ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016р. Справа№ 914/4336/15

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Полюхович Х.М.,

за позовом: Приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК», м.Львів

до відповідача-1: «ОСОБА_1 ПЛС», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дуглас, Острів Мен, ІМ2 4 РБ

до відповідача-2: Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, м.Червоноград

третя особа: Державний реєстратор Реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, м.Червоноград

про: витребування обєкта незавершеного будівництва, визнання недійсним рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2013 року індексний №8841944 та скасування державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва

Представники:

Позивача: ОСОБА_6 представник (довіреність від 18.12.2015р. б/н);

Відповідача 1: ОСОБА_7 представник (довіреність від 20.01.2016р. б/н);

Відповідача 2: не зявився;

Третьої особи: не зявився.

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК» відповідача-1 «ОСОБА_1 ПЛС», відповідача-2: Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, м. Червоноград; третя особа: Державний реєстратор Реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, м. Червоноград, про: витребування обєкта незавершеного будівництва, визнання недійсним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2013 року індексний №8841944 та скасування державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.01.2016р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, зазначених в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі від 05.01.2016р. та 26.01.2016р.

Представникам Учасників по явці оголошено права і обовязки, визначені ст.ст. 20, 22, 27, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України. Окрім цього, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані Учасникам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області та наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень) зазначено, що права та обовязки сторін визначені ст.ст.20, 22, 27, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надходило.

04.01.2016р. за вх.№36/16 надійшло клопотання реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції про заміну третьої особи, оскільки рішення про державну реєстрацію приймалось державним реєстратором Державної реєстраційної служби України ОСОБА_8 Враховуючи те, що ГПК України не передбачено заміни третьої особи у справі, суд розглянув дане клопотання як клопотання про залучення третьої особи. При цьому суд зазначив, що для розгляду клопотання по суті Третій особі (реєстраційній службі Червоноградського міського управління юстиції) необхідно надати дані щодо місцезнаходження державного реєстратора Державної реєстраційної служби України ОСОБА_8

05.01.2016р. за вх.№477/16 від Позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 21.12.2015р. з доданими копіями документів; вказану заяву судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.

Також, 05.01.2016р. за вх.№480/16 від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Від Відповідача-1 надійшла телеграма про неможливість явки в судове засідання, відкладення розгляду справи та скерування поштової кореспонденції по справі за адресою: 43006, м.Дніпропетровськ, вул.Шмідта, 36. Враховуючи обовязковість явки представників Позивача та Відповідачів в судове засідання суд задоволив згадане клопотання та відклав розгляд справи на 26.01.2016 року.

25.01.2016р. від представника Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2717/16), який судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник Позивача в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала повністю, в судовому засіданні надала пояснення по суті спору, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник Відповідача-1 в судове засідання зявився, проти позову не заперечив, в судовому засіданні подав пояснення по суті спору.

Представник Відповідача-2 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання; вимог ухвали Господарського суду Львівської області по даній справі про порушення провадження у справі не виконав, про причини невиконання не повідомив.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання; вимог ухвали Господарського суду Львівської області по даній справі про порушення провадження у справі не виконала, про причини невиконання не повідомила.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (про обовязковість виконання якої зазначалось в ухвалах від 05.01.2016 року та від 26.01.2016 року про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Учасників зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора. Жодних клопотань в порядку ст.38 ГПК України представниками Сторін протягом розгляду справи не заявлялось.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, долучених до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача 1, суд встановив наступне:

31 серпня 2012 року між Приватним акціонерним товариством «ЄВРОТЕК» (надалі Позивач, Іпотекодавець) та «ОСОБА_1 ПЛС» (надалі Відповідач 1, Іпотекодержатель) було укладено Іпотечний договір, посвідчений 31 серпня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 2301 (далі Іпотечний договір), з метою забезпечення належного виконання зобовязань Іпотекодавця/Боржника 1 (Приватне акціонерне товариство «ЄВРОТЕК»), Боржника 2 (Приватне акціонерне товариство «Ритейлінгова компанія «Євротек») перед «ОСОБА_1 ПЛС» згідно Договорів позики.

Предметом іпотеки згідно вказаного Іпотечного договору є Обєкт незавершеного будівництва, позначений за планом земельної ділянки літ. «А-1» 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а (двадцять чотири «а»), що належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 24.09.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №510 та зареєстрованого за Іпотекодавцем Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25 вересня 2009р., реєстраційний номер майна 19965479 (далі Предмет іпотеки).

Позивачем було отримано наручно від «ОСОБА_1 ПЛС» Вимогу про усунення порушення від 31 жовтня 2012 року, у якій у звязку з настанням Заставного випадку прийняття рішення про припинення шляхом ліквідації приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК», що оформлене протоколом від 22 жовтня 2012р. № 22/10/12 позачергових загальних зборів акціонерів приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК», керуючись п.6.3. Іпотечного договору, ст.ст. 33, 35, 36 Закону України «Про іпотеку», «ОСОБА_1 ПЛС» як Іпотекодержатель вимагало протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання даного повідомлення здійснити дострокове виконання Боргових зобовязань за Договором позики, а саме:

1) По Договору про надання позики №EVG/02/09 від 12.02.2009 року, укладеному між Іпотекодержателем та Боржником 1, оплатити заборгованість щодо повернення суми позики в розмірі 2 727 977,51 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становило 21 804 724,24 грн., а також заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 1 262 445,76 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становило 10 090 728,95 грн.

2) По Договору про надання позики №EVG/01/09 від 12.02.2009 року, укладеному між Іпотекодержателем та Боржником 2, оплатити заборгованість щодо повернення суми позики в розмірі 9 746 184,65 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становить 77 901 253,91 грн., а також заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 5 824 965,02 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становить 46 558 945,42 грн.

3) По Договору про надання позики №EVG/01/10 від 25.01.2010 року, укладеному між Іпотекодержателем та Боржником 2, оплатити заборгованість щодо повернення суми позики в розмірі 1 369 979,66 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становить 10 950 247,42 грн., а також заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 292 743,59 доларів США, що згідно курсу НБУ 7,993 грн./дол. США станом на 31.10.2012 року становить 2 339 899,54 грн.

Окрім того, «ОСОБА_1 ПЛС» повідомило, що у разі невиконання цієї вимоги про усунення порушення протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати її отримання, як це вимагається згідно Іпотечного договору, «ОСОБА_1 ПЛС» буде змушене звернути стягнення на Предмет іпотеки у порядку, визначеному Іпотечним договором та чинним законодавством (за вибором Іпотекодержателя в позасудовому порядку шляхом прийняття у власність чи продажу Предмета іпотеки та/або на підставі виконавчого напису нотаріуса та/або за рішенням суду та/або в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством).

Із долученої до матеріалів справи Вимоги про усунення порушення від 31 жовтня 2012 року суд зясував, що остання була підписана від імені «ОСОБА_1 ПЛС» директором ОСОБА_11 одноособово та вручена наручно представнику Позивача.

Судом встановлено, що 18 грудня 2012 року «ОСОБА_1 ПЛС» було прийнято рішення про прийняття у власність, згідно якого, беручи до уваги те, що Вимогу про усунення порушення від 31 жовтня 2012р. Іпотекодавцем (Боржником 1) та Боржником 2 не було виконано у строк, визначений у цій вимозі, у відповідності до підпункту 6.8.1. п. 6.8. Іпотечного договору та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», «ОСОБА_1 ПЛС» як Іпотекодержателем прийнято рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки та прийняття у власність «ОСОБА_1 ПЛС» Предмета іпотеки Обєкта незавершеного будівництва, позначеного за планом земельної ділянки літ. «А-1» 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а (двадцять чотири «а»).

На підставі зазначеного рішення «ОСОБА_1 ПЛС» вручило ПрАТ «ЄВРОТЕК» Повідомлення про набуття від 18 грудня 2012 року, у якому повідомило про настання відкладальної обставини, що передбачена п. 6.8.1. Іпотечного договору, та набуття «ОСОБА_1 ПЛС» права власності на вищевказаний Предмет іпотеки за вартістю, що визначена у звіті про незалежну оцінку Предмета іпотеки.

При цьому, рішення про прийняття у власність від 18 грудня 2012 року та повідомлення про набуття від 18 грудня 2012 року від імені «ОСОБА_1 ПЛС» були підписані одноособово директором ОСОБА_11.

Право власності Відповідача-1 на вищевказаний обєкт незавершеного будівництва, позначений за планом земельної ділянки літ. «А-1» 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а, було зареєстроване державним реєстратором на підставі Іпотечного договору за реєстраційним номером 18, номер запису про право власності 3764153, про що було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 8841944 від 09.12.2013 року.

На підтвердження викладеного Позивачем долучено до позовної заяви ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що виданий Реєстраційною службою Червоноградського міського управління юстиції Львівської області 10.12.2013 року, індексний номер витягу: 14299167.

Також Позивач вказує на те, що «ОСОБА_1 ПЛС» було порушено порядок для позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто Відповідач-1 незаконно набув право власності на Предмет іпотеки.

З підстав наведеного Позивач просить суд витребувати у Відповідача-1 Предмет іпотеки, скасувати рішення про реєстрацію права власності Предмета іпотеки за «ОСОБА_1 ПЛС» та скасувати реєстрацію права власності «ОСОБА_1 ПЛС» на Предмет іпотеки.

Відповідач-1 у своєму відзиві на позовну заяву, поданому до суду 25.01.2016р., проти позову не заперечив.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як передбачено ст.43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з п.9.1. Іпотечного договору цей Договір тлумачиться та регулюється на підставі права України. З усіх питань, що не врегульовані Договором, Сторони керуються чинним законодавством України.

Відтак, суд приходить до висновку, що до спірних відносин слід застосовувати матеріальне право України.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що при ліквідації юридичної особи іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Згідно з ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Таким способом може бути передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як судом вбачається з п.6.8.1. Іпотечного договору, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечені іпотекою Предмета іпотеки Фактичні вимоги шляхом набуття права власності та/або користування на Предмет іпотеки. Сторони встановлюють, що положення цього пункту, разом з іншими положеннями цього Договору, являють собою окремий договір (правочин) про передачу Іпотекодавцем права власності на Предмет іпотеки Іпотекодержателю в рахунок виконання Боргових зобовязань та/або інших Фактичних вимог. Передача Іпотекодавцем Іпотекодержателю прав власності на Предмет іпотеки вважається такою, що відбулася, а Іпотекодержатель вважається таким, що став власником Предмета іпотеки, з моменту надання/направлення Іпотекодержателем письмового повідомлення Іпотекодавцю про набуття Іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки, складеного за формою, що наведена в Додатку №1 до цього Договору, та державної реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки.

Пунктом 18.1.Статуту «ОСОБА_1 ПЛС» передбачено, що ОСОБА_12 управляють, керують та контролюють перебіг діяльності та справи Компанії. Якщо інше не передбачене рештою умов Статуту (в тому числі, без обмежень, стосовно Окремих Питань), Рада має всі повноваження, необхідні для управління, керування та здійснення контролю над діяльністю та справам Компанії.

Положеннями п.18.7. Статуту «ОСОБА_1 ПЛС» визначено, що будь-який письмовий контракт, правочин, документ, довіреність або інший документ має бути оформлений та підписаний будь-якою особою від імені Компанії (включаючи будь-якого ОСОБА_12), яка діє за дорученням ОСОБА_12.

Відповідно до п.19.1. Статуту «ОСОБА_1 ПЛС», якщо інше не зазначене в Законі, Установчому договорі або Статуті, ОСОБА_12 здійснюють право, надане їм відповідно до Закону, Установчого договору або Статуту, згідно до рішення, прийнятого на зборах ОСОБА_12 або схваленого в письмовій формі Директорами або будь-яким комітетом ОСОБА_12.

Згідно з п.19.8. Статуту «ОСОБА_1 ПЛС» кворум на будь-яких зборах Ради, на яких повинні бути прийняті рішення з Окремих Питань, вважається наявним лише якщо: якщо як мінімум 1 (один) ОСОБА_12, призначений Мажоритарним акціонером відповідно до Статті 17.5.; як мінімум 1 (один) ОСОБА_12, призначений БІЛ відповідно до ст. 17.4. та присутні (особисто або за допомогою телефонного звязку).

Враховуючи вказані положення Статуту «ОСОБА_1 ПЛС», суд прийшов до висновку, що ОСОБА_12 одноособово без погодження з іншими Директорами не може приймати жодних рішень та без доручення інших ОСОБА_12 не вправі підписувати будь-які документи. Разом з тим, збори Ради ОСОБА_12 є правомочними за умови, що на них присутні як мінімум 2 (два) директори. Відтак, суд приходить до висновку, що рішення «ОСОБА_1 ПЛС» від 18 грудня 2012 року про прийняття у власність Предмета іпотеки могло бути прийняте тільки на зборах Ради ОСОБА_12, а Вимога про усунення порушення від 31 жовтня 2012 року та Повідомлення про набуття від 18 грудня 2012 року могла бути підписана як мінімум двома Директорами або могла бути підписана ОСОБА_12 ОСОБА_11 за дорученням інших ОСОБА_12.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують повноваження ОСОБА_12 ОСОБА_11 на підписання вказаних документів та вчинення дій, спрямованих на набуття Відповідачем-1 права власності на Предмет іпотеки, зокрема, довіреність від двох чи більше ОСОБА_12 «ОСОБА_1 ПЛС», протокол, інші документи, зокрема, письмове погодження, які б свідчили про погодження іншими Директорами прийняття у власність Відповідачем-1 Предмета іпотеки.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що Вимога про усунення порушення від 31 жовтня 2012 року, Рішення про прийняття у власність від 18 грудня 2012 року та Повідомлення про набуття від 18 грудня 2012 року не оформлені належним чином у відповідності до Статуту «ОСОБА_1 ПЛС», а відтак, не можуть бути підставою для виникнення права власності у Відповідача-1 на Предмет іпотеки.

В статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

З підстав наведеного, беручи до уваги те, що Відповідачем-1 «ОСОБА_1 ПЛС» незаконно, без належної правової підстави було прийнято у власність Предмет іпотеки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ПрАТ «ЄВРОТЕК» в частині витребування у Відповідача-1 «ОСОБА_1 ПЛС» обєкта незавершеного будівництва, позначеного за планом земельної ділянки літ. «А-1», 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а, який є Предметом іпотеки згідно Іпотечного договору.

Стосовно позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та скасування реєстрації права власності, суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла станом на дату реєстрації права власності Відповідача-1 на спірне нерухоме майно) державна реєстрація прав проводиться зокрема на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Підпунктами 1 та 2 пункту 34 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703 (в редакції, що діяла станом на дату реєстрації права власності Відповідача-1 на спірне нерухоме майно), визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, крім іншого, подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі.

Відповідно до пунктів 16, 18 вищевказаного Порядку за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у випадку відсутності підстав для відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав.

Згідно ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відтак, згідно законодавства, діючого станом на дату реєстрації права власності Відповідача-1 на Предмет іпотеки, було передбачено певний порядок для позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Такий порядок полягає в обов'язковості вчинення іпотекодержателем певних дій, спрямованих на врегулювання питання виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, надання боржнику можливості виконати своє зобов'язання (погасити грошовий борг тощо) або ж надати докази щодо такого виконання чи відсутності порушень зобов'язання з боку боржника, врегулювання спору щодо розміру нарахованої кредитором/ іпотекодержателем суми боргу. До таких дій належить передбачений Законом України «Про іпотеку» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень обов'язок іпотекодержателя направити боржнику (іпотекодавцю) письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання не менш ніж у тридцяти денний строк для отримання можливості звернути стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку та зареєструвати за собою право власності на іпотечне майно, а також надати державному реєстратору докази направлення такої вимоги та її невиконання боржником (іпотекодавцем) у встановлений строк.

Однак, як встановлено судом, Вимога про усунення порушення від 31 жовтня 2012 року Відповідача-1 не була оформлена належним чином, а тому не могла породжувати правові наслідки у вигляді набуття ним права власності на Предмет іпотеки, тобто не могла братися до уваги Державним реєстратором при прийнятті рішення про реєстрацію за Відповідачем-1 права власності на Предмет іпотеки.

Крім того, судом встановлено, що Рішення про прийняття у власність від 18 грудня 2012 року та Повідомлення про набуття від 18 грудня 2012 року Відповідача-1 були оформлені з порушенням Статуту «ОСОБА_1 ПЛС», що теж свідчить про відсутність належних і достатніх підстав для здійснення реєстрації права власності на Предмет іпотеки за Відповідачем-1.

За таких обставин оскаржуване рішення державного реєстратора індексний номер: 8841944 від 09.12.2013 року не може залишатись в силі та підлягає визнанню недійсним (скасуванню), а здійснена на його підставі державна реєстрація права власності підлягає скасуванню.

Щодо підвідомчості господарському суду спору в частині вимог про скасування рішення про реєстрацію права власності та скасування реєстрації права власності суд вважає, що дані вимоги тісно повязані з первісною вимогою про витребування майна, а тому підлягають спільному розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів.

Як зазначалося вище, Відповідач-1 «ОСОБА_1 ПЛС» набув право власності на спірний об'єкт нерухомого майна на підставі Іпотечного договору. Тобто набуття ним права власності на нерухоме майно відбулося на виконання зазначеного договору.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.3 ст.3, ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Позовні вимоги про визнання недійсним рішення державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності фактично виникли із цивільних правовідносин, тісно повязаних з вимогою про витребування майна, спрямовані на захист цивільних прав Позивача, а повноваження Відповідача-2 щодо здійснення реєстрації прав власності в даному випадку спрямовані на виникнення чи припинення цивільних прав юридичної особи «ОСОБА_1 ПЛС». Тобто суть позову Приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК» в частині скасування рішення про реєстрацію права власності та скасування реєстрації права власності зводяться до захисту його права власності, тобто до питання законності набуття, реалізації та припинення права власності Відповідача-1 на Предмет іпотеки, одним з етапів якого є реєстрація права власності на нерухоме майно. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 13 липня 2015 року по справі №916/4392/14.

Окрім того, право оскарження Іпотекодавцем в судовому порядку рішення про реєстрацію права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, передбачене ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, суд прийшов до висновку, що спір в цій частині є спором про право цивільне, розгляд якого має здійснюватися в порядку господарського судочинства.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

11.02.2016 року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний, з врахуванням вихідних, 16.02.2016р.

На підставі ч.2 ст.49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача-1 у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача-1.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-3, 4-5, 4-7, 20, 22, 27, 33, 38, 43, 49, 75, 82-87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Витребувати в «ОСОБА_1 ПЛС» («EVROTEK GROUP PLC») (місцезнаходження: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дуглас, Острів Мен, ІМ2 4 РБ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359, ) обєкт незавершеного будівництва, позначений за планом земельної ділянки літ. «А-1», 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд.№24а.

3. Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2013 року індексний №8841944, яким вирішено здійснити реєстрацію права власності іпотекодержателя «ОСОБА_1 ПЛС» («EVROTEK GROUP PLC») (місцезнаходження: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дуглас, Острів Мен, ІМ2 4 РБ) на нерухоме майно обєкт незавершеного будівництва, позначений за планом земельної ділянки літ. «А-1», 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а.

4. Скасувати державну реєстрацію за «ОСОБА_1 ПЛС» («EVROTEK GROUP PLC») (місцезнаходження: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дуглас, Острів Мен, ІМ2 4 РБ) права власності на обєкт незавершеного будівництва, позначений за планом земельної ділянки літ. «А-1», 16% (шістнадцять відсотків) готовності, що знаходиться за адресою: Львівська область, м.Червоноград, вул.Бандери С., буд. №24 а, здійснену на підставі іпотечного договору, серія та номер: 2301, виданого 31.08.2012 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №8841944 від 09.12.2013 року.

5. Стягнути з «ОСОБА_1 ПЛС» («EVROTEK GROUP PLC») (місцезнаходження: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дуглас, Острів Мен, ІМ2 4 РБ) на користь Приватного акціонерного товариства «ЄВРОТЕК» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359, ) 71100,33 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.