставі пункту 9.3. Договору суборенди штрафу у сумі 1981000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач ФОП ОСОБА_6 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, за якою просить Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 № 910/7872/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову про стягнення штрафу у розмірі 1 981 000,00 грн. на підставі п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень.

У доводах апеляційного оскарження відповідач наголошує на тому, що Договір суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 не може бути визнано розірваним позивачем в односторонньому порядку за Листом від 23.02.2015 № 02/02, оскільки цей Договір суборенди, за оцінкою скаржника, є припиненим з 28.06.2014 за його ініціативою, у зв'язку з істотним порушенням суборендарем ТОВ "БК "Асгард" умов Договору, а саме через несплату орендної плати. При цьому, скаржник наголошує, що ним було направлено позивачеві Лист від 28.05.2014 №24/07/06, за яким він повідомив ТОВ "БК "Асгард" про дострокове припинення дії Договору суборенди з 28.06.2014 у відповідності до п. 11.2.6 цього Договору з причин відсутності погашення боргу з орендної плати, що є істотним порушенням умов Договору. Серед іншого, відповідач звертає увагу і на те, що ТОВ "БК "Асгард" при укладенні Договору суборенди був обізнаний щодо стану об'єкта суборенди та визнав, що приміщення передаються йому у задовільному технічному та санітарному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію, що підтверджується Актом №1 приймання- передачі об'єкта суборенди від 15.06.2013. Відтак, відповідач стверджує про те, що, в даному випадку, відсутні підстави для стягнення з нього договірного штрафу у розмірі 1 981 000,00 грн. у відповідності до п. 9.3 Договору суборенди, оскільки цей Договір є припиненим з 28.06.2014, у зв'язку з істотним порушенням ТОВ "БК "Асгард" умов Договору в частині погашення боргу з орендної плати.

Позивач ТОВ "БК "Асгард", заперечуючи апеляційні вимоги, підтримує висновки суду першої інстанції, за якими визнано обґрунтованим заявлений позов про стягнення штрафу в сумі 1 981 000,00 грн. у відповідності до п. 9.3 Договору суборенди. При цьому, стверджував про те, що спірний Договір суборенди є розірваний ним в односторонньому порядку за Листом від 23.02.2015 № 02/02 на підставі ч. 1 ст. 784 ЦК України, оскільки вимоги Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.12.2013 не виконані, що зробило неможливим використання позивачем орендованих приміщень.

Дослідивши матеріали даної справи, враховуючи пояснення обох сторін, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне.

За оцінкою колегії суддів, Протокольна ухвала місцевого господарського суду від 13.05.2015 про прийняття Заяви позивача про зміну предмету позову від 12.05.2015 (т. 1 а/с 78-79) є неправомірною, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 22 ГПК України.

Як вже було зазначено в описовій частині Постанови, позивач 08.06.2015 звернувся до суду першої інстанції в порядку ч.4 ст. 22 ГПК України із Заявою про часткову відмову від позовних вимог, за якою він просив суд прийняти відмову від позовної вимоги про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 та прийняти судове рішення, за яким стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 1 981 000,00 грн. на підставі п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень. (а/с 128-129)

Однак, місцевий господарський суд не розглянув вказану Заяву позивача і не надав у своєму рішенні жодної правової оцінки цій Заяві.

Колегія суддів, розглянувши Заяву позивача від 08.06.2015 про відмову в частині позову про розірвання Договору вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову в частині розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010, як таку, що не суперечить вимогам закону та не порушує чиї-небудь права та інтереси, провадження у справі в цій частині припинити згідно ст. 78, п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Скаржник-відповідач, як під час розгляду даної справи у місцевому господарському суді, так і під час апеляційного перегляду даної справи, наголошував, що з його боку ініційовано припинення Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010, шляхом повного обмеження доступу до нежилих приміщень. За поясненнями представника відповідача у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, обмеження доступу відбулося після його Листа від 28.05.2014 №24/07/06, за яким він повідомив ТОВ "БК "Асгард" про дострокове припинення дії Договору суборенди з 28.06.2014. За результатом названого Листа, відповідачем були зміненні замки на вхідних дверях кафе «Чайкоф».

На запитання колегії суддів, звергнуте до представника відповідача під час судового засідання від 11.02.2016: «Чи вважає відповідач, що таким чином відбулось розірвання Договору суборенди за його ініціативою?» На що представником відповідача було категорично заперечено та наголошено на тому, що питання про розірвання Договору суборенди ним не ставилося.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для визнання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 розірваним за ініціативою відповідача не має.

Таким чином, оскільки позов ТОВ "БК "Асгард" про стягнення штрафу у розмірі 1 981 000,00 грн., заявлений на підставі п. 9.3 Договору суборенди нежитлових приміщень, за яким обов'язково передбачено наявність вини відповідача саме у розірванні названого Договору, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки питання розірвання Договору суборенди відповідачем не ставилося.

Колегія суддів щодо інших зауважень сторін, викладених у апеляційній скарзі та відзиві на скаргу, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Обсяг обов'язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу, апеляційний суд, у принципі, має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (див. рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії", заява № 30544/96). Принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції, порушується, лише якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України", заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України", заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

З огляду на те, що сторони заперечили наявність факту ініціювання розірвання Договору суборенди та, зважаючи, на те, що матеріалами справи не підтверджується факт розірвання Договору суборенди з вини відповідача, колегія суддів дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ФОП ОСОБА_6 задовольнити, Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 по даній справі скасувати, та прийняти нове судове рішення, за яким припинити провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 на підставі ст. 78, п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України, в частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 1 981 000,00 грн. відмовити, як заявленому необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 78, 80, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 №910/7872/15-г скасувати.

Прийняти нове судове рішення у наступній редакції:

«Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень від 17.06.2010 б/н, який укладений між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ "Будівельна компанія "Асгард".

В частині позову про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_6 на користь позивача ТОВ "Будівельна компанія "Асгард" штрафу в розмірі 1 981 000,00 грн. відмовити».

Стягнути з позивача ТОВ "БК "Асгард" (01135, м. Київ, вул. Дмитрівська, 66, офіс 54; ) на користь відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (04209, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 19 810,00 грн.

Зобов'язати Господарський суд міста Києва видати відповідний Наказ.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 № 910/7872/15-г набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 № 910/7872/15-г може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/7872/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді А.І. Мартюк

М.Л. Яковлєв