донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.02.2016 справа №908/3379/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіДучал Н.М. Геза Т.Д., Склярук О.І.
При секретарі судового засідання За участю представників сторін: Виноградовій В.В.
від позивача -Громишев Д.В., Бериндя О.О., за довіреністю
від відповідача 1 - від відповідача 2 -не з'явився не з'явився
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справі Публічного акціонерного товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК", м.Київ Донецької області 18.08.2015р. (підписано 20.08.2015р.) № 908/3379/15 (суддя Уханьова О.О.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ
до1. Приватного підприємства "Торгово - виробнича компанія", м. Слов'янськ Донецької області 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Славута", м. Слов'янськ Донецької області
про стягнення солідарно з відповідачів 84 004 980,18 грн., та з відповідача 1 - 1 351 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК», звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» про солідарне стягнення з відповідачів 84 004 980,18 грн., з яких: 32 639 500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9 754 189,39 грн. - заборгованість по відсоткам, 980 000,00 грн. - заборгованість по комісії, 4 158 182,88 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 1 730 479,55 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, 180 469,46 грн. - пеня за прострочення сплати комісії, 9 589 130,02 грн. - сума індексації простроченої заборгованості, 4 651 436,38 грн. - 30% річних згідно п. 6.6 кредитного договору, 20 321 592,50 грн. - штраф за порушення вимог кредитного договору; стягнення з Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» штрафу за порушення вимог договорів застави в сумі 1 351 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.05.2015р. позовну заяву з доданими до неї документами направлено для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.06.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем1 зобов'язань за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011р. щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, сплати комісії, в забезпечення виконання зобов'язань за яким банком з відповідачем 2 підписаний договір поруки №08КЛ-11/03 від 25.12.2013р.; право банку на нарахування та стягнення пені, штрафів, інфляційних втрат, 30 % річних.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову вих. № 1974/044-03 від 20.05.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.07.2015р. відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про забезпечення позову, у зв'язку з необґрунтованістю вимог.

Клопотанням вих. № 15 від 06.08.2015р. представник ПП «Торгово - виробнича компанія» просив застосувати положення ч. 3 ст. 83 ГПК України та зменшити розмір неустойки до мінімально можливого.

Судом не задоволено клопотання ТОВ «ТД «Славута» вих. № 95-юр від 14.08.2015р. про зупинення провадження у цій справі № 908/3379/15 до розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи №826/18327/14 про визнання нечинним Розпорядження КМУ від 05.11.2014р. №1079-р про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. у справі № 908/3379/15 позов Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" до Приватного підприємства "Торгово-виробнича компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Славута" про стягнення солідарно з відповідачів 84 004 980,18 грн. та з відповідача 1 - 1 351 000,00 грн. задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Торгово-виробнича компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Славута" на користь Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" 32 639 500,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 9 754 189,39 грн. - заборгованості по відсоткам, 980 000,00 грн. - заборгованості по комісії, 9 589 130,02 грн. - індексації простроченої заборгованості, 4 651 436,38 грн. - 30% річних, 1 730 479,55 грн. - пені за прострочення сплати процентів, 180 469,46 грн. - пені за прострочення сплати комісії, 20 311 092,50 грн. - штрафу.

Стягнуто з Приватного підприємства "Торгово-виробнича компанія" на користь Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" штраф за порушення вимог п. 1.2 на підставі п. 5.2 договорів застави: №40-МП від 25.12.2013р., №41-МП від 25.12.2013р., №42-МП від 25.12.2013р., №43-МП від 25.12.2013р. в сумах 490 000,00 грн., 175 000,00 грн., 3 500,00 грн., 7 000,00 грн. відповідно.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Торгово-виробнича компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Славута" на користь державного бюджету судовий збір в сумі 68 363,15 грн.

Стягнуто з Приватного підприємства "Торгово-виробнича компанія" на користь державного бюджету 1 156,70 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Рішення в частині задоволення позовних вимог мотивовано обґрунтованістю заявлених позивачем вимог, невиконанням відповідачами прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договором поруки.

В підставу відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки судом покладено приписи Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. у справі № 908/3379/15 за позовом АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ПП «Торгово-виробнича компанія» та ТОВ «Торговий дім Славута» про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині відмови у задоволенні стягнення: пені за прострочення сплати кредиту в сумі 4 158 182,88 грн., штрафу за порушення умов договору застави № 40-МП від 25.12.2013р. в сумі 490 000,00 грн., штрафу за порушення умов договору застави № 41-МП від 25.12.2013р. в сумі 175 000,00 грн., штрафу за порушення умов договору застави № 42-МП від 26.12.2013р. в сумі 3 500,00 грн., штрафу за порушення умов договору застави № 43-МП від 26.12.2013р. в сумі 7 000,00 грн., і прийняти в цій частині нове рішення по справі, яким позовні вимоги АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" задовольнити повністю; в іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015 у справі № 908/3379/15 залишити без змін.

Апелянт вважає, що рішення господарського суду Донецької області є незаконним, необґрунтованим, таким що прийнято з порушенням норм матеріального права та підлягає частковому скасуванню.

Наполягає, що при ухваленні рішення судом не прийняті до уваги положення Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, прийняті Верховним судом України від 07.10.2010р. щодо зменшення розміру неустойки. Рішення про зменшення штрафних санкцій було прийнято, виходячи із завищеного розміру неустойки, а питання спричинення банку збитків та їх реального розміру в ході судового засідання взагалі не досліджувалось. При винесенні рішення судом не було враховано, що ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що заборона нарахування пені та/або штрафів розповсюджується на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідачами по справі не було надано до суду жодних доказів факту проведення господарської діяльності саме на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, а той факт, що адреса реєстрації відповідачів по справі є м. Слов'янськ Донецької області не є підтвердженням того, що господарська діяльність провадилась саме за зазначеною адресою.

Станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення дію Розпорядження КМУ № 1053-р від 30.10.2014р., яким було затверджено «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», зупинено згідно Розпорядження КМУ № 1079-р від 05.11.2014. Таким чином на дату ухвалення оскаржуваного рішення апелянт вважає неможливим застосування положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у зв'язку з фактичною відсутністю переліку населених пунктів, де проводилась антитерористична операція.

Відповідач 1, ПП "Торгово - виробнича компанія", проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві (вих. № 35 від 30.09.2015р.). Вважає, що суд першої інстанції прийняв по справі № 908/3379/15 законне рішення, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідач 2, ТОВ «ТД «Славута», проти апеляційних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (вих. № 32 від 01.10.2015р.). Вважає, що суд першої інстанції прийняв по справі № 908/3379/15 законне рішення, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Ушенко Л.В., розпорядженням № 04-08/153/16 змінено склад судової колегії, визначивши її у складі: Дучал Н.М. - головуючий, судді - Геза Т.Д., Склярук О.І.

Представники заявника апеляційної скарги в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2 - 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

27.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством "БРОКБІЗНЕСБАНК" (банк) та Приватним підприємством "Торгово - виробнича компанія" (позичальник) укладено кредитний договір № 08КЛ-11, відповідно до п. 1.1. якого, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, (далі - кредит або кредитна лінія), на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 35 000 000,00 грн. (п. 1.1 кредитного договору).

Термін користування кредитом до 26.12.2013р. (п. 1.1.2. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 5 від 25.02.2013р.).

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 26 % річних. Сторони погодились, що у разі не погашення позичальником кредиту у строк, визначений п. 1.1.2. цього договору, починаючи з наступного календарного дня за датою, вказаною у п. 1.1.2. цього договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 31 % річних (п. 1.1.3. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 26.12.2012).

За обслуговування кредитної лінії позичальник сплачує банку комісію у розмірі 0,2 % від ліміту, визначеного в п.1.1.1. цього договору, (але не менше 150,00 грн.), без ПДВ, на рахунок, вказаний банком. Зазначена в цьому пункті договору комісія підлягає сплаті позичальником в національній валюті України щомісячно в період дії цього договору не пізніше останнього робочого дня кожного місяця (п. 2.3. кредитного договору).

Відповідно до статті 4 кредитного договору позичальник зобов'язався, зокрема, здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти (п.4.2.1. договору), використовувати кредит виключно для цілей, вказаних в п. 1.2. цього договору (п. 4.2.3.договору); відкрити в банку поточні рахунки та перевести на них обіг грошових коштів з інших банків в повному обсязі (п.4.2.4. договору); додатковою угодою № 3 від 26.12.2012р. редакція цього пункту змінена, а саме: «щомісячно направляти на поточні рахунки, відкриті АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», грошові потоки (виручка від реалізації) в розмірі пропорційному долі кредитів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в загальному кредитному портфелі позичальника» (п. 4.2.4. кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 3 від 26.12.2012р.); надавати банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту, аналізу фінансового стану позичальника, зокрема, щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2), щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю позичальника у звітному році в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2), а також в строк до 7 числа поточного місяця надавати банку довідки з інших банків, в яких у позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість, про фактичні обороти і стан заборгованості (по сумі кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній місяць, а також інші документи на вимогу банку (п. 4.2.6. кредитного договору).

За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 7.1. кредитного договору).

За умовами п.7.3. договору, банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості з кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п.4.2.6., 4.2.7. цього договору за кожний факт порушення.

У разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п.4.2.4., 4.2.5., 4.2.8.-4.2.10 цього договору, Банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі 5,0 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом за кожний факт порушення(п. 7.4. договору).

Додатковою угодою № 3 від 26.12.2012р. стаття 7 договору доповнена п.7.6., відповідно до якого, в разі невиконання позичальником умов п.4.2.4. банк має право застосовувати до позичальника штраф у розмірі 0,2% від суми кредиту.

Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором (п. 8.1. кредитного договору).

До кредитного договору № 08КЛ-11 від 27.12.2011р. сторонами укладені додаткові угоди № 1 - 10, які відповідно до п. 9.2. цього договору, є його невід'ємною частиною.

25.12.2013р. між ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (банк) та ПП "Торгово - виробнича компанія" (позичальник) підписано додаткову угоду № 8 до кредитного договору № 08КЛ-11 від 27.12.2011р., якою сторони домовилися викласти кредитний договір в новій редакції.

Банк, в межах ліміту, на засадах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надає позичальнику кредит, на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

Кредит надається банком позичальнику у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 35 000 000,00 грн. (п. 1.2. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

Строк користування (термін повернення) кредиту до 25.12.2014р. включно (п. 1.3. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 26 % річних. Починаючи з 01.01.2014р. процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 25 % річних (п. 1.4. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів (п. 1.5. кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

За обслуговування кредитної лінії позичальник щомісяця сплачує банку комісію у розмірі 0,2 процента, яка нараховується на суму ліміту кредиту, встановленого п.1.2. цього договору. Комісія за обслуговування кредитної лінії нараховується у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день місяця (п. 2.6 кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

Позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти за користування кредитом, які розраховуються на основі процентної ставки, що вказана в п.1.4 цього договору. Проценти нараховуються у валюті кредиту, вказаної в п.1.2 цього договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом. Для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та році (п. 2.9 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця в порядку, визначеному п. 2.10 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.

Проценти позичальник сплачує щомісяця до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення (у тому числі дострокового) заборгованості за кредитом у повному обсязі (п. 2.11 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

Моментом (днем) повернення суми кредиту, його частини, процентів, неустойки(пені, штрафів), та інших платежів, визначених цим договором, вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку кредиту у відповідності до п.2.12. та 2.14 цього договору(п. 2.13.договору, в редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору у редакції додаткової угоди № 8, позичальник зобов'язався: здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати проценти, сплачувати інші грошові зобов'язання за цим договором, виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим договором(п. 4.2.1.); відкрити в банку поточні рахунки та перевести на них обіг грошових коштів з інших банків в повному обсязі (п.4.2.3); не перешкоджати банку в реалізації його права, визначеного п.3.1.1 цього договору. Крім того, позичальник зобов'язаний для здійснення перевірки цільового використання кредиту, наявності, умов зберігання та стану майна, оформленого в заставу, аналізу фінансового стану платоспроможності та кредитоспроможності позичальника, надавати банку всі необхідні документи, які підготовлені та оформлені у відповідності з нормами бухгалтерського обліку в Україні, засвідчені підписами керівника та головного бухгалтера (особами, які виконують їх обов'язки), відбитком печатки позичальника, зокрема: а) щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2)); б) щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному році ( в т.ч. баланс (форму № 1), звіт про фінансові результати (форму № 2), звіт про рух грошових коштів (форма № 3)); в) щоквартально до 7 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати банку довідки (або завірені банком виписки) з інших банків, в яких у позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість, про фактичні обороти і стан заборгованості (по сумі кредиту, процентам та штрафним санкціям) за попередній квартал; г) щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, надавати банку оформлену на фірмовому бланку та підписану керівником (його заступником) і головним бухгалтером (із засвідченням підписів відбитком печатки) довідку про грошові надходження на всі свої поточні рахунки, відкриті в усіх інших банках, тощо (п.4.2.5. кредитного договору у редакції додаткової угоди № 8).

Не зважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту (в повному обсязі, або у визначеній банком частині) та іншої заборгованості за цим договором в наступних випадках, зокрема: прострочення сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом; виникнення обставин, які за обґрунтованим висновком банку можуть призвести до того, що позичальник не виконає свої зобов'язання по цьому договору; невиконання позичальником будь-яких умов цього договору, тощо (п. 5.1 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

За порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій, інших грошових зобов'язань позичальника, банк має право нарахувати позичальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який здійснюється нарахування пені, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Для розрахунку пені використовується фактична кількість днів у місяці та році (п. 6.1. кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013).

Банк має право нараховувати позичальнику, а позичальник, у разі нарахування банком, зобов'язаний сплатити штраф за порушення вимог цього договору, а саме: а) за порушення п. 4.2.3 штраф в розмірі 0,2% від суми ліміту (але не менше 500,00 грн. і не більше 10 000,00 грн.) за кожний календарний місяць, у яких відбувалися порушення, б) за порушення п. 4.2.5. штраф у сумі 1 000,00 грн. за кожний випадок, в) за порушення п. 4.2.6. штраф у сумі 500,00 грн. за кожний випадок, г) за порушення п. 4.2.7. штраф в розмірі 0,1% від суми ліміту (але не менше 500,00 грн.) за кожний календарний місяць, у яких відбувалися порушення, д) за порушення п. 4.2.8. штраф у сумі 1 000,00 грн. за кожний випадок, є) за порушення п. 4.2.10. штраф в розмірі 0,5% від суми ліміту (але не менше 500,00 грн. і не більше 10 000,00 грн.) за кожний випадок(п.6.3. договору в редакції д/у № 8 від 25.12.2013р.).

Сторони домовились, що за вимогами банку про сплату пені застосовується позовна давність у три роки і вона нараховується за цей же строк. Сторони домовились, що за вимогами банку про сплату штрафу застосовується позовна давність у три роки (п.п. 6.5 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

У випадку прострочення повернення позичальником заборгованості за кредитом (його частини) та/або процентами та/або комісіями, іншими платежами, позичальник зобов'язаний на вимогу банка сплатити суму такої заборгованості та проценти за ставкою 30% річних, за весь час прострочення. Проценти, визначені в цьому пункті договору, нараховуються у валюті кредиту, вказаній у п.1.2 цього договору, на суму простроченої заборгованості, починаючи з дня її виникнення (включно). Для розрахунку процентів, визначених цим пунктом договору, використовується фактична кількість днів у місяці та році (п. 6.6 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 до від 25.12.2013р.).

Цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань (п. 7.1 кредитного договору, у редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р.).

05.02.2014р. ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (банк) та ПП "Торгово - виробнича компанія" (позичальник) підписали додаткову угоду № 9 до кредитного договору № 08КЛ-11 від 27.12.2011, відповідно до п. 1. якої в розрізі відкритої за кредитним договором кредитної лінії, банк надає позичальнику кошти (транш в межах ліміту) в сумі 3 092 500,00 грн. для поповнення обігових коштів.

06.02.2014р. ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (банк) та ПП "Торгово - виробнича компанія" (позичальник) підписали додаткову угоду № 10 до кредитного договору № 08КЛ-11 від 27.12.2011, відповідно до п. 1. якої в розрізі відкритої за кредитним договором кредитної лінії, банк надає позичальнику кошти (транш в межах ліміту) в сумі 6 587 000,00 грн. для поповнення обігових коштів.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011 АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (заставодержатель) та ПП "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ" (заставодавець) уклали договори застави № 40-МП від 25.12.2013р., № 41-МП від 25.12.2013р., № 42-МП від 26.12.2013р., № 43-МП від 26.12.2013р.

Предметом застави, за договором застави № 40-МП від 25.12.2013р. є майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 70 000 000,00 грн., які надійдуть на рахунок заставодавця на підставі договору № 22112013 купівлі - продажу цементу від 22.11.2013р. (договір № 2), укладеному між ПП "Торгово - виробнича компанія" та ТОВ «Транслем», від якого Заставодавець має право вимагати перерахування грошових коштів на умовах, передбачених договором №2. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета застави за договором становить 70 000 000,00 грн.(п.1.2. договору застави).

Предметом застави за договором застави № 41-МП від 25.12.2013р. є майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 25 000 000,00 грн., які надійдуть на рахунок заставодавця на підставі договору № 251113 на поставку нафтопродуктів від 25.11.2013р. (договір № 2), укладеному між ПП "Торгово - виробнича компанія" та ТОВ «МЕТ-СПЛАВ». Боржником по відношенню до Заставодавця за вказаним договором є ТОВ «МЕТ-СПЛАВ», від якого Заставодавець має право вимагати перерахування грошових коштів на умовах, передбачених договором № 2. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета застави за договором становить 25 000 000,00 грн.(п.1.2. договору застави).

Предметом застави за договором застави № 42-МП від 26.12.2013р. є майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 500 000,00 грн., які надійдуть на рахунок заставодавця на підставі договору № 121/56 про закупівлю (поставку) товарів від 26.12.2013р. (договір № 2), укладеному між ПП "Торгово - виробнича компанія" та ПАТ «Центренерго». Боржником по відношенню до Заставодавця за вказаним договором є ПАТ «Центренерго», від якого Заставодавець має право вимагати перерахування грошових коштів на умовах, передбачених договором № 2. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета застави за договором становить 500 000,00 грн. (п.1.2. договору застави).

Предметом застави за договором застави № 43-МП від 26.12.2013р. є майнове право вимоги на отримання грошових коштів в сумі 1 000 000,00 грн., які надійдуть на рахунок заставодавця на підставі договору № 121/57 про закупівлю (поставку) товарів від 26.12.2013р. (договір № 2), укладеному між ПП "Торгово - виробнича компанія" та ПАТ «Центренерго». Боржником по відношенню до Заставодавця за вказаним договором є ПАТ «Центренерго», від якого Заставодавець має право вимагати перерахування грошових коштів на умовах, передбачених договором № 2. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета застави за договором становить 1 000 000,00 грн.(п. 1.2. договору застави).

За умовами п.п.1.2. договорів застави Заставодержатель, не рідше ніж один раз на шість місяців здійснює перегляд вартості предмету застави із урахуванням зміни кон'юнктури ринку та стану збереження предмету застави. Для перегляду вартості предмету застави заставодавець зобов'язаний надати заставодержателю документи на підставі яких можна визначити та встановити актуальну вартість предмету застави з метою перегляду вартості предмету застави, а також заставодавець зобов'язаний забезпечувати можливість перевірки заставодержателем стану збереження предмету застави. Заставодавець у строк, вказаний в попередньому абзаці цього пункту договору, зобов'язаний надати заставодержателю усі необхідні документи для перегляду вартості предмету застави.

Заставодержатель має право нараховувати заставодавцю, а заставодавець, у разі нарахування заставодержателем, зобов'язаний сплатити штраф за порушення вимог п. 1.2 договору - у розмірі 0,2% від суми узгодженої сторонами оціночної вартості предмету застави (але не менше 500,00 грн.) за кожний календарний місяць. Сплата штрафу не звільняє заставодавця від належного виконання зобов'язань викладених у п.1.2 договору (п. 5.2. договорів застави).

Крім того, в забезпечення виконання ПП "Торгово-виробнича компанія» зобов'язань за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011р., між АТ "БРОКБІЗНЕСБАНК" (кредитор) та ТОВ "Торговий дім Славута" (поручитель) укладено договір поруки № 08КЛ-11/3 від 25.12.2013р.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боргових зобов'язань боржника.

Порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником (в тому числі повного виконання) кожного із своїх боргових зобов'язань у розмірі, валюті, строки та порядку встановленому кредитним договором (п. 1.2 договору поруки).

Сума кредиту, проценти за користування кредитом, строки сплати та інші умови за кредитним договором можуть змінюватися - в порядку, що передбачені кредитним договором, додатковими угодами до кредитного договору. У випадку зміни умов кредитного договору порука поручителя за цим договором розповсюджується на такі зміни. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Цим поручитель виражає в цьому договорі свою згоду на будь-які можливі збільшення обсягу його відповідальності за борговими зобов'язаннями в майбутньому, які будуть мати місце в період дії кредитного договору(п. 1.4. договору поруки).

Порукою за цим договором забезпечено виконання Боржником боргових зобов'язань, в разі настання строку для дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором(п.1.4. договору поруки).

У разі порушення боржником своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (п. 1.6. договору поруки).

Поручитель підтверджує, що він ознайомлений з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст, умови та згоден виступити поручителем за борговими зобов'язаннями. Будь-яке посилання в тексті цього договору на положення кредитного договору є зрозумілим і достатнім для сторін(п.1.7. договору поруки).

Поручитель зобов'язався (п.2.4. договору поруки) виконати за Боржника боргові зобов'язання за кредитним договором в розмірі, в порядку та в строки, що визначені цим договором та кредитним договором, в т.ч. при отриманні вимоги чи будь-якого іншого документа від кредитора з вимогою виконання боргових зобов'язань в повному обсязі або в частині, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Боржником боргових зобов'язань перед кредитором.

Матеріали справи свідчать про виконання банком прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011р. з видачі відповідачу 1 кредиту.

Враховуючи невиконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, 29.05.2014р. банком на адресу позичальника направлений лист - претензія № 1371/042 від 19.05.2014р., з додаванням розрахунку заборгованості по кредитному договору № 08КЛ-11 від 27.12.2011р. станом на 14.05.2014р., з вимогою не пізніше наступного дня з моменту отримання цієї претензії повністю погасити прострочену заборгованість за нарахованими процентами, комісією і штрафними санкціями. Аналогічний лист - претензію № 1426/042 від 22.05.2014р. направлено поручителю 04.06.2014 р. з відповідним розрахунком.

Вимогою № 10690/042 від 24.10.2014р. про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, у зв'язку з невиконанням позичальником прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011р., керуючись п. 4.2.1, 5.1. кредитного договору, банк вимагав від ПП «Торгово-виробнича компанія» протягом 30 календарних днів з моменту направлення даної вимоги достроково повернути у повному обсязі заборгованість за кредитом, нарахованими відсотками, комісією в загальній сумі 38 594 304,12 грн., у т.ч. строкова заборгованість за основною сумою кредиту - 32 639 500,00 грн., строкова заборгованість за нарахованими відсотками - 737 742,12 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 4 657 062,00 грн., строкова заборгованість за щомісячною комісією за обслуговування кредитної лінії в сумі 70 000,00 грн., прострочена заборгованість за щомісячною комісією за обслуговування кредитної лінії в сумі 490 000,00 грн. Попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк має право звернутися до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за кредитним договором з урахуванням пені, штрафних санкцій та неустойок. Вказану вимогу направлено 24.10.2014р. з описом вкладення у цінний лист.

01.12.2014р. банком на адресу поручителя направлено вимогу № 11307/042 від 01.12.2014р. про погашення кредитної заборгованості, в якій банк вимагав від ТОВ "Торговий дім «Славута» погасити за ПП "Торгово-виробнича компанія» у повному обсязі заборгованість за кредитом, нарахованими відсотками, комісією в загальній сумі 38 594 304,12 грн. Вказану вимогу направлено 01.12.2014р. з описом вкладення у цінний лист.

Відповідачами не надано доказів на спростування факту неналежності виконання ними прийнятих на себе зобов'язань в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості, сплати процентів за користування кредитом та комісії, не надано доказів і виконання вимог банку про дострокове повернення зобов'язань за кредитним договором.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 08КЛ - 11 від 27.11.2011 з додатковими угодами є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 553-554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Факт наявності заборгованості ПП "Торгово - виробнича компанія" за кредитним договором, станом на 19.02.2015р. в сумі 32 639 500,00 грн. за кредитом, в сумі 9 754 189,39 грн. по процентах за користування кредитом, в сумі 980 000,00 грн. по комісії підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачами.

Отже, вірним є висновок господарського суду про обґрунтованість вимог позивача та стягнення солідарно з ПП "Торгово - виробнича компанія" та ТОВ "Торговий дім Славута» заборгованості за кредитним договором № 08КЛ-11 від 27.12.2011р. в сумі 32 639 500,00 грн. за кредитом, в сумі 9 754 189,39 грн. по процентах за користування кредитом, в сумі 980 000,00 грн. по комісії.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідачів: - інфляційні втрати в сумі 6 622 293,43 грн. за прострочення сплати основного боргу за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р., в сумі 2 686 214,01 грн. за прострочення сплати процентів за користування кредитом, в сумі 280 622,58 грн. за прострочення сплати комісії за обслуговування кредитної лінії за період з 01.03.2014р. по 31.03.2015р.; - 30 % річних, згідно п. 6.6. кредитного договору, в сумі 2 924 141,51 грн. за прострочення сплати основного боргу за період з 26.12.2014р. по 13.04.2015р., в сумі 1 563 897,91 грн. за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 08.02.2014р. по 13.04.2015р., в сумі 163 396,96 грн. за прострочення сплати комісії за обслуговування кредитної лінії за період з 30.12.2012р. по 13.04.2015р.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10.07.2014 року № 6, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача за порушення виконання грошового зобов'язання інфляційних в загальній сумі 9 589 130,02 грн. та 30 % річних в загальній сумі 4 651 436,38 грн.

Відповідно до ст.ст.610-611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

За порушення зобов'язань за кредитним договором позивачем нараховано та вимагається до стягнення солідарно з відповідачів штрафів в загальній сумі 20 321 592,50 грн., а саме:

за порушення п. 4.2.3 договору на підставі п. 6.3.а кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., штраф в сумі 10 000,00 грн., дата виникнення порушення 28.02.2014р.;

за порушення п. 4.2.4 договору, на підставі п. 7.4 кредитного договору, штраф в сумі:

- 1 227 000,00 грн., дата виникнення порушення 30.04.2012р.; - 1 216 250,00 грн., дата виникнення порушення 31.07.2012р.; - 1 619 350,00грн., дата виникнення порушення 31.10.2012р.; - 1 750 000,00грн., дата виникнення порушення 31.12.2012р.; - 1 750 000,00 грн., дата виникнення порушення 31.01.2013р.; - 1 749 967,50 грн., дата виникнення порушення 28.02.2013р.; - 1 424 967,50грн., дата виникнення порушення 31.03.2013р.; - 1 115 897,50грн., дата виникнення порушення 30.06.2013р.; - 1 177 497,50грн., дата виникнення порушення 31.07.2013р.;- 1 022 000,00 грн., дата виникнення порушення 31.10.2013р.; - 835 000,00 грн., дата виникнення порушення 30.11.2013р.; - 1 148 000,00грн., дата виникнення порушення 31.12.2013р.

За порушення п. 4.2.6 договору (довідка про обороти), на підставі п. 7.3 кредитного договору, штраф в сумі: - 121 950,00 грн., дата виникнення порушення 08.04.2012р.; - 129 200,00 грн., дата виникнення порушення 08.05.2012р.; - 100 000,00 грн., дата виникнення порушення 08.06.2012р.; - 118 400,00 грн., дата виникнення порушення 08.08.2012р.; - 141 375,00 грн., дата виникнення порушення 08.09.2012р.; - 126 350,00 грн., дата виникнення порушення 08.10.2012р.; - 161 935,00 грн., дата виникнення порушення 08.11.2012р.; - 175 000,00грн., дата виникнення порушення 08.01.2013р.; - 175 000,00 грн., дата виникнення порушення 08.02.2013р.; - 174 996,75 грн., дата виникнення порушення 08.03.2013р.; - 142 496,75 грн., дата виникнення порушення 08.04.2013р.; - 122 776,75 грн., дата виникнення порушення 08.05.2013р.; - 116 499,75 грн., дата виникнення порушення 08.06.2013р.;

- 114 049,75 грн., дата виникнення порушення 08.07.2013р.; - 117 749,75 грн., дата виникнення порушення 08.08.2013р.; - 108 550,00 грн., дата виникнення порушення 08.09.2013р.; - 95 000,00 грн., дата виникнення порушення 08.10.2013р.; - 102 200,00 грн., дата виникнення порушення 08.11.2013р.; - 83 500,00грн., дата виникнення порушення 08.12.2013р..

За порушення п. 4.2.6 договору (довідка про кредити), на підставі п. 7.3 кредитного договору, штраф в сумі: - 121 950,00грн., дата виникнення порушення 08.04.2012р.;- 100 000,00грн., дата виникнення порушення 08.06.2012р.;- 93 850,00грн., дата виникнення порушення 08.07.2012р.; - 118 400,00грн., дата виникнення порушення 08.08.2012р.;- 141 375,00грн., дата виникнення порушення 08.09.2012р.;- 126 350,00грн., дата виникнення порушення 08.10.2012р.;- 161 935,00грн., дата виникнення порушення 08.11.2012р.;- 173 900,00грн., дата виникнення порушення 08.12.2012р.; - 142 496,75грн., дата виникнення порушення 08.04.2013р.;- 122 776,75грн., дата виникнення порушення 08.05.2013р.;- 116 499,75грн., дата виникнення порушення 08.06.2013р.;- 114 049,75грн., дата виникнення порушення 08.07.2013р.;- 108 550,00грн., дата виникнення порушення 08.09.2013р.; - 95 000,00грн., дата виникнення порушення 08.10.2013р.;- 83 500,00грн., дата виникнення порушення 08.12.2013р.

За порушення п. 4.2.5.б договору на підставі п. 6.3.б кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., штраф в сумі 1 000,00 грн., дата виникнення порушення 21.02.2015р.

За порушення п. 4.2.5.в (довідка про обороти), на підставі п. 6.3.б кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., штраф в розмірі 1 000,00 грн. за кожне порушення, дати виникнення порушень 08.01.2014р., 08.04.2014р., 08.07.2014р., 08.10.2014р., 08.01.2015р., 08.04.2015р., в загальній сумі 6 000,00 грн.

За порушення п. 4.2.5.в договору (довідка про кредити), на підставі п. 6.3.б кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., штраф в розмірі 1 000,00 грн. за кожне порушення, дати виникнення порушень 08.01.2014р., 08.04.2014р., 08.07.2014р., 08.10.2014р., 08.01.2015р., 08.04.2015р., в загальній сумі 6000,00 грн.;

За порушення п. 4.2.5.г договору на підставі п. 6.3.б кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., штраф в розмірі 1 000,00 грн. за кожне порушення, дати виникнення порушень 11.02.2014р., 11.03.2014р., 11.04.2014р., 11.05.2014р., 11.06.2014р., 11.07.2014р., 11.08.2014р., 11.09.2014р., 11.10.2014р., 11.11.2014р., 11.12.2014р., 11.01.2015р., 11.02.2015р., 11.03.2015р., 11.04.2015р., в загальній сумі 15 000,00 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 1 штрафи за порушення вимог п. 1.2 на підставі п. 5.2 договорів застави:

№40-МП від 25.12.2013р. в сумі 980 000,00грн., дати виникнення порушень 26.06.2014р., 31.07.2014р., 31.08.2014р, 30.09.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.;

№41-МП від 25.12.2013р. в сумі 350000,00грн., дати виникнення порушень 26.06.2014р., 31.07.2014р., 31.08.2014р, 30.09.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.;

№42-МП від 25.12.2013р. - в сумі 7000,00грн., дати виникнення порушень 26.06.2014р., 31.07.2014р., 31.08.2014р, 30.09.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.;

№43-МП від 25.12.2013р. - в сумі 14000,00грн., дати виникнення порушень 26.06.2014р., 31.07.2014р., 31.08.2014р, 30.09.2014р., 31.10.2014р., 30.11.2014р., 31.12.2014р.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість нарахування, доведеність позивачем та правомірність стягнення судом штрафів в загальній сумі 4 072 600,00 грн. (в т.ч., за порушення п. 4.2.4 договору, на підставі п. 7.4 кредитного договору, в сумі 1 227 000,00грн., дата виникнення порушення 30.04.2012р., в сумі 1 216 250,00грн. дата виникнення порушення 31.07.2012р.; в сумі 1 619 350,00грн. дата виникнення порушення 31.10.2012р.; за порушення п. 4.2.3 договору на підставі п. 6.3.а кредитного договору в редакції додаткової угоди № 8 від 25.12.2013р., в сумі 10 000,00грн. дата виникнення порушення 28.02.2014 р.).

Невиконання позичальником зобов'язання перевести на поточні рахунки в Банку обіг грошових коштів з інших банків в повному обсязі, підтверджено довідками інших банків про рух коштів за вказаний період.

Додатковою угодою № 3 від26.12.2012р. змінено редакцію п. 4.2.4.договору, та викладено наступним чином - «позичальник зобов'язаний щомісячно направляти на поточні рахунки, відкриті в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», грошові потоки (виручка від реалізації) в розмірі пропорційному долі кредитів АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в загальному кредитному портфелі позичальника».

Наявні у справі довідки інших банків не можуть бути підтвердженням порушення позичальником вказаного зобов'язання.

Позивачем не надано документового підтвердження невиконання позичальником і інших прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором та договорами застави, за порушення яких нараховані та вимагаються до стягнення штрафи.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, вимоги позивача про стягнення штрафів в залишку сум не підлягають задоволенню, з підстав відсутності документового підтвердження невиконання позичальником кожного з зобов'язань, за які застосовані штрафи.

На підставі п. 6.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди № 8), позивачем нарахована та вимагається до стягнення пеня в сумі 4 158 182,88 грн. за прострочення сплати кредиту за період з 26.12.2014р. по 13.04.2015р., в сумі 1 730 479,55 грн. за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 08.02.2014р. по 13.04.2015р., в сумі 180 469,46 грн. за прострочення сплати комісії за період з 30.12.2012р. по 13.04.2015р.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення пені в сумі 4 158 182,88 грн. за прострочення сплати кредиту за період з 26.12.2014р. по 13.04.2015р., та обґрунтованістю вимог позивача та стягнення пені в сумі 10 793,75 грн. за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, розрахованої за період з 08.02.2014р. по 13.04.2014р. включно та пені в сумі 180 469,46 грн. за прострочення сплати комісії за період з 30.12.2012р. по 13.04.2015р.

Водночас висновок суду про задоволення вимог позивача про стягнення пені в сумі 1 719 685,80 грн. за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, розрахованої за період з 14.04.2014р. по 13.04.2015р. є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України від 02.09.2014 р. № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, на час проведення антитерористичної операції, встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів. Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Періодом проведення антитерористичної операції, за положеннями ст.1 Закону, визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зазначене свідчить, що сплата процентів за користування кредитними коштами є невід'ємною умовою кредитування, тому як сам кредит так і проценти є складовими основного зобов'язання за кредитним договором.

Листом від 27.10.2014р. №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, до якого включено м. Слов'янськ Донецької області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням ПП «Торгово-виробнича компанія» та ТОВ «Торговий дім Славута» є м. Слов'янськ Донецької області.

Інформація, яка згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є обов'язковою для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про здійснення відповідачами господарської діяльності не за місцем реєстрації та/або про зміну їх місцезнаходження - в реєстрі відсутня.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Відомості, що містяться у Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи, або її відокремленого підрозділу, фізичної особи - підприємця під час провадження ними господарської діяльності, а також для відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Проте, Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 відповідно до ст. ст. 107, 112 Конституції України введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Згідно з ч. ч. 1, 7 ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі Безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 р. №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Крім того, прийняття Кабінетом Міністрів України Розпорядження № 1079-р від 05.11.2014р. не скасовує Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не робить його недійсним.

На час апеляційного провадження по справі № 908/3379/15, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Слов'янськ Донецької області.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який є діючим, на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій щодо нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення (ст.11 наведеного Закону).

У розумінні положень ст. 58 Конституції України приписи ст. 2 означеного Закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" право суб'єкта господарювання не може бути ілюзорним та носити декларативний характер.

З огляду на мораторій, встановлений ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у позивача були відсутні підстави для нарахування та стягнення пені за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 14.04.2014р.

Тому, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 4 158 182,88 грн. за прострочення сплати кредиту за період з 26.12.2014р. по 13.04.2015р., та пені в сумі 1 719 685,80 грн. за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 14.04.2014 р. по 13.04.2015р. не підлягають задоволенню.

Правомірно нарахованою позивачем є пеня в сумі 10 793,75 грн. за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 08.02.2014р. по 13.04.2015р. включно, та пеня в сумі 180 469,46 грн. за прострочення сплати комісії за період з 30.12.2012р. по 13.04.2015р.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 в частині задоволення вимог ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про солідарне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 719 685,80 грн., штрафів в сумі 16 238 492,50 грн., в частині стягнення з відповідача 1 штрафів в сумі 675 500,00 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Результати апеляційного провадження у справі №908/3379/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» м. Київ на рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 скасувати в частині задоволення вимог ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про солідарне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1 719 685,80 грн., штрафів в сумі 16 238 492,50 грн., в частині стягнення з відповідача 1 штрафів в сумі 675 500,00 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вимог позивача в цих частинах.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2015р. (підписане 20.08.2015р.) у справі № 908/3379/15 в наступній редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» м. Київ до Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» м. Слов'янськ та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» м. Слов'янськ про стягнення солідарно з відповідачів 84 004 980,18 грн. та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» - 1 351 000,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 32 639 500,00 грн. заборгованості за кредитом, 9 754 189,39 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 980 000,00 грн. заборгованості по комісії, 9 589 130,02 грн. інфляційних втрат, 4 651 436,38 грн. - 30% річних, 10 793,75 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 180 469,46 грн. пені за прострочення сплати комісії, 4 072 600,00 грн. штрафу.

В задоволенні решти вимог позивача - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» на користь державного бюджету судовий збір в сумі 26 491,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» на користь державного бюджету судовий збір в сумі 26 491,50 грн.».

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М.Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук

Надруковано 6 екз.: 1-позивачу, 2-відповідачам, 1-у справу,

1-ДАГС, 1-ГСДО