ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 лютого 2016 року Справа № 922/5045/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.15
у справі№922/5045/15 Господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення 34 497,78 грн.
Касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.12.15 № 20/989 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.15, яка отримана судом 04.02.16, не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір". Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484 - VIII від 22.05.15, який набрав чинності з 01.09.15, було внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Приписами частини 2 статті 4 Закону (в редакції яка набрала чинності 01.09.15) унормовано, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. У відповідності до частини 2 статті 4 вказаного Закону (в редакції чинній на момент звернення з позовною заявою) ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру до 01 вересня 2015 року становила 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. За приписами статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.15 визначена у розмірі 1218 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимоги Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення з відповідача 34 497,78 грн гарантійного платежу за договором оренди нежитлового приміщення від 04.04.13, а відтак розмір судового збору при зверненні з даною касаційною скаргою повинен був складати 2192,40 грн.

Водночас, скаржником подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання до Вищого господарського суду України даної касаційної скарги. Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні сплати судового збору у встановленому законом порядку, розмірі та строку, покладається на заінтересовану особу. Як убачається зі змісту клопотання, в обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору скаржник зазначає про те, що Публічне акціонерне товариство "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" знаходиться в стадії ліквідації та посилається на недостатню кількість коштів на рахунках позивача для сплати суми судового збору. Втім, наведені уповноваженою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" обставини, не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених Законом порядку і розмірі.

Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, касаційна скарга не дає підстав для перевірки постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку та підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України

У Х В А Л И В :

Клопотання Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.15 у справі № 922/5045/15 відхилити.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРКРЕДИТБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.15 у справі № 922/5045/15 повернути скаржникові без розгляду.

Матеріали справи № 922/5045/15 скерувати до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

Судді Т. Гоголь

В. Швець