ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.16 Справа № 904/11099/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "ПОЛІПРОМ", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ", м. Донецьк

Відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової компанії "УКРХІМЕКСПОРТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 12 923,26 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ПОЛІПРОМ» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «АСИ-ОЙЛ» (надалі Відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислової компанії «УКРХІМЕКСПОРТ» (надалі Відповідач-2) про стягнення 12 923,26 грн. за договором №102-036-DA12 постачання товару від 24.01.2012, договором поруки б/н від 20.01.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 26.01.2016 розгляд справ був відкладений на 09.02.2016 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем-1 вимог діючого законодавства та умов договору №102-036-DA12 постачання товару від 24.01.2012, а саме порушення строків оплати за поставлений товар. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №102-036-DA12 постачання товару від 24.01.2012, видаткові накладні за період з 14.01.2014 по 20.06.2014, договір поруки б/н від 20.01.2014.

Позивач керуючись п.1.1. Договору №102-036-DA12 постачання товару від 24.01.2012, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача-1 заборгованість за поставлений товар в сумі 12 436,29 грн., та керуючись п.3.1. Договору поруки від 20.01.2014 стягнути з Відповідача-2 інфляційні втрати в сумі 486,97 грн.

Позивач в судове засідання, призначене на 09.02.2016 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (представник Позивача був присутній в попередньому судовому засідання 26.01.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 26.01.2016 по справі №904/11099/15).

Відповідач-1 у призначені на 26.01.2016, 09.02.2016 судові засідання не зявився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з урахуванням положень Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням АТО» шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-порталі господарського суду Дніпропетровської області в мережі Інтернет (http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005).

Відповідач-2 у призначені на 26.01.2016, 09.02.2016 судові засідання не зявився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №581.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представників Відповідача-1 та Відповідача-2 документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Відповідача-1 та Відповідача-2 за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.02.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2012 товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ПОЛІПРОМ» (Позивач, Постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «АСИ-ОЙЛ» (Відповідач-1, Покупець) уклали договір №102-036-DA постачання товару (надалі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязався систематично передавати у власність Покупцеві товари для відпочинку торговельної марки «GRILLY», а також інші супутні товари, далі Товар, згідно специфікацій або товарних (видаткових) накладних, а Покупець зобовязався прийняти цей Товар і оплатити його на умовах даного Договору (п.1.1. Договору). Ціна, артикул і штрих-код Товару вказуються в специфікаціях або в товарних (видаткових накладних, які є невідємними частинами даного Договору (п.1.2. Договору).

Разом з Договором Позивачем та Відповідачем-1 була підписана Специфікація №1.

Відповідно до п.п.9.3., 9.4. Договору, термін дії даного Договору з 24.01.2012 і до 31.12.2012, а в частині грошових зобовязань та оплачених поставок до їх повного виконання відповідно до Договору і чинного законодавства України. У випадку, якщо жодна з сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити цей Договір за 30 днів до його закінчення, даний Договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах.

На виконання умов укладеного Договору, Позивач в період з 14.01.2014 по 20.06.2014 поставив Відповідачу-1 Товар загальною вартістю 46 668,66 грн., що підтверджується видатковими накладними за зазначений період, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з п.п.3.1., 3.6. Договору продукція оплачується Покупцем по погодженій сторонами ціні, зазначеній в Специфікації або товарній накладній та включає в себе ПДВ. Умови оплати: кожні 14 календарних днів, з моменту поставки Товару, Покупець оплачує вартість реалізованого третім особам Товару Постачальника. При кожному замовленні Товару, але у будь-якому разі не рідше ніж першого та пятнадцятого числа кожного місяця Покупець зобовязаний надавати Постачальнику письмові відомості про нереалізовані залишки поставленого Постачальником Товару.

З аналізу п.3.6. Договору суд робить висновок, що п.3.6. Договору містить умову, відповідно до якої виконання зобовязання Відповідачем-1 перед Позивачем з оплати коштів за поставлений Товар повязано з дією невизначеного кола третіх осіб. Тобто, Сторони не дійшли згоди та не погодили належним чином строк, в який Відповідач-1 зобовязаний здійснити оплату поставленого Товару.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, Покупець зобовязаний оплатити Товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач-1 зобовязаний був здійснювати оплату Товару в день, коли він фактично був поставлений (день складання видаткової накладної).

Проте Відповідач-1 оплату поставленого Товару здійснив частково, в сумі 34 232,37 грн. Таким чином сума заборгованості Відповідача-1 перед Позивачем становить: 46 668,66 грн. 34 232,37 грн. = 12 436,29 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем-1 допущено порушення строків здійснення оплати за поставлений Товар, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 12 436,29 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком Позивача розмір інфляційних втрат за порушення строку оплати Товару, поставленого за видатковою накладною №ПП000010457 від 20.06.2014 (на суму 821,40 грн.) становить 486,97 грн. (період нарахування з липня 2014 року по листопад 2015 року).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за поставлений Товар, в тому числі за видатковою накладною №ПП000010457 від 20.06.2014, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає, що він виконаний вірно.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 20.01.2014 Позивач (Кредитор) та товариство з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «УКРХІМЕКСПОРТ» (Відповідач-2, Поручитель) уклали договір поруки (надалі Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обовязку товариством з обмеженою відповідальністю «АСИ-ОЙЛ» (Боржник) щодо виконання грошових зобовязань за Договором постачання товару №102-036-DA12 від 24.01.2012, укладеним між Кредитором та Боржником. У випадку порушення Боржником обовязку за основним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.п.1.1., 1.2., 2.1. Договору поруки).

Відповідно до п.3.1. Договору поруки, Поручитель зобовязаний у разі порушення Боржником обовязку за основним договором, самостійно виконати зазначений обовязок Боржника перед Кредитором на підставі письмової вимоги Кредитора в семиденний строк шляхом сплати Кредитору грошових коштів в сумах, що належать до сплати Боржником.

Згідно з п.п.4.1., 4.2. Договору, він набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до моменту припинення поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди Поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач не надав суду доказів звернення до Відповідача-2 з вимогою про стягнення заборгованості за Договором постачання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що в Договорі не встановлений строк, після його порука припиняється, а також, що шестимісячний строк від дня виконання основного зобовязання (20.06.2014), встановлений ст.559 Цивільного кодексу України для предявлення вимоги до поручителя (Відповідача-2), сплив 20.12.2014, суд дійшов висновку, що порука Відповідача-2 є припиненою.

З огляду на викладене, відсутні підстави для стягнення інфляційних втрат в сумі 486,97 грн., які Позивач просив стягнути з Відповідача-2 як солідарного боржника. Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача-1 на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АСИ-ОЙЛ» (83114, м. Донецьк, вул. Щорса, будинок 108А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «ПОЛІПРОМ» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, будинок 5, ) 12 436,29 грн. заборгованості, 1 172,10 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.02.2016.

Суддя ОСОБА_1