ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Справа № 922/4349/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Нагорнюк Ю.С.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх. № 120 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.15 р. у справі № 922/4349/14

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,

м. Харків

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просила внести зміни до договору оренди землі від 06.08.2005 р. НОМЕР_1 шляхом визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, яка викладена у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. ст. 13, 144 Конституції України, ст. ст. 12, 93, 125, 126, 189 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 30 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку земель", ст. ст. 629, 649, 651, 653, 654, 792 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 179, 188, 193 Господарського Кодексу України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.10.2014 р. у даній справі (суддя Присяжнюк О.О.), позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 р. у даній справі (колегія суддів: головуючий Бондаренко В.П., судді Россолов В.В., Тихий П.В.), рішення господарського суду Харківської області від 28.10.2014 р. скасовано в частині задоволення позову шляхом визнання пунктів 13, 14, 28д) додаткової угоди до договору оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1 укладеними. В цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. В решті рішення господарського суду Харківської області від 28.10.2014 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду від 25.03.2015 р. у даній справі, рішення господарського суду Харківської області від 28.10.2014 р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 р. скасовані в частині задоволених позовних вимог, в решті залишено без змін. Справа направлена на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Після нового розгляду, ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2015 р. у даній справі (суддя Буракова А.М.), провадження у справі припинено, на підставі положень п. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 р. ухвала господарського суду Харківської області від 03.06.2015 р. у даній справі залишена без змін

Постановою Вищого господарського суду від 07.10.2015 р. у справі № 922/4349/14 постанова Харківського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 р. та ухвала господарського суду Харківської області від 03.06.2015 р. у справі № 922/4349/14 скасовані, справа направлена на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.12.2015 р. у справі № 922/4349/14 позов задоволено частково. Внесено зміни до договору оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до зазначеного договору оренди землі у редакції, наведеній у резолютивній частині рішення. Відмовлено в позові щодо визнання укладеним договору оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1 в частині пунктів 13, 14, 28 д) проекту додаткової угоди. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Харківської міської ради судового збору в розмірі 609,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги про внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати через зміну грошової оцінки землі, а саме до п. 5 та п. 9 договору, які запропоновані в доданій до позовної заяви додатковій угоді є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, обґрунтованими на думку суду є позовні вимоги щодо внесення до п. 2 договору відомостей щодо кадастрового номеру земельної ділянки з посиланням на ст. 15 Закону України "Про оренду землі", та ін.

Фізична особа ОСОБА_3 з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилася, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі № 922/4349/14 "закрити" за відсутності предмету спору на підставі ч. 1-1 ст. 80 ГПК України, вирішити питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 49 ГПК України, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення Харківської міської ради від 22.02.2005 р. № 30/05 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" між Харківською міською радою (орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 (орендарем) укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого відповідачу передано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0306 га, в тому числі: ріллі- га, багаторічних насаджень-га, сіножатей-га, пасовищ-га, лісів-га, під забудовою 0, 0089 га, інших угідь 0,0217 га.

Відповідно до умов п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно з довідкою № 865/05 від 15.04.2005 р. становить - 333220,00 грн.

Пунктом 8 договору передбачено, що його укладено строком до 01.02.2030 р.

Згідно з п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок державного казначейства у Харківській області у розмірі орендної плати в місяць: на період: 2005 рік - 730,12 грн.; 2006 рік - 950,54 грн.; з 2007 року 1377,59 грн.

Згідно з п. 13 договору сторони, розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів;

в) внаслідок інфляції - щорічно;

г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

д) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені законодавством, справляється пеня із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення платежу. Пеня нараховується разом з заборгованістю.

Відповідно до п. 36 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Відповідно до п. 1.1. рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01.01.2014 р.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 р.", рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 р. № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 р." та введена в дію з 01.03.2008 р.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." вводиться в дію з 01.01.2014 р. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язаний попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищезазначених рішень Харківської міської ради, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради одержано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, виконано розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 р., одержано витяг № 153 від 08.11.2013 р. з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

Для приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства щодо нормативно-грошової оцінки земель та укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1, Департаментом земельних відносин Харківської міської ради на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 направлений лист-пропозицію від 19.12.2013 р. № 1420/0/30-13, в якому повідомлено, що з 01.01.2014 р. змінилася базова вартість 1 кв. м земель в м. Харкові та запроваджений новий порядок визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками, в зв'язку з чим листом-пропозицією від 19.12.2013 р. № 1420/0/30-13 запропоновано відповідачеві сплатити кошти: в розмірі 51,00 грн. за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в розмірі 120,00 грн. за надання інформації з Державного реєстру у формі витягу та надати оригінали платіжних документів до міської ради.

Крім того, листом-пропозицією від 19.12.2013 р. № 1446/0/30-13 Департамент земельних відносин Харківської міської ради направив Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на розгляд та погодження три примірника додаткової угоди до договору оренди землі від 08.06.2005 р. та три примірника розрахунку орендної плати у зв'язку із зміною розміру орендної плати, з пропозицією повернути у двадцятиденний строк після одержання пропозиції до Департаменту земельних відносин для подальшої їх передачі до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції для проведення державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Проте, відповідач у встановлений термін відповіді на листи-пропозиції до Харківської міської ради не надав.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що позовні вимоги про внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати через зміну грошової оцінки землі, а саме до п. 5 та 9 договору, які запропоновані в доданій до позовної заяви додатковій угоді є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, обґрунтованими на думку суду є позовні вимоги про внесення до п. 2 договору відомостей щодо кадастрового номеру земельної ділянки з посиланням на ст. 15 Закону України "Про оренду землі", та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Предметом спору у даній справі є вимога Харківської міської ради внести зміни до договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди до зазначеного договору в редакції, наведеній у позовній заяві, на підставі вищезазначених рішень Харківської міської ради.

Відповідно до п. 36 договору оренди землі, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 15 цього ж Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оренду землі", у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, яки орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю-це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Укладеним договором оренди передбачено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області.

Відповідно до п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оцінку земель", підставами проведення оцінки земель є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Як зазначалося вище, попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 р. № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 р.", рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 р. № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 р." та введена в дію з 01.03.2008 р.

Враховуючи норми ст. 18 Закону України "Про оцінку земель", позивач рішенням від 03.07.2013 р. № 1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" та рішенням від 25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова" затвердив нову базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова та ввів в дію з 01.01.2014 р. нову плату за землю.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Пунктами 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до положень ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Положеннями ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" та п. 36 спірного договору, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 13 договору, сторони при укладенні договору досягли згоди, що розмір орендної плати переглядається зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів та в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, у зв'язку зі зміною зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування розмірів нормативної грошової оцінки земель міста Харкова, що використовується для визначення розміру орендної плати по укладеному між сторонами договору, виникли обставини, передбачені п. 13 договору, як підстава для обов'язкового перегляду (зміни) розміру орендної плати.

Пунктом 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" судам роз'яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін щодо ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть бути не взяті судом до уваги лише у разі скасування такого рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 року" та рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." є чинними й у встановленому законом порядку незаконним не визнавалося, а отже є обов'язковим для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

До того ж, нормами законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати, зокрема внаслідок зміни у встановленому порядку нормативної грошової оцінки землі, є підставою для внесення відповідних змін до спірного договору оренди землі.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.

При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, у зв'язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Як свідчать матеріали справи, розмір орендної плати на рік, що підлягає сплаті Харківській міській раді за користування земельною ділянкою, згідно із визначеним у договорі розміром орендної плати та даних розрахунку розміру орендної плати згідно із нормативною грошовою оцінкою землі, що введена в дію з 01.01.2014 р., становить: розмір орендної плати на рік за договором оренди з 2007 р.- 16531,08 грн.; розмір орендної плати на рік згідно з нормативною грошовою оцінкою земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. - 35489,16 грн., різниця на рік з 2007 р. складає 18958,08 грн. Позивачем застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки Кф, у розмірі -2,5.

Відповідно до п. 1 договору, відповідачу передана земельна ділянка несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, а відповідно до таблиці коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки в Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 р. № 18/15/21/11, до земель житлової та громадської забудови застосовується коефіцієнт -0,7.

Відповідно до п. 15 договору, орендарю передана земельна ділянка для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі.

Господарським судом встановлено, що витяг № 153 від 08.11.2013 р. (т. 1 а. с. 27) з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки є чинним й у встановленому законом порядку незаконним не визнавався.

Враховуючи зауваження Вищого господарського суду України стосовно органу, правильності, нарахування коефіцієнту, порядку, підстав, Харківський апеляційний господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико - культурного призначення;

є) землі лісового фонду;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

У своєму відзиві позивач зазначає, що землі комерційного використання є категорією земель за функцією використання. Таку класифікацію земель передбачено виключно додатком 1 «КОЕФІЦІЄНТИ, які характеризують функціональне використання земельної ділянки до п. 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 вищезазначеного Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.»

У цьому додатку здійснено класифікацію земель саме за функцією використання з метою визначення коефіцієнту функціонального використання (Кф), який застосовується при наданні даних та оформленні витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Зазначені у цьому додатку категорії земель за функцією використання прямо не співпадають з категоріями земель за основним цільовим призначенням.

В даному випадку земельну ділянку відповідача віднесено за основним цільовим використанням до категорії землі житлової та громадської забудови, а за функціональним використанням до земель комерційного використання.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки це - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Згідно з ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації від 08.11.2013 № 153 становить 633735 грн.

Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком від 29.11.2013 р. № 1012/14 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 35489,16 грн., або в місяць - 2957,43 грн.

Відповідно до Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2-зем) у графі 34 форми 6-зем ураховуються дані про забудовані землі, всього, які складаються із суми даних граф 35 - 38, 42 - 45, 50, 55.

Ця категорія охоплює всі землі, що зайняті об'єктами промисловості, забудовані житловими будинками, дорогами, шахтами, відкритими розробками та будь-якими іншими спорудами, створеними для здійснення різних видів людської діяльності, включаючи території для їх обслуговування. До цієї категорії включаються деякі види відкритих земель (незабудованих земель), які тісно пов'язані з такою діяльністю, наприклад: звалища; землі, відведені під будівництво, зайняті поточним будівництвом. До цієї категорії не включають господарські будівлі й двори, господарські шляхи на сільськогосподарських землях, а також на сільськогосподарських угіддях земель інших категорій (включаються у відповідні графи сільськогосподарських земель).

У графі 42 - дані про землі комерційного та іншого використання землі, які використовуються головним чином комерційними, торговими і відповідними службами - торговими центрами, комерційними банками, автозаправними станціями, ремонтними майстернями, готелями, ресторанами, барами, їдальнями, торговими складами та будівлями органів управління ними. Включати потрібно землі за видами економічної діяльності, вказаними в додатку 3; частину земель, наданих юридичним та фізичним особам для підприємницької діяльності, зазначеної в цьому додатку, а також землі згідно з додатком 4, на яких проводиться підприємницька діяльність.

До забудованих земельних ділянок відносяться у тому числі землі, які використовуються для відпочинку, та інші відкриті землі.

Згідно з додатком 2 до розділу 4 вищезазначеного Порядку, затверджено типовий бланк «Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки», в якому чітко визначено різницю термінів «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки під забудовою» та «Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь». Тобто мається на увазі, що «земельні ділянки під забудовою» це земельні ділянки несільськогосподарського призначення, а не під будівлями або спорудами, так як «сільськогосподарські угіддя» використовуються для виробництва сільськогосподарської продукції із забороною забудови.

Формула розрахунку для земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарських угідь) та земель несільськогосподарського призначення (під забудовою) абсолютно різні, то при формуванні самого Витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки в залежності від її використання дані вносяться в той або інший блок розрахунку (під забудовою або сільськогосподарського призначення). Тому Управлінням Держземагенства вірно визначено нормативну грошову оцінку усієї земельної ділянки як забудованої.

Дана земельна ділянка надана для одного виду господарської діяльності - експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, яка згідно з Державним комітетом статистики України «Про затвердження форм статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, ба-зем, 6б-зем, 2-зем)» від 05.11.1998 р. № 377 та Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів відноситься до забудованих земель комерційного використання, а отже доводи відповідача, що мав бути застосований змішаний коефіцієнт функціонального використання не відповідає нормам матеріального права.

Матеріали справи містять витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка перебуває в оренді відповідача, зазначений витяг є належним доказом розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. До того ж цей витяг не оскаржений та не скасований.

Крім того, відповідно до п. 15 договору оренди землі від 08.06.2005 Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 передано земельну ділянку для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі.

Правомірність застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки Кф, у розмірі -2,5 підтверджується наступним:

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 153 від 08.11.2013 р. функціональне використання земельної ділянки, яка знаходиться у користування позивача - «землі комерційного використання» із застосування коефіцієнту за функціональне використання земельної ділянки (Кф) - 2,5.

Відповідно до п. 3.5 зазначеного Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлова - комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

Рішенням Харківської міської ради від 22.02.2005 р. № 30/05 (п. 1.34 Додатку 3) СПДФО ОСОБА_3 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0306 га для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ СПДФО ОСОБА_3 від 22.07.2014 р. № 19032801 основними видами діяльності відповідача відповідно до КВЕД: код 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у., код 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, код 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, код 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, код 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, код 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний вид діяльності).

Згідно з класифікацією видів економічної діяльності ДК 009:2010 Національного класифікатора України, прийнятого та наданому чинність наказом Держспоживстандарту України 11.10.2010 р. № 457 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 р. № 530, до розділу С КВЕД оптова та роздрібна торгівля; ремонт автотранспортних засобів і мотоциклів із видів діяльності відповідача відносяться: код 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, код 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, код 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, код 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

У відповідності до таблиці 1.1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 р. № 18/15/21/11, до земель комерційного використання за кодом розділу С КВЕД відносяться: землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі, землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт, а за кодом і КВЕД - землі підприємств, що здійснюють операції з нерухомістю, здавання під найм та послуги юридичним особам.

Згідно з ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Таким чином віднесення до певного виду функціонального використання здійснюється що до всієї земельної ділянки на який проводиться певний вид економічної діяльності. Землевпорядна документація не передбачає виділення частин земельної ділянки для ведення різних видів економічної діяльності.

Згідно з відповіді Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області від 12.05.2015 р. № 2204/0/2-15 площа земельної по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2), яка знаходиться у користуванні СПД-ФО ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі НОМЕР_1 від 08.06.2005 р. для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, включена до державної статистичної звітності з кількісного обліку земель по формі 6-зем станом на 01.01.2015 р., становить 0,0306.

Відповідно до довідки Харківського міського управління земельних ресурсів про розмір нормативної грошової оцінки землі № 865/05 від 15.04.2005 р. площа земельної ділянки 306 кв. м, функціональне використання земельної ділянки - землі комерційного використання, коефіцієнт за функціональне використання земельної ділянки - 2,5.

Згідно з довідкою Харківського міського управління земельних ресурсів про розмір орендної плати за користування земельною ділянкою № 865/05 від 15.04.2005 р. коефіцієнт за функціональне використання земельної ділянки також становить 2,5.

При цьому, з зазначеною довідкою ОСОБА_3 ознайомлена, що підтверджується її підписом.

Таким чином, земельна ділянка, яку орендує відповідач, за функцією використання позивачем обґрунтовано віднесено до земель комерційного використання та застосовано Кф-2.5.

Вид функціонального використання земельної ділянки визначається органами Держземагентства.

Крім того, витяг № 153 від 08.11.2013 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, як і розрахунок орендної плати № 1012/14 від 29.11.2013, у встановленому законом порядку не оскаржено та є чинним.

Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 1012/14 станом на 01.01.2013 р. на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 35489,16 грн., або в місяць - 2 957,43 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 651,652 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Крім того, з урахуванням приписів ст. 15 Закону України "Про оренду землі" така істотна умова договору оренди землі як об'єкт оренди повинна містити відомості щодо кадастрового номеру земельної ділянки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради щодо визнання укладеною додаткової угоди до спірного договору оренди землі в частині зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зазначення в додатковій угоді кадастрового номеру земельної ділянки НОМЕР_2.

Пропозиція орендодавця встановити орендну плату в розмірі 5,6 відсотків від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідає закону, є виконанням обов'язку привести істотні умови договору у відповідність до вимог наведеного у цій постанові законодавства, що не суперечить, зокрема, приписам пунктів 288.5.1., 288.5.2. Податкового кодексу України, відповідно до яких розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тому в цій частині позов також задоволено правомірно.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову в частині внесення змін до договору оренди землі пунктів 2, 5 та 9 договору, які запропоновані в доданій до позовної заяви додатковій угоді.

Стосовно відмови в частині, щодо пунктів 13, 14, 28 д рішення збігається з постановою Вищого господарського суду від 25.03.2015 р. у даній справі, зокрема, рішення господарського суду Харківської області від 28.10.2014 р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 р. в частині щодо відмови у задоволенні позову шляхом визнання пунктів 13, 14, 28д) додаткової угоди до договору оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1 укладеними, у зв'язку з чим при новому розгляді справи, їх зміст не переглядається.

Правомірним колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання відповідача в частині припинення провадження у справі в порядку ч. 1.1. ст. 80 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація відповідача ОСОБА_3, як ФОП скасована після цього фізична особо не зможе виконувати усі зобов'язання за укладеним договором за відсутності у нього прав.

Згідно з ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Статтею 52 Цивільного кодексу України встановлено цивільно-правову відповідальність фізичної особи-підприємця, згідно з якою фізична особа відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Припинення провадження у справі-це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість розгляду справи.

Відповідно до п. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідні документи подаються до суду тією особою, яка у встановленому порядку порушує питання про припинення провадження у справі.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених ч. 2 - 7 ст. 84 ГПК України, повинна містити дані, визначені в п. 2 ч. 2 ст. 54 цього ж Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності). Ліквідація юридичної особи - сторони у справі, здійснена після прийняття судового рішення, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, не може бути підставою для застосування п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК.

Таку ж правову позицію викладено й в постанові Верховного суду України від 07.11.2006 р. у справі № 16-9/225-04-7490, де зазначено про необхідність вирішення господарським судом спору по суті й після втрати відповідачем - суб'єктом підприємницької діяльності відповідного статусу .

Тобто, однією з підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Як свідчать матеріали справи, провадження у справі за позовом Харківської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди землі порушено згідно з ухвалою господарського суду Харківської області від 03.10.2014 р., а державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 здійснено 27.02.2015 р.

При цьому, договір оренди землі від 08.06.2005 р. НОМЕР_1 укладений між Харківською міською радою та СПД ФО ОСОБА_3 строком до 01.02.2030 р.

Враховуючи постанову Верховного суду України від 07.11.2006 р. у справі № 16-9/225-04-7490 та постанову Вищого господарського суду України від 07.10.2015 р. у цій справі № 922/4349/14, оскільки зазначені позовні вимоги повинні розглядатися щодо правосуб'єктності відповідача станом на час звернення позивача з позовом, коли відповідач був СПД ФО, наслідки вирішення спору можуть відноситися до відповідної особи станом на зазначений час.

Таким чином, договір оренди землі, на даний час є чинним і рішень Харківською міською радою про його розірвання або припинення не прийнято.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про часткове задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 14.12.15 у справі № 922/4349/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 14.12.15 у справі № 922/4349/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 08.02.2016 р.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Плужник О.В.