ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р.Справа № 923/1242/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Мельник Ю.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м. Херсон

на рішення Господарського суду Херсонської області від 07.10.2015 р.

по справі № 923/1242/15

за позовом прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації м. Херсон

до відповідачів:

1) Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м. Херсон

про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки

за участю:

прокуратури: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 р. у складі колегії суддів, головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Пироговського В.Т., Філінюка І.Г. прийнята до провадження та призначена до розгляду апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м. Херсон.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді учасника колегії ОСОБА_3, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату здійснено повторний автоматичний розподіл справи та визначено суддю - учасника колегії ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах строку, вставленого частиною 1 ст. 102 ГПК України.

В липні 2015 р. прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 обласної державної адміністрації м. Херсон з позовом до Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області та Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м. Херсон про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених вимого прокурор посилається на те, що Голопристанською районною державною адміністрацією Херсонської області прийнято спірне розпорядження з перевищенням наданих їй законом повноважень.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.10.2015 р. позов прокурора Голопристанського району Херсонської області задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з наведеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м. Херсон звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову прокурора Голопристанського району Херсонської області відмовити у повному обсязі.

Мотивуючи заявлені вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромінвест м.Херсон посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Ще одним доводом апеляційної скарги є те, що звернення прокурором Голопристанського району Херсонської області до Господарського суду Херсонської області відбулось з пропуском строку позовної давності.

Голопристанська районна державна адміністрація Херсонської області в поданому відзиві не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Також проти доводів апеляційної скарги у поданому відзиві заперечує прокурор Голопристанського району Херсонської області.

ОСОБА_1 обласна державна адміністрація м. Херсон у своїх письмових поясненнях заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Голопристанської районної державної адміністрації від 29.12.2003 р. № 641 затверджено проект відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою діяльністю "Агропромінвест" м. Херсон для розміщення виробничих площ для видобутку солі із земель запасу на території Геройської сільської ради.

Також, наведеним розпорядженням передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон земельну ділянку площею 65,3021 га для розміщення виробничих площ по видобутку солі строком на 15 років.

На підставі зазначеного розпорядження між Голопристанською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 65,3021 га, до складу якої входять:

- озеро "ОСОБА_3 горло" площею 6,7143 га;

- озеро "Нечаєве" площею 15,3912 га;

-озеро "Корнєєво" площею 5,0857 га;

- озеро "Корнєєво 2" площею 4,8349 га;

- озера "Іванівські" площею 10,4173 га;

- озеро "Плоске" площею 4,2009 га;

- озеро "Гречкувате" площею 12,3912 га;

- озеро "Дубове" площею 6,2665 га, для розміщення виробничих площ по видобутку солі строком на 15 років, яка розташована на території Геройської сільської ради Голопристанського району.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано Голопристанським районним відділом земельних ресурсів 23.02.2004 р. за № 14.

Відповідно до ст. ст. 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішення. Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель є завданням земельного законодавства, а саме Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч. ч. 3, 4 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Законом України Про оренду землі.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Приписами ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Водного кодексу України до відання Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських Рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить розпорядження водними об'єктами місцевого значення.

Статтею 51 Водного кодексу України визначено, що у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради.

Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

Відповідно до ст. 85 Водного кодексу України порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним та фізичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обласною державною адміністрацією м. Херсон рішення про надання Голопристанській районній державній адміністрації доручення на укладення договору оренди земельної ділянки не приймалися, будь-які погодження позивачу проекту відведення земельної ділянки не здійснювалися.

Отже, з аналізу вище викладеного та з урахуванням приписів законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, слід дійти висновку, що Голопристанська районна державна адміністрація, приймаючи рішення про надання в оренду земельної ділянки водногофонду, до складу якої входять водні обєкти місцевого значення, розпорядилася нею поза межами наданих їй законом повноважень.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що розпорядження Голопристанської районної державної адміністрації від 29.12.2003 р. № 641 "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон суперечить вимогам чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Херсонської області щодо визнання недійсним та скасування спірного розпорядження.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 216 названого кодексу у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи те, що Голопристанська районна державна адміністрація у спірних правовідносинах діяла з перевищенням наданим їй повноважень, позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон повернути спірну земельну ділянку є цілком обґрунтованими і місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про необхідність їх задоволення.

Щодо пропуску строку позовної давності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурору, як і позивачу ОСОБА_1 обласній державній адміністрації про вказані порушення стало відомо з дня отримання звернення Голопристанської районної державної адміністрації та проведення відповідної перевірки, тобто з червня 2015 р.

Отже викладене свідчить про те, що звернення прокурора до суду з позовом відбулось в межах строку позовної давності, визначеного ст. 257 Цивільного кодексу України.

Інші доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 93, 99, 101-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромінвест" м. Херсон залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 07.10.2015 р. по справі № 923/1242/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 08.02.2016 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді К.В. Богатир

ОСОБА_5