ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. Справа № 909/27/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Заступника керівника Калуської місцевої прокуратури (77600, вул. Шкільна, 22/1, смт.Рожнятів, Івано-Франківська область) в інтересах держави в особі Державного підприємства "Брошнівське лісове господарство", вул.С.Стрільців,54, смт.Брошнів-Осада,Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77611

до відповідача: Приватного підприємства "Брати КІП", юридична адреса: с.Підбережжя, м.Болехів, Долинський район, Івано-Франківська область,77212;

поштова адреса: а/с №-3А, м.Долина-3;

про: стягнення заборгованості в сумі 162 430,94грн .

за участю:

учасник судового засідання:ОСОБА_1, (посвідчення водія № 032235 від 19.02.15)- прокурор відділу;

від позивача: ОСОБА_2, (довіреність № 04-1/17 від 20.01.16)-представник;

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ

заступник керівника Калуської міської прокуратури в інтересах держави в особі Державне підприємство "Брошнівське лісове господарство" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Брати КІП" заборгованості в сумі 171875,85грн. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 08.01.16р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.01.16р. В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 26.01.2015року та на 04.02.2015року.

Представник позивача, в судовому засіданні 04.02.2016року, подав заяву про зменшення позовних вимог ( вх.№ 920/16 від 04.02.2016року), в якій просить суд, стягнути з відповідача основний борг в розмірі 155899,37грн. 4091,49грн. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 2440,08грн.

Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується, виходячи зі зменшеної ціни позову. При цьому, суд бере до уваги п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., в якому зазначено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. При цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги (зменшені), вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами Договору купівлі-продажу №395 від 25.06.20015року, на виконання умов якого, позивач, передав у власність відповідача, по товарно-транспортних накладних, лісопродукцію та надав послуги по залізнодорожній доставці продукції на загальну суму 155899,37грн., що підтверджують акти виконаних робіт (наданих послуг);

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань в частині оплати коштів за поставлену позивачем лісопродукцію та надані послуги з її доставки, в наслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 171875,85грн.

- звернення до відповідача з вимогою від 13.08.15р., про погашення заборгованості, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи ст. 625 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не направив. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується ухвалою суду від 21.01.2016року, яка отримана відповідачем 26.01.2016року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зі змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 від 23.03.2012, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Між Державним підприємством "Брошнівське лісове господарство" (Продавець/ позивач) та Приватним підприємством "Брати КІП" (Покупець/відповідач) укладено Договори купівлі-продажу № 395 від 25.06.2015року.

Згідно п.1.1.Договорів, Продавець передає у власність на умовах франко-вагон Продавця продукцію (товар), а Покупець зобов"язується прийняти товар і оплатити його вартість в порядку і на умовах, які передбачені цим Договором.

Право власності на товар переходить до Покупця з дати складання та підписання залізнодорожної накладної. Датою передачі товару Продавцем та приймання його Покупцем, тобто датою поставки є дата залізнодорожної накладної (п.1.3., 6.2.Договорів).

Пунктами 5.1., 5.3. Договорів обумовлено, що поставка товару здійснюється на умовах франко-вагон із врахуванням вартості навантаження. Відвантаження товару здійснюється силами та технічними засобами Продавця.

Відповідно до п.п.7.1.,7.3. Договорів, оплата партії товару здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця згідно виставленого рахунку протягом 15 днів з моменту відвантаження продукції. Оплата послуг по залізнодорожній доставці продукції на станцію Констянтинівка здійснюється Покупцем згідно виставлених рахунків Продавцем.

Дослідженням обставин справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, позивач, передав у власність відповідача, по товарно-транспортних, залізничних накладних, лісопродукцію та надав послуги по залізнодорожній доставці продукції на загальну суму155899,375грн., що підтверджують акти виконаних робіт - наданих послуг.

Проте, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов"язання, виставлені позивачем відповідачу рахунки - фактури, не оплатив, внаслідок чого, утворилась заборгованість в загальній сумі 155899,27грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою № 04-01/302-1 від 13.08.2015року, про погашення заборгованості. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування з боку відповідача.

Позивачем доведено перед судом факт наявності заборгованості в сумі 155899,27 грн.,

Станом на 04.02.16р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми боргу.

Крім того, в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України та п.9.1 Договору № 395 від 25.07.2015року у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену договором або чинним законодавством.

Відповідно до розділу 9 Договору № 395 від 25.07.2015року позивач нарахував 4091,49грн. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 2440,08грн.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договір купівлі-продажу № 395 від 25.07.2015року укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

Згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Причому, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та три проценти річних є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися.

Господарським судом встановлено факт прострочення грошового зобов'язання відповідачем та здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку 3% річних, що становлять 2440,08грн. та інфляційних втрат, що становлять 4091,49грн. Згідно з арифметичним розрахунком, проведеним судом за допомогою ІПСЗаконодавство, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 2440,08грн. та 4091,49грн. інфляційних втрат, позивач вірно провів розрахунок.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 162 430,94 грн., правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626- 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

позов заступника керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства "Брошнівське лісове господарство" до Приватного підприємства "Брати КІП" про стягнення заборгованості в сумі 162 430,94грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Брати КІП" с.Підбережжя, м.Болехів, Долинський район, Івано-Франківська область,77212 (ідентифікаційний код 35799355) на користь Державного підприємства "Брошнівське лісове господарство", вул.С.Стрільців,54, смт.Брошнів-Осада, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77611 ( код 22191064)

- 155 899,37грн основного боргу (сто п'ятдесят п"ять тисяч вісімсот дев'яносто дев'ять грн. 37коп.), 3% річних в розмірі 2440,08грн. (дві тисячі чотириста сорок грн.08коп.), 4091,49грн. інфляційних втрат ( чотири тисячі дев'яносто одна грн.49коп.).

Стягнути з Приватного підприємства "Брати КІП" с.Підбережжя, м.Болехів, Долинський район, Івано-Франківська область,77212 (ідентифікаційний код 35799355) на користь Прокуратури Івано-Франківської області (код 03530483) м.Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, інд.76018 судовий збір у розмірі 2436,34грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн.34коп.)

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.02.16

Суддя Шкіндер П.А.