ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2016 р. Справа № 922/4877/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача -Криушичевої О.І. (довіреність №139 від 28.08.2015 р.)

відповідача - Селіванова М.В. (довіреність від 22.12.2015 р.), Поліщук О.Л. (довіреність №2 від 12.01.2016 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (вх.№5482Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2015р. по справі №922/4877/15,

за позовом Бази відпочинку "Дружба", с. Старий Салтів,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м. Харків,

про стягнення 37415,49грн. -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року, позивач, База відпочинку «Дружба», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом, та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом, просить стягнути з ТОВ «Будінвест» суму у розмірі 37415,49 грн., у тому числі: суму боргу у розмірі 25813,63 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 6536,91 грн., суму 3 % річних у розмірі 429,70 грн., суму процентів у розмірі 12182,77 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.11.2015р. у справі №922/4877/15 (суддя Бринцев О.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на користь Бази відпочинку "Дружба" суму боргу у розмірі 25813,63 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 6536,91 грн., суму 3-х % річних у розмірі 429,70 грн. та 1331,97 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2015р. по справі №922/4877/15 в частині стягнення з ТОВ "Завод "Будінвест" 25813,63 грн. членських та пайових внесків, суми інфляційних нарахувань у розмірі 6536,91 грн., суми 3-х % річних у розмірі 429,70 грн. та 1331,97 грн. судового збору і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача судові витрати.

Свою скаргу апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно визначені підстави виникнення заборгованості, оскільки господарські відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору №Кпу143.08 від 11.08.2008р. про надання послуг з технічного обслуговування та зберігання майна, а ні на підставі повного членства відповідача у товаристві Бази відпочинку «Дружба». Тому невірним, на думку апелянта, є встановлення судом першої інстанції наявність обов'язку у відповідача зі сплати членських та цільових внесків.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.01.2016р.

11.01.2016р. від апелянта надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги (вх.№169).

14.01.2016р. в судовому засіданні оголошено перерву до 09.02.2016р. об. 10:30 год.

09.02.2016р. в судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги, представники відповідача наполягали на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні оскаржуваного рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового - про відмову у позові в цій частині. Представник відповідача вказала, що погоджується з рішенням суду першої інстанції та просила залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати членських внесків.

Встановлюючи наявність підстав для задоволення даних позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне, найважливішим дослідити обставини перебування відповідача у статусі повного члену споживчого товариства Бази відпочинку «Дружба».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує проти наявності у нього такого статусу, та відповідно, зазначає про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Проте, колегія суддів зазначає, що База відпочинку «Дружба» є споживчим товариством, що створено відповідно до Закону України «Про споживчу кооперацію», Закону України «Про кооперацію» та діє на принципах повного господарського розрахунку, що підтверджується Статутом Бази відпочинку «Дружба», затвердженим на засіданні Ради директорів - засновників Бази відпочинку «Дружба», відповідно до протоколу від 01.12.2008р., та погодженого Головою Харківської обласної профспілки працівників харчової та переробної промисловості, а також зареєстрованого у встановленому законом порядку 25.12.2008р. № запису в реєстрі 00000422.

Пунктом 1.1. Статуту передбачено, що позивач створений згідно із рішенням президії Харківської обласної профспілки працівників харчової та переробної промисловості і АПК, які є засновниками (учасниками) споживчого товариства база відпочинку "Дружба", яке зареєстроване як юридична особа 04.09.1997 (т. І а. с. 15).

У відповідності до п. п. 8.4.1. Статуту Товариства (т. І а. с. 16-25), повні члени товариства вносять до товариства такі внески: вступний внесок; пай; додатковий пай; цільовий внесок; членські внески.

Згідно п. п. 8.4.2. Статуту, вступний внесок, пай та членські внески є безумовно обов`язковими; додатковий пай є добровільним внеском; цільовий внесок може бути добровільним чи таким, що підлягає внесенню в обов`язковому порядку відповідно до рішення повноважного на це органу управління товариством. Загальними зборами може бути затверджено положення про внески повних членів та порядок їх використання.

Розмір, порядок та періодичність внесення перелічених у п.п. 8.4.1. внесків (окрім додаткового паю) визначається рішенням повноважного на це органу управління товариством.

Згідно п. 7.1. Статуту позивача, вищим органом Товариства є Загальні збори членів Товариства, які правомочні розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності Товариства.

Пунктом 7.2 Статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів товариства належить, зокрема, визначення розміру паїв, додаткових паїв, вступних внесків, членських внесків та цільових внесків повних та асоційованих членів Товариства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Так, матеріали справи свідчать про вчинення відповідачем дій, які є такими, що у відповідності до приписів ч.1 ст.11 ЦК України за аналогією можна вважати направленими на набуття та підтвердження відповідачем статусу повного члена Товариства позивача. Зокрема, до таких дій колегія суддів відносить участь відповідача у Загальних зборах Товариства на правах повного члена з правом голосування (протоколи від 20.11.2014р., (а.с. 67-79 т.1) від 16.04.2015р. (а.с. 81-91 т.1), довіреність на представництво інтересів відповідача, як повного члена Товариства, у Загальних зборах БВ «Дружба» (а.с. 80 т.1), ), листування з позивачем на правах повного члена БВ «Дружба» щодо врегулювання правовідносин, що сталися між сторонами (лист від 10.03.2015 р. №32 (т. 1 а.с. 152), в якому відповідач зазначає, що він, як повний учасник БВ «Дружба», відмовляється сплачувати членські внески за 2014 рік та 1 квартал 2015р., а також додаткові цільові внески, у зв'язку із ненаданням повного звіту директором БВ «Дружба» на загальних зборах від 20.11.2014 р., лист ТОВ «Завод «Будінвест» від 30.03.2015р. №43 про видачу копії протоколу засідання правління БВ «Дружба» від 26.03.2015р. (т.1 а.с. 153); лист ТОВ «Завод «Будінвест» від 30.03.2015р. №43, лист ТОВ «Завод «Будінвест» від 08.04.2015р. №57/2, в якому зазначається про участь ТОВ «Завод «Будінвест» в обранні директора БВ «Дружба» та наголошується на його підзвітності перед відповідачем, як одним з членів БВ «Дружба» (т.1 а.с. 154), а також укладення договору про взаємозалік зустрічних однорідних вимог від 30.06.2009р. № ПР17.09, укладений між позивачем та відповідачем, де вказано про зарахування між сторонами зустрічних однорідних вимог в рахунок зобов'язань позивача щодо перед відповідачем (як повним членом Товариства) та, відповідно, відповідача (як повного члена Товариства) перед позивачем тощо.

Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом щодо вчинення відповідачем дії, які прямо свідчать про волевиявлення ТОВ «Завод «Будінвест» на користування правами повного члена БВ «Дружба» (участь в управлінні (в загальних зборах повних учасників, в роботі правління Товариства), користуванні інфраструктурою, іншим майном тощо) та на прийняття на себе обов`язків повного члена БВ «Дружба» (сплату цільових та членських внесків тощо).

Відповідно до п. 6.2.12 Статуту позивача, повний член Товариства, зокрема, зобов'язаний додержуватись Статуту Товариства та інших локальних актів Товариства, а також в строки та в порядку, встановленому відповідними рішеннями Загальних зборів, вносити до Товариства внески, обов'язковість внесення яких визначена цим Статутом чи рішеннями Загальних зборів.

Враховуючи, встановлений колегією суддів факт перебування відповідача у статусі повного члена, а також беручи до уваги положення наведених вимог Статуту позивача, колегія суддів вважає доводи відповідача щодо відсутності у нього обов'язку сплачувати членські внески, та, відповідно нести відповідальність за їх несплату, хибними, та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено перебування відповідача у статусі повного члена Товариства позивача, та, відповідно і обов`язку відповідача сплачувати членські внески, колегія суддів зазначає про необхідність дослідження обставин наявності у відповідача заборгованості зі сплати членських внесків, яка виникла на підставі недодержання відповідачем вимог Статуту та рішень Загальних зборів Товариства позивача.

Так, як зазначалось раніше, Статутом позивача передбачено, що до компетенції загальних зборів товариства належить, зокрема, визначення розміру паїв, додаткових паїв, вступних внесків, членських внесків та цільових внесків повних та асоційованих членів Товариства.

Згідно протоколу Загальних зборів членів Бази відпочинку «Дружба» від 16.04.2015р., на яких зокрема, був присутній представник відповідача (а.с.78 т.1), членами товариства прийнято рішення щодо затвердження розміру членських внесків та терміну їх сплати, а також затвердження розміру цільових внесків та терміну їх сплати.

Зокрема, затверджено терміни сплати членських внесків:

- до 31 січня 2015 року - 25% річних членських внесків;

- до 15 травня 2015 року - 50% річних членських внесків;

- до 30 вересня 2015 року - 25% річних членських внесків.

Згідно переліку повних членів БВ «Дружба», які зареєструвались для прийняття участі у цих зборах, представник товариства був присутній на цих зборах.

Підставою для звернення позивача з даним позовом стало систематичне недодержання відповідачем вимог Статуту та невиконання відповідачем своїх обов'язків щодо сплати членських та цільових внесків, розмір і строки яких визначені рішеннями загальних зборів позивача. Зазначене стало підставою виникнення основної заборгованості відповідача перед позивачем на суму 25813,63 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем до позовної заяви.

Зокрема, позивач зазначає, що у зв'язку з несвоєчасним внесенням членських внесків за 2014 рік (граничний термін сплати до 30.09.2014 р. встановлений рішенням загальних зборів членів Товариства від 04.03.2014 р.), у відповідача перед Товариством виникла заборгованість на загальну суму 7026,63 грн. Зазначена сума є різницею між переплатою відповідача членських внесків за минулі періоди та сумою членських внесків відповідача за 2014р.

12.12.2014 р. відповідачу була надіслана претензія із вимогою погасити суму боргу по членським внескам за 2014 рік у розмірі 7026,63 грн. (т.1 а.с. 30-32), проте погашення вказаної суми боргу відбулося лише у квітні та червні 2015 р.

Рішенням загальних зборів членів Товариства (протокол від 20.11.2014 р.) відповідачу визначений розмір цільових внесків на проектування внутрішніх електромереж на суму 576,92 грн. та на отримання дозволу на спецводокористування на суму 720,00 грн., термін сплати цільових внесків визначається у виставлених Товариством рахунках кожному члену Товариства.

Позивачем виставлені відповідачу рахунки № 105 від 02.12.2014 р. на суму 720,00 грн. (термін сплати до 19.12.2014 р., т. 2 а. с. 98) та № 63 від 24.11.2014 р. на суму 576,92 грн. (термін сплати - до 06.12.2014 р., тобто, протягом 7 днів з моменту отримання вимоги (т. 1 а. с. 34, 35, 37, 38), але відповідачем було сплачено лише 350,00 грн. по цільовим внескам на отримання дозволу на спецводокористування 18.06.2015 р. (т. 2 а. с. 97).

Таким чином, станом на 28.08.2015 р. відповідач має заборгованість зі сплати цільових внесків на загальну суму 946,92 грн., з яких: 370,00 грн. (на отримання дозволу на спецводокористування) та 576,92 грн. (на проектування внутрішніх електромереж).

На підставі рішення, прийнятого на Загальних зборах БВ «Дружба» від 16.04.2015р., відповідачу визначений розмір членських внесків за 1 квартал 2015 р. на суму 7547,52 грн. та за 2 квартал 2015 р. на суму 15095,04 грн., за 3 квартал 2015 р. на суму 7547,52 грн. (т. І а. с. 88-89) та виставлений рахунок № 58 від 28.06.2015 р. на суму 29216,71 грн. (т. ІІ а. с. 96).

Згідно платіжного доручення № 538 від 17.07.2015 р. відповідачем членських внесків лише сплачено за 1 квартал 2015 р. на суму 4350,00 грн. (т. 2 а. с. 95).

Отже, з урахуванням наведеного та доказів в підтвердження наявності заборгованості у відповідача по членським внескам у розмірі 25813,63 грн., колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині.

До того ж, колегія суддів також вважає правильним нарахування позивачем на суму заборгованості інфляційних втрат та трьох процентів річних, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В силу ч.2 ст. 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 цього Кодексу передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч. 3 ст. 510 ЦК України).

Вищий господарський суд України у постанові Пленуму від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» наголошує, що грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора (п. 1.1 постанови).

Також пунктом 1.3. цієї постанови передбачено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Як зазначено Верховним Судом України в своєму Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, зобов'язальні правовідносини, які належать до грошових, досить різноманітні. Вони можуть бути частиною інших оплатних зобов'язань (наприклад, обов'язок покупця сплатити гроші за придбаний товар, обов'язок наймача оплатити користування майном тощо) або мати самостійний характер (відносини позики, кредиту, банківського вкладу і под.). Разом з тим не є грошовими зобов'язання, в яких грошові знаки використовуються не як засіб погашення грошового боргу, а виконують роль товару: зобов'язання передачі грошей, що випливають з угод обміну валюти, опціону, купівлі-продажу монет і банкнот, зобов'язання повернути грошові знаки, які перебували на зберіганні, передати перевізником банкноти за договором перевезення та ін. З огляду на це положення ст. 625 ЦК не застосовуються до зазначених відносин. (Лист ВСУ від 01.07.2014р.)

Як зазначалось, обов'язок відповідача щодо сплати членських внесків передбачено Статутом позивача, зокрема, п.п. 8.4.1. Статуту, де передбачено, що повні члени товариства вносять до товариства такі внески: вступний внесок; пай; додатковий пай; цільовий внесок; членські внески.

Згідно п. п. 8.4.2. вступний внесок, пай та членські внески є безумовно обов`язковими; додатковий пай є добровільним внеском; цільовий внесок може бути добровільним чи таким, що підлягає внесенню в обов"язковому порядку відповідно до рішення повноважного на це органу управління товариством. Загальними зборами може бути затверджено положення про внески повних членів та порядок їх використання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції стосовно прострочення відповідачем суми основного зобов'язання, та, відповідно, обґрунтованого нарахування позивачем суми інфляційних втрат у розмірі 6536,91 грн. та трьох процентів річних у розмірі 429,70 грн. (розрахунок т. 1 а. с. 197-199).

До того ж, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача процентів у розмірі 12182,77 грн., нарахованих на суму заборгованості, за відсутності правових підстав для такого нарахування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи на підставі чого, рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2015р. у справі № 922/4877/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Будінвест» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2015р. по справі №922/4877/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.02.16

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.