ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Справа № 925/39/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" м. Київ

до приватного підприємства "Прімафікс" м. Черкаси

про стягнення 61456грн. 92 коп.

Суддя Дорошенко М. В.

Секретар судового засідання Рябенька Я. В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 30.11.2015;

від відповідача: директор підприємства ОСОБА_2

Товариство з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до приватного підприємства "Прімафікс" про стягнення 77408 грн. 40 коп. боргу за товар, поставлений позивачем відповідачу на виконання укладеного між ними договором поставки товарів від 20.02.2013 №2.

Також позивач просить у позові відшкодувати йому за рахунок відповідача 1378 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки товарів від 20.02.2013 №2 щодо оплати поставленого йому позивачем товару.

Ухвалою від 22.01.2016 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 11.02.2016 в приміщенні господарського суду Черкаської області.

Заявою від 11.02.206 представник позивача зменшив розмір позовних вимог з 77408 грн. 40 коп. до 61456грн. 92 коп.

Господарський суд Черкаської області прийняв вказане зменшення представником позивача розміру позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2016 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь 61456грн. 92 коп. боргу, а представник відповідача проти позову не заперечив.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" як постачальник і приватне підприємство "Прімафікс" як покупець уклали договір поставки товарів №2 ( а. с. 13, далі договір №2), згідно з яким постачальник зобовязався передати покупцю, а останній прийняти і оплатити товар в асортименті та кількості згідно із замовленням-заявкою покупця.

У п. 2.1 договору №2 його сторони передбачили, що звичайна ціна на товар встановлюється постачальником відповідно до прайс листів з врахуванням знижок по групам товарів: лакофарбова продукція 30%, клеї 20%, шліфувальні матеріали 25 % та зазначається в рахунку фактурі і накладній. Підтвердженням згоди покупця на встановлені постачальником ціни є приймання товару згідно з накладними.

Відповідно до п. 2.2 договору №2 оплата товару здійснюється покупцем за визначеною п. 2.1 цього договору ціною шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання товару.

Пунктом 9.1 договору №2 визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2013 року.

Згідно з п. 9.4 договору №2 якщо за один календарний місяць до закінчення дії договору ні одна із сторін не повідомить другу сторону про припинення договору, дія останнього вважається продовженою

Дія договору №2 на підставі його п. 9.4 була продовжена на 2014, 2015 роки.

На виконання договору №2 товариство з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" в 2013 2015 роках передало приватному підприємству "Прімафікс" товари на загальну суму 1707853 грн. 89 коп., що підтверджується поданими позивачем з позовом копіями видаткових накладних, довіреностей, податкових накладних(а. с. 31 172).

Приватне підприємство "Прімафікс" свої зобовязання за договором №2 належним чином не виконало, сплативши товариству з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" за поставлений ним товар на день прийняття господарським судом цього рішення лише 1646396 грн. 97 коп., що підтверджується банківськими виписками із особового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" (а. с. 173-226, 235, 236)

Отже, прострочений борг відповідача перед позивачем за договором №2 становить 61456 грн. 92 коп. (1707853 грн. 89 коп. - 1646396 грн. 97 коп.), що відповідає стягуваній сумі боргу.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обовязковим для виконання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобовязання за договором №2 щодо своєчасної оплати (протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару) поставленого йому позивачем на виконання цього договору товару у сумі 61456 грн. 92 коп. і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отож позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати присудження до виконання відповідачем свого обовязку в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь боргу у сумі 61456 грн. 92 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Прімафікс" (вул. Смілянська, буд. 145, м. Черкаси, Черкаська область, 18000, ідентифікаційний код 36492947) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Італколор Україна" (Русанівський бульвар, 7, м. Київ, 02154, ідентифікаційний код 31989525) - 61456 грн. 92 коп. боргу і 1378 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 12.02.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко