КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Справа№ 910/31065/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від прокурора - Суходольський С.М.

від позивача - Качуровський В.В.

від відповідача - не з`явився

від третьої особи - 1 не з`явився

від третьої особи - 2 Сидорук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Заступника Генерального прокурора України на ухвали Господарського суду м. Києва від 10.12.2015 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України;

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Антур Трейд";

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Міністерство аграрної політики та продовольства України

Національне об'єднання по племінній справі у тваринництві „Укрплемоб'єднання"

про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

Постанову прийнято 11.02.2016 у зв`язку з оголошенням перерви в судовому засіданні 09.02.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.12.2015, відмовлено в задоволенні клопотання Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до товариства з обмеженю відповідальністю "Антур Трейд" про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, та позовну заяву повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалами, Заступник Генерального прокурора України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 про відмову у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору та повернення без розгляду позовної заяви у справі № 910/31065/15, прийняти нове рішення, яким повернути справу № 910/31065/15 до господарського суду міста Києва для розгляду справи по суті.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи, апеляційна скарга була передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шапран В.В., судді Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 апелянту відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 26.01.2015, в складі колегій суддів: Шапран В.В., судді Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою суду від 26.01.2016 розгляд апеляційної скарги був відкладений на 09.02.2016 відповідно до ст. 77 ГПК Украни.

В судовому засіданні 09.02.2016 по справі було оголошено перерву відповідно до ст.77 ГПК України до 11.02.2016.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по поданій апеляційній скарзі, з яких вбачається, що ухвали суду першої інстанції є правомірними та обґрунтованими.

Представники прокурора, позивача та третьої особи - 2 в судове засідання на вказану дату з`явилися та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник відповідача та третьої особи - 1 в судове засідання 11.02.2016 не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокурора, позивача та третьої особи - 2, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до господарського суду міста Києва з клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до товариства з обмеженою відповідальністю "Антур Трейд" про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно із позовною заявою прокуратурою було подана клопотання про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 1012.2015 в задоволені клопоптання про звільненя чи відстрочення сплати судового збору було відмовлено.

Ухвалою місцевого суду від 10.12.2015 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви мотивована тим, що позивач подав до суду позовну заяву, та не сплатив судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

Ухвала суду про відмову в задоволені клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору мотивована не доведеністю позивачем суду підстав, які б надавали можливості звільнити чи відстрочити сплату судового збору останньому.

Статтею 106 ГПК України не передбачено оскарження окремо від рішення суду ухвали суду про відмову у відстрочці сплати судового збору, проте, колегією суддів апеляційна скарга на таку ухвалу була прийнята до розгляду та розглянута по суті з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 129 Конституції України, визначено, що одним з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п.5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 № 01-06/869/2012 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір"» особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Апелянт, звертаючись із скаргою на ухвалу місцевого суду від 10.12.2015 про відмову у задоволені клопотання про відстрочку сплати судового збору, зазначає, що станом на день подання позову до суду на рахунках Генеральної прокуратури відсутні кошти для сплати судового збору, що підтверджується відповідною довідкою, проте судом першої інстанції не було враховано всіх доводів позивача та безпідставно відмовлено в задоволені клопотання.

Проте, колегія судів не погоджується з такою позицією позивача, оскільки по-перше, відповідно до приписів чинних нормативно-правових актів України відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком, а по-друге, клопотання заступника Генерального прокурора України про відстрочку сплати судового збору обґрунтовано загальними посиланнями на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" не передбачені видатки Генеральної прокуратури України на сплату судового збору, а на теперішній час питання додаткового фінансування чи перерозподілу бюджетних асигнувань не отримало позитивного вирішення з незалежних від заявника обставин.

Однак, колегія зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту клопотання прокуратури не вбачається.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду № 910/12806/15 від 02.12.2015, № 911/1372/15 від 25.12.2015.

Крім того, як вбачається із долученої до апеляційної скарги позовної заяви, яка була повернута позивачу судом без розгляду, окрім загальних доводів, позивачем не було додано жодного письмового офіційного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотання, які на думку прокуратури є достатніми для відстрочення сплати судового збору.

Натомість вже до апеляційної скарги на вказану ухвалу суду одночасно із клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, скаржником була додана офіційна довідка, за підписом головного бухгалтера та погоджена першим заступником Генерального прокурора України, відповідно до якої вбачається, що видатки на сплату судового збору Генеральній прокуратурі України не передбачені відповідним ЗУ на 2015 рік.

Представник прокурора в суді апеляційної інстанції надав пояснення, що така довідка не подавалася до суду першої інстанції, оскільки її не було витребувано судом першої інстанції.

Проте, нормами ГПК України, а саме ст. 33 визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто саме уповноважений представник Генеральної прокуратури України в рамках розгляду даної справи повинен був самостійно подати всі необхідні документи для належного підтвердження наявності достатніх підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В той же час, всупереч приписам ст.33 ГПК України скаржником не надано жодних доказів як на підтвердження того, що станом на дату подання позову до суду першої інстанції у кошторисі установи на 2015 рік відсутні кошти, достатні хоча б для часткової сплати судового збору, так і того, що необхідні бюджетні асигнування чи позабюджетні кошти для цієї мети можуть бути реально виділені протягом граничного періоду ймовірної відстрочки, а саме в межах 2-х місячного терміну розгляду позовної заяви, передбаченого нормами ГПК, що власне і могло би бути суттєвою передумовою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Посилання апелянта на практику Вищого господарського суду, постановами якого аналогічні клопотання органів прокуратури задовольнялися та сплата судового збору відстрочувалась, не приймається до уваги колегією судів, оскільки як вбачається із наданих постанов, зазначені в обґрунтування та надані стороною докази відрізняються від тих доводів, що були наведені позивачем в рамках даної конкретної справи, та до того ж у вказаних постановах йде мова про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційних скарг на рішення судів першої інстанції, в той час як в даному випадку апеляційна скарга прокурора була прийнята до розгляду, клопотання про відстрочення сплати судового збору колегією суддів було задоволено, чим не порушено конституційне право сторони на апеляційне оскарження рішень суду, а предметом оскарження в рамках справи № 910/31065/15 була саме ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянуто всі доводи та докази, надані одночасно із позовною заявою, правомірно, із дотриманням всіх процесуальних норм ГПК України відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового бору, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду від 10.12.2015 залишається без змін.

Крім того, як зазначалося вище, Господарським судом міста Києва 10.12.2015 була постановлено також ухвала про повернення позовної заяви, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору за подану позовну заяву у встановленому розмірі.

Вказана ухвала також оскаржена Заступником Генерального прокурора України однак, за висновком суду апеляційної інстанції, є законною та такою що не підлягає скасуванню, з урахуванням наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 складає 1218 грн.

Згідно із пп.1 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір - 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, позов до Господарського суду міста Києва було подано 08.12.2015.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 складав 1218 грн.

Ціна позову позивачем визначена в розмірі - 2963379 грн.

Отже, при подані позову до суду, позивач повиненя був сплатити судовий збір у розмірі 44450,68 грн.

Проте позивачем, в порушення приписів ГПК України не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, як встановлено судом апеляційної інстанції, було відмовлено правомірно, а отже ухвала про залишення позовної заяви без розгляду та повернення її позивачеві є вмотивованою та законною, а тому в цій частині апеляційна скарга Заступника Генерального прокурора України також не підлягає задоволенню.

Відповідно до пп. 7 п.2 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали суду судовий збір сплачується - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 складав 1218 грн.

Зважаючи на те, що при прийняті апеляційної скарги Заступника Генерального прокурора України було задоволено клопотання про відстрочку сплати судового збору до постановлення рішення по справі, з апелянта підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України залишити без задоволення, ухвали Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/31065/15- без змін.

Стягнути з Генеральної прокуратури України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1218 грн.

Матеріали справи № 910/31065/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов