РІШЕННЯ

09 лютого 2016 року Справа № 913/1219/15

Провадження №5/913/1219/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління , м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганський завод трубопровідної арматури Маршал, м. Луганськ

про стягнення 11246383 грн. 06 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Вінніков С.В.

Секретар судового засідання помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, провідний юрисконсульт юридичного відділу Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", довіреність №б/н від. 16.07.2015;

від відповідача - ОСОБА_3, представник за довіреністю № б/н від 12.01.2016.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії від 28.02.2013 № 127 в сумі 11246383 грн. 06 коп., з яких:

- борг по кредиту за період з 29.05.2015 по 09.11.2015 в сумі 7190872 грн. 15 коп.;

- відсотки по кредиту за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 1653999 грн. 11 коп.;

- комісія за резервування коштів за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 9954 грн. 98 коп.;

- пеня за непогашення кредиту за період з 29.05.2015 по 09.11.2015 в сумі 1508491 грн. 21 коп.

- пеня за непогашення відсотків по кредиту за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 62780 грн. 81 коп.;

- пеня за непогашення комісії за резервування коштів за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 3903 грн. 19 коп.;

- 3% річних по простроченому основному боргу за період з 29.05.215 по 09.11.2015 в сумі 84329 грн. 42 коп.;

- 3% річних по простроченим відсотках з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 26528 грн. 43 коп.;

- 3% річних по простроченій комісії за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 228 грн. 20 коп.;

- інфляційні втрати по прострочених відсотках з 0.0.82014 по 31.10.2015 в сумі 305295 грн. 56 коп.

Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 22.12.2015 № 39-09/539, відповідно до якої він виклав позовні вимоги в наступній редакції:

- борг по кредиту за період з 29.05.2015 по 09.11.2015 в сумі 7190872 грн. 15 коп.;

- відсотки по кредиту за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 1653999 грн. 11 коп.;

- комісія за резервування коштів за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 9954 грн. 98 коп.;

- пеня за непогашення комісії за резервування коштів за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 3903 грн. 19 коп.;

- 3% річних по простроченому основному боргу за період з 29.05.215 по 09.11.2015 в сумі 84329 грн. 42 коп.;

- 3% річних по простроченим відсотках з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 26528 грн. 43 коп.;

- 3% річних по простроченій комісії за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 228 грн. 20 коп.;

- інфляційні втрати по прострочених відсотках з 0.0.82014 по 31.10.2015 в сумі 305295 грн. 56 коп.

Вказана заява позивача прийнята судом до розгляду.

Представник позивача виклав позовні вимоги, надавши письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який був отриманий судом електронною поштою 12.01.2016 та розглянутий в минулому судовому засіданні.

Позивачем надано заперечення на відзив відповідача від 11.01.2016 № 39-09/23, в яких зазначив, що вважає посилання відповідача необґрунтованими.

Відповідач у судовому засіданні 09.02.2016 повторно надав клопотання про витребування від позивача оригінал договору кредитної лінії від 28.02.2013 № 127.

Вказане клопотання відхиляється судом з підстав, викладених в ухвалі суду від 12.01.2016 (а.с. 73-74), та приймаючи до уваги письмові пояснення позивача від 09.02.2016, в яких зазначено, що оригінал договору перебуває на тимчасово окупованій території України та доступ до нього обмежений.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України, як кредитором, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганський завод трубопровідної арматури Маршал, як позичальником, 28.02.2013 був укладений договір кредитної лінії № 127 (далі за текстом - договір).

До договору підписано додатковий договір № 1 від 31.07.2013.

Предметом цього договору є правовідносини, за якими банк зобовязується надати на умовах цього договору, а позичальник зобовязується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору встановлено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 27.02.2016.

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 8500000 грн. 00 коп. (п. 2.3 договору).

В пункті 2.3.2 договору сторони погодили графік збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування.

З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобовязаний не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоду діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період.

За умовами п. 2.3.3 договору позичальник зобовязується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування.

Відповідно до п. 2.7.1 договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки у розмірі 21,% річних , яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором.

Додатковим договором від 31.07.2013 № 1 встановлено, що починаючи з 01.07.2013 проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 19% річних.

Згідно із п. 2.7.3 договору нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше пятого числа місяця, наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 05.03.2013.

Пунктом 2.10.2 договору сплата комісійної винагороди за резервування коштів на невикористану частину кредиту здійснюється в розмірі 1% річних від суми невикористаної частини кредиту щомісячно в строк не пізніше пятого числа місяця, наступного за звітним.

За умовами п. 7.2.1 договору за порушення взятих на себе зобовязань, передбачених положеннями цього договору, банк має право застосувати до позичальника пеню на користь банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми простроченого платежу з повернення суми кредиту та/або від суми платежу за кожен день прострочення.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику, що підтверджується платіжними дорученнями.

Як вбачається з виписки з особового рахунку, відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором виконав частково.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ним идокази, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір кредитної лінії № 127 від 28.02.2013 є кредитним договором, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій)(п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Факт видачі відповідачу кредиту підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором не надав.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості, заборгованості за процентами та комісією за резервування коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, а саме з відповідача слід стягнути 7190872 грн. 15 коп. простроченого боргу, 1653999 грн. 11 коп. прострочених відсотків по кредиту та 9954 грн. 98 коп. простроченої комісії за резервування коштів.

Позивачем на підставі п. 7.2.1 договору нараховано 3903 грн. 19 коп. пені за непогашення комісії за резервування коштів з 06.08.2014 по 09.11.2015.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території цих населених пунктів.

Банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

За приписами ст. 1 наведеного Закону періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Листом від 27.10.2014 №18-112/64138 Національний банк України нагадав всім банкам про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у десятиденний строк з дня опублікування Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Луганськ.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за адресою: 91054, м. Луганськ, вул. Монтажна, б. 13.

Отже, з урахуванням вищевказаного, норми даного закону щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Тому, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені за непогашення комісії за резервування коштів з 06.08.2014 по 09.11.2015 слід відмовити у звязку з необґрунтованістю.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних по простроченому основному боргу за період з 29.05.2015 по 09.11.2015 в сумі 84329 грн. 42 коп., 3% річних по простроченим відсотках з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 26528 грн. 43 коп., 3% річних по простроченій комісії за період з 06.08.2014 по 09.11.2015 в сумі 228 грн. 20 коп., інфляційних втрат по прострочених відсотках з 0.0.82014 по 31.10.2015 в сумі 305295 грн. 56 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача та враховуючи п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (із змінами і доповненнями), суд дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог частково в сумах 84329 грн. 42 коп. 3% річних по простроченому основному боргу, 26528 грн. 43 коп. 3% річних по прострочених відсотках, 227 грн. 58 коп. 3% річних по простроченій комісії та 300350 грн. 56 інфляційних нарахувань по прострочених відсотках за визначені позивачем періоди.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача слід стягнути 7190872 грн. 15 коп. простроченого боргу, 1653999 грн.004 коп. прострочених відсотків по кредиту, 9954 грн. 98 коп. простроченої комісії за резервування коштів, 84329 грн. 42 коп. 3% річних по простроченому основному боргу, 26548 грн. 43 коп. 3% річних по прострочених відсотках, 227 грн. 58 коп. 3% річних по простроченій комісії та 300350 грн. 56 коп. інфляційних втрат по прострочених відсотках. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір в сумі 138993 грн. 93 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганський завод трубопровідної арматури Маршал про стягнення 11246383 грн. 06 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганський завод трубопровідної арматури Маршал, 91054, м. Луганськ, вул. Монтажна, б. 13, код 04671406, на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, б. 40 А, код 09304612, прострочений борг в сумі 7190872 грн. 15 коп., прострочені відсотки по кредиту в сумі 1653999 грн. 11 коп., прострочену комісію за резервування коштів в сумі 9954 грн. 98 коп., 3% річних по простроченому основному боргу в сумі 84329 грн. 42 коп., 3% річних по прострочених відсотках в сумі 26528 грн. 43 коп., 3% річних по простроченій комісії в сумі 227 грн. 58 коп., інфляційні втрати по прострочених відсотках в сумі 300350 грн. 56 коп., судовий збір в сумі 138993 грн. 93 коп. Видати наказ позивачу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 12.02.2016.

СуддяОСОБА_4

Надр. 4 прим.:

1- до справи;

2 позивачу: 93400, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, 40-А (рекомендованим листом з повідомленням);

3 відповідачу: 91054, м. Луганськ, вул. Монтажна, 13 (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється)

4 відповідачу за електронними адресами: ,