ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.02.2016 Справа № 917/1654/15

За заявою Комунального підприємства "Готель "Славутич", вул. Миру, 15, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800 про відстрочку виконання рішення у справі №917/1654/15 за позовом Приватного підприємства "Фірма "Дріада", АДРЕСА_1, 39803 до Комунального підприємства "Готель "Славутич", вул. Миру, 15, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800 про стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність 30 від 03.02.2016

від відповідача: не з'явились

Розглядається заява Комунального підприємства "Готель "Славутич" про відстрочку виконання рішення у справі №917/1654/15 на 6 місяців - до 06.05.2016.

Від боржника надійшла заява про відкладення розгляду заяви у звязку з неможливістю явки директора у судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив.

Суд відмовляє у задоволенні даного клопотання, оскільки відповідно до ст. 121 господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін.

Строк розгляду заяви закінчився.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище (ч. 2 ст. 28 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

У п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Таким чином, юридична особа не обмежена у виборі особи та наданні такій особі повноважень на представництво її інтересів у господарському суді.

04.02.2016 від позивача надійшло заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення, у якій позивач просить суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість заяви.

Розглянувши заяву, дослідивши додані до неї матеріали та матеріали справи №917/1654/15, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18.08.2015 у справі № 917/1654/15 задоволено позов приватного підприємства "Фірма "Дріада" про стягнення Комунального підприємства "Готель "Славутич", а саме: 33893,90 грн основного боргу, 7939,53 грн пені, 626,81 грн - 3% річних, 15227,99 грн інфляційних, 1827,00 грн судового збору.

01.09.2015 на виконання зазначеного рішення судом видано наказ.

На підставі зазначеного наказу старшим державним виконавцем ВДВС Комсомольського МУЮ 10.10.2015 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочата процедура примусового виконання рішення.

25.12.2015 відповідач у справі звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення на 6 місяців - до 06.05.2016.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення, боржник посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства. Зокрема, божник зазначає, що основним напрямком діяльності Комунального підприємства готелю «Славутич» є готельне господарство, тобто основний дохід підприємство має від надання готельних послуг. Внаслідок негативних економічних тенденцій, потік осіб, які б бажали проживати у готельних номерах підприємства катастрофічно зменшився, що призвело до погіршення фінансових показників діяльності і за 9 місяців 2015 року збитки підприємства склали майже 400 тисяч гривень.

Крім того, як зазначає боржник, на платоспроможність підприємства значно вплинула виплата працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 74 043,07 грн за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.11.2015 року №534/3871/13-ц.

Також боржник вказує, що внаслідок проведення антитерористичної операції в деяких районах Донецької та Луганської областей для проживання до міста Комсомольська переїхала значна кількість мешканців цих регіонів; частина з них розміщена в приміщенні Комунального підприємства готель «Славутич».

Так, боржник стверджує, що станом на 01.12.2015 у готелі проживає 19 родин з Донецької та Луганської областей загальною чисельністю 40 осіб, які мають статус «внутрішньо переміщених осіб» і які сплачують лише за комунальні послуги. Боржник вказує, що арешт та списання з рахунків комунального підприємства коштів унеможливить розрахунок з надавачами комунальних послуг, що призведе до виникнення заборгованості та припинення їх надання, що в свою чергу збільшить соціальну напругу в місті.

На підтвердження зазначених у заяві обставин боржник надав лише копію фінансового звіту КП готель «Славутич» станом на 30.09.2015 (а.с. 88). Інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Як роз'яснено у п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Посилаючись на те, що на платоспроможність підприємства значно вплинула виплата працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 74 043,07 грн за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.11.2015 №534/3871/13-ц, заявник не надав копію вказаного рішення суду.

Крім того, виплата заявником заробітної плати працівнику за час вимушеного прогулу не є винятковим випадком.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Виходячи з наведеного, збитковість діяльності боржника не є підставою для відстрочки виконання рішення суду. Крім того, збитковість діяльності боржника не є винятковим випадком.

Як встановлено судом, під час розгляду справи №917/1654/15 відповідач заборгованість не погашав.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 18.08.2015 про стягнення вказаної суми основного боргу відповідачем добровільно не виконано, не проведено навіть часткових платежів.

До заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що боржник спроможний виконати рішення суду після спливу, визначеного ним у заяві терміну.

Зазначене свідчить про фактичне затягування відповідачем (боржником) строку виконання рішення суду.

Таким чином, наведені заявником обставини не є винятковими в розумінні ст. 121 ГПК України, а тому не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області по справі №917/1654/15 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства "Готель "Славутич" про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 18.08.2015 у справі №917/1654/15.

Суддя Д.М. Сірош