номер провадження справи 12/145/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2016 Справа № 908/6018/15

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/6018/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя

про стягнення 11221,38 грн.

за участю представників:

від позивача - Суберляк Д.В., довіреність № 217-О від 25.09.2013 р.

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5778,14 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2027,09 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 2999,31 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 416,84 грн. за договором банківського обслуговування б/н від 12.09.2012 року, що разом становить 11221,38 грн.

25.01.2016 року на адресу суду від позивача у справі надійшов лист № б/н від 22.01.2016 року, згідно з яким останній просить долучити до матеріалів справи наступні документи в якості доказів, а саме: письмові пояснення, копію витягу з Єдиного державного реєстру, виписку по нарахуванню пені, виписку по нарахуванню комісії, виписку по нарахуванню заборгованості по тілу кредиту, виписку по нарахуванню процентів, виписку по руху коштів на поточному рахунку, виписку про зміну відсоткової ставки, заявку про зміну відсоткових ставок від 04.06.2014 року, наказ про актуалізацію Умов та Правил надання банківських послуг, наказ про затвердження нового продукту «кредитний ліміт» від 28.01.2011 року та копію довіреності. Так, в письмових поясненнях позивач зазначає, що 12.09.2012 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої останній приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 12.09.2012 року, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Вказує, що відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2, у відповідності з випискою по рахунку за період з 24.01.2014 року по 25.06.2014 року відповідач скористався банківськими коштами в сумі 5778,14 грн. При цьому пояснює, що відповідно до виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за період з 01.07.2014 року по 06.02.2015 року відповідачу за ставкою 56% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту нараховані до сплати та не сплачені відсотки в сумі 2027,09 грн. Також зазначає, що згідно виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за період з 01.07.2014 року по 01.02.2015 року на залишок заборгованості за тілом кредиту відповідачу нарахована та не сплачена комісія в сумі 416,84 грн. Крім того вказує, що відповідно до виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за період з 15.04.2014 року по 16.11.2015 року на суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісії була нарахована пеня, яка становить 3005,15 грн., з яких: пеня на тіло кредиту з 25.06.2014 року по 16.11.2015 року складає 1223,51 грн., пеня на проценти з 15.04.2014 року по 16.11.2015 року становить 653,09 грн., пеня на комісію з 17.07.2014 року по 16.11.2015 року складає 128,00 грн. При цьому позивач пояснює, що загальна заборгованість з пені з врахуванням списаної пені в сумі 5,84 грн. становить 2999,31 грн.

04.02.2016 року до початку судового засідання від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що в тексті позовної заяви від 23.11.2015 року зазначений пункт, згідно якого нараховується комісія/винагорода, однак була допущена помилка в номері цього пункту, тому просить вважати вірними посилання на пункти «відповідно до п. 3.11.4.4. Умов - Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. При цьому пояснює, що відповідачу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 відповідно до договору банківського обслуговування № б/н від 12.09.2012 року було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2, відкриття даного рахунку на ім'я відповідача підтверджується заявою про приєднання до публічного договору про співпрацю від 26.09.2012 року, довідкою про розміри встановлення кредитних лімітів (додаток № 10 до позовної заяви від 23.11.2015 року), випискою про рух коштів на поточному рахунку за період з 14.09.2012 року по 25.12.2015 року (додаток до заяви від 22.01.2016 року про долучення документів в якості доказів по справі).

Представник позивача в судовому засіданні 04.02.2016 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Разом з тим надав суду додаткові письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких зазначає, що відповідно до договору банківського обслуговування б/н від 12.09.2012 року відповідачу було надано кредит згідно з п. 3.11.1 «Умов та правил надання банківських послуг» шляхом встановлення кредитного ліміту з 14.09.2012 року (кредитний договір № б/н від 14.09.2012 р.), що підтверджується довідкою про встановлення кредитних лімітів від 23.11.2015 року (яка є додатком № 10 до позовної заяви) на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Представник відповідача в судове засідання 04.02.2016 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

На адресу суду від відповідача надійшли повідомлення пошти з позначками "за зазначеною адресою не проживає". Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

З наявного в матеріалах справи Спеціального витягу із єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 22.12.2015 року вбачається, що місце проживання відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: АДРЕСА_1.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Судом було здійснене також повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надсилання телефонограм 27.01.2016 року та 29.01.2016 року, які наявні в матеріалах справи, що підтверджується витягами з журналу реєстрації телефонограм та факсограм. Вказані телефонограми були прийняті ОСОБА_2 особисто. Таким чином, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 12.09.2012 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, (Клієнт) звернувся до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (Банк) із заявою про відкриття поточного рахунку та карткового рахунку в гривнях, яка оформлена на бланку типової форми та містить підписи та відтиски печаток Банку та Клієнта.

В Заяві зазначено, що підписавши цю заяву Клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (що розміщені на сайті банку http://www.a-bank.com.ua, https://client-bank.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до п. 3.11.1.16. "Умов та правил надання банківських послуг", далі Умови, при укладенні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Кредитний ліміт стосовно цього розділу Умов являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України (п. 3.11.1.5. Умов).

Згідно з п. 3.11.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.11.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, Клієнт виражає свою згоду з тим, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом в Банк заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ інтернет-клієнт-банк або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів в рамках кредитного Ліміту в межах зазначених в них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами (п. 3.11.6.1. Умов).

Умовами п. 3.11.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в іншій формі). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, Банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту. При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Періодом безперервного користування кредитом, відповідно до п. 3.11.1.11. Умов, є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Порядок розрахунків встановлений в п. 3.11.4. Умов. Так, згідно з п. 3.11.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. п. 3.11.4.1.1., 3.11.4.1.2, 3.11.4.1.3. Умов).

Відповідно до п. 3.11.4.9. Умов розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.11.4.4. Умов встановлений обов'язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень.

Згідно з п. 3.11.1.3. Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати відсотків і винагороди.

Відповідно до п. 3.11.2.2. Умов Клієнт зобов'язався: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.11.1.1 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг" (п. 3.11.2.2.1.); сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п. п. 3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3. (п. 3.11.2.2.2.); виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.11.1.11. (п. 3.11.2.2.3.); повернути кредит в строки, встановлені п. п. 3.11.1.10., 3.11.2.3.4., 3.11.2.2.17. (п. 3.11.2.2.5.), сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 3.11.4.4., 3.11.4.5., 3.11.4.6., 3.11.4.11 (п. 3.11.2.2.7.).

Як свідчать матеріали справи, згідно умов укладеного договору банківського обслуговування № б/н від 12.09.2012 року відповідачу був відкритий поточний рахунок № НОМЕР_2, на який Банком встановлювався кредитний ліміт. Факт відкриття Банком відповідачу вказаного поточного рахунку підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/30 від 23.11.2015 року та випискою про рух коштів на поточному рахунку за період з 14.09.2012 року по 25.12.2015 року, яка свідчить про користування відповідачем кредитними коштами (а.с. 31, 106).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 з 14.09.2012 року в розмірі 1000,00 грн., з 26.12.2012 року в розмірі 4500,00 грн., з 21.03.2013 року в розмірі 6500,00 грн., з 01.03.2014 року в розмірі 6500,00 грн., з 02.03.2014 року в розмірі 5871,00 грн., що підтверджується довідкою ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" від 23.11.2015 року вих. № 08.7.0.0.0/30.

Так, на виконання умов Договору, позивач надав відповідачу кредитний ліміт, розмір якого згідно довідки про розміри встановлених кредитних лімітів станом на 02.03.2014 року складає 5871,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку № НОМЕР_2.

Як вбачається з виписок банку по рахунку клієнта, за період дії договору клієнтом використовувались кредитні кошти в межах кредитного ліміту.

У зв'язку з непогашенням відповідачем кредиту у встановлений в договорі строк заборгованість в сумі 5871,00 грн. з 02.06.2014 року була віднесена банком на прострочення.

Згідно виписки банку по рахунку клієнта 25.06.2014 року відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості на загальну суму 1000,00 грн., з яких в рахунок оплати боргу за тілом кредиту позивачем була зарахована сума 92,86 грн. (а.с. 33, 99).

Таким чином, з врахуванням здійсненого часткового погашення непогашена заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 5778,14 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заявки банку від 04.06.2014 року № 6783882 "Про зміну ставок за кредитними лімітами на розрахунковий рахунок та гарантованими платежами" прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 року у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку, а саме збільшено відсоткову ставку за користування лімітом на розрахунковому рахунку протягом 90 днів з 24% до 36% та починаючи з 91-го дня збільшено ставку з 48% до 56%. Тому з 01.07.2014 року діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п. 3.11.4.1.3 якої при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Про зміну процентної ставки банк повідомив клієнта через електронну систему "Приват24", що підтверджується випискою з "Приват24" по клієнту ФОП ОСОБА_2, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 107). У зв'язку з цим за період з 01.07.2014 року по 27.02.2015 року банком нараховані відсотки на прострочену заборгованість за кредитом за ставкою 56%, з розрахунку 360 днів у році, в сумі 2027,09 грн. (з врахуванням часткового погашення боргу за процентами 02.06.2015 року в сумі 185,30 грн.).

Матеріали справи свідчать, що банком нарахована комісійна винагорода згідно з п. 3.11.4.4. Умов за використання ліміту за період з 01.07.2014 року по 01.02.2015 року в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в загальній сумі 416,84 грн.

Втім, в порушення вимог закону відповідач у встановлені строки зобов'язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії не виконав.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача, і з його боку мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2999,31 грн., нараховану за період з 05.02.2014 року по 16.11.2015 року (з урахуванням частково погашеної заборгованості з пені 25.06.2014 року в сумі 87,16 грн. та списаної пені в сумі 5,84 грн.), яка передбачена п. 3.11.5.1. Умов.

Так, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.11.2.2., 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно з п. 3.11.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1, 3.11.5.2, 3.11.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано Клієнтом.

При цьому, згідно з п. 3.11.5.7. Умов строки позовної давності на вимогу про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

За своєю правовою природою Договір банківського обслуговування б/н від 12.09.2012 року в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 вказаного Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З виписки по рахунку Клієнта вбачається, що у період з 14.09.2012 року по 16.11.2015 року із відкритого поточного рахунку відповідача здійснювалися платежі на підставі розрахункових документів Клієнта, списання винагороди, погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитним лімітом, погашення пені та погашення комісії згідно з договором банківського обслуговування. Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість за кредитом в сумі 5778,14 грн., за процентами за користування кредитними коштами в сумі 2027,09 грн. та заборгованість з комісії в сумі 416,84 грн.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 1069 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором, на підставі ч. 3 ст. 198 ГК України.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу загальних норм, викладених у статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів те, що зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, а розмір заборгованості за кредитом в сумі 5778,14 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 2027,09 грн. та заборгованості з комісії в сумі 416,84 грн. підтверджується наданими до матеріалів справи виписками по поточному рахунку відповідача та розрахунками. Відповідач доказів погашення кредиту, процентів та комісії в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав, позовні вимоги не спростував.

За такими обставинами, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5778,14 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 2027,09 грн. та заборгованості з комісії в сумі 416,84 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.11.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.11.2.2., 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.11.5.4. Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1, 3.11.5.2, 3.11.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано Клієнтом.

З доданого до позову розрахунку заборгованості позивача вбачається, що ним нарахована пеня на суму боргу по кредиту, процентах та комісії в загальній сумі 2999,31 грн. за загальний період з 05.02.2014 року по 16.11.2015 року (з урахуванням частково погашеної заборгованості з пені 25.06.2014 року в сумі 87,16 грн. та списаної пені в сумі 5,84 грн.).

Несвоєчасне виконання грошових зобов'язань підтверджено обставинами та доказами у справі. Наданий позивачем розрахунок пені відповідає приписам чинного законодавства України та умовам договору, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за період з 05.02.2014 року по 16.11.2015 року в сумі 2999,31 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.02.2016 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 599, 627, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1066, 1067, 1069 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь:

- Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", 49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, , заборгованість за кредитом в сумі 5778 (п'ять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 14 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2027 (дві тисячі двадцять сім) грн. 09 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 416 (чотириста шістнадцять) грн. 84 коп., пеню в сумі 2999 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 31 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 08.02.2016 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.