донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.01.2016 справа №913/933/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В. Колядко Т.М., Татенко В.М.
при секретарі судового засідання Склярук С.І.
за участю представників:
від позивача: не з'явився
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Луганськ
на рішення господарського суду Луганської області
від10.12.2015р.
по справі№913/933/15 (суддя Ворожцов А.Г.)
за позовом:Приватного підприємства «Фірма «ХІМЕКС» м. Івано-Франківськ
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Луганськ
простягнення 12 161,65грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Фірма «ХІМЕКС» м. Івано-Франківськ звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Луганськ про стягнення 12 161,65грн., з яких 10 000,00грн. - основна заборгованість, 2 161,65грн. - сума пені.

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. у справі №913/933/15 позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь позивача, Приватного підприємства "Фірма "Хімекс" борг за надані послуги перевезення в сумі 10 000,00 грн., пеню в розмірі 2161,65 грн., крім того, витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в сумі 2151,00 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Відповідач з прийнятим рішенням господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. у справі №913/933/15 не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. по справі №913/933/15 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає те, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими.

Апелянт посилається на те, що момент оплати за Договором № S-161 від 28.04.2015р. не настав, оскільки позивач в повному обсязі не надіслав відповідачу пакет документів, зазначених в п. 3.2. Договору, з чим пов'язаний момент оплати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, Приватне підприємство «Фірма «ХІМЕКС» м. Івано-Франківськ, та відповідачем, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м.Луганськ, 28.04.2015р. було укладено договір № S-161 про надання логістичних послуг (далі - Договір), відповідно до якого позивач (Виконавець) зобов'язався за завданням відповідача (Замовник) надати один або кілька видів послуг, визначених у п.1.2 Договору, а відповідач зобов'язався оплатити обумовлену сторонами плату.

Пунктом 1.2 Договору послугами, що мають бути надані позивачем, є:

- перевезення вантажу, при цьому позивач має доставити довірений йому відповідачем або іншою особою за дорученням відповідача вантаж до пункту призначення і видати особі, що має право на отримання вантажу,

- зберігання вантажу , при цьому позивач має зберігати вантаж, який переданий йому відповідачем, або іншою особою за дорученням відповідача,

- транспортне експедирування вантажу, при цьому позивач має за плату і за рахунок відповідача іншої особи за дорученням відповідача виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до п. 1.4. Договору вид та обсяг послуг, які надаються Виконавцем Замовнику на підставі цього Договору, необхідний вид транспорту, кількість і рід вантажу, маршрути походження, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, строк зберігання, ставки та інші не визначені цим Договором умови надання послуг обумовлюються підписаними Сторонами замовленнями (заявками), далі (замовлення), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 1.5. Договору сторони домовилися, що датою надання послуг слід вважати дату видачі вантажу вантажоодержувачу, відзначену в товарно-транспортних документах.

Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що права Замовника і Виконавця визначаються відповідно до Розділу 32 Господарського кодексу, главами 63,64,65,66 Цивільного кодексу України, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, Статуту автомобільного транспорту і Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах /КДПВ/ (із змінами, внесеними Протоколом від 5 липня 1978 року).

Пунктами 6.3. та 6.4. визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом року. Закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які залишилися невиконаними.

Згідно з п. 3.1 договору оплата послуг має проводитись згідно з рахунком виконавця після доставки вантажу одержувачу за умови надання замовнику повного комплекту документів щодо кожного замовлення згідно з п. 3.2 цього договору.

Вищезазначений Договір № S-161 від 28.04.2015р. укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств.

Оцінивши зміст спірного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за правовою природою є договором про надання послуг, відносини за яким регулюються умовами спірного договору та главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2015 позивач отримав від відповідача заявку на перевезення вантажу № S-000000737 за маршрутом: м. Вишневе - н/п Чайки - м.Тернопіль - м. Івано-Франківськ.

Згідно з Заявки на перевезення вантажу № S-000000737 від 28.04.2015р. вартість перевезення складає - 10 000,00грн.

Виконання Договору про надання логістичних послуг № S-161 від 28.04.2015р. позивач обгрунтовує відповідними товарно-транспортними накладними від 28.04.2015р.: №Р3496, №Р3507, №263710, №Р3506, №Р3554, №Р3497.

Як вбачається з матеріалів справи, перевезення вантажу було здійснене без зауважень та застережень з боку відповідача та замовника, про що свідчить відбиток печатки вантажоодержувачів в товарно-транспортних накладних та відсутність будь-яких претензій з боку замовника перевезення.

Згідно з п. 3.2 договору оплата проводиться протягом 20 банківських днів, якщо інше не вказано у замовленні, за умови надання пакету документів:

- 2-х екземплярів оригіналів товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, вантажних декларацій та інших документів щодо кожного вантажоодержувача, вказаного у замовленні,

- оригіналу договору та виписаних датою вивантаження,

- оригіналу рахунку (з обов'язковою вказівкою номера замовлення),

- оригіналу податкової накладної (з правильною вказівкою всіх реквізитів),

- двох оригіналів (екземплярів) актів наданих послуг (виконаних робіт)

На виконання п. 3.2. Договору позивачем були направлені відповідачу документи, які є підставою для оплати, рекомендованим листом №425 масою 206гр., на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, вказану в Договорі.

Як вбачається з матеріалів справи а також з наданих позивачем документів, вказане поштове відправлення вручене за довіреністю 14.05.2015р. об'єктом поштового зв'язку Петропавлівська Борщагівка з індексом 08130.

Згідно з Заявкою на перевезення вантажу № S-000000737 від 28.04.2015р. оплата перевезення здійснюється на четвертий календарний день після отримання оригіналів документів: рахунка, акта виконаних робіт і податкової накладної, а також оригіналів супровідних документів по кожному вантажоодержувачу в кількості, вказаній в графі Заявки «Надіслати документи» з відміткою вантажоодержувача про одержання.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача суму основного боргу у розмірі 10 000,00грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу відповідно до Договору № S-161 від 28.04.2015р. підлягають задоволенню в сумі 10 000,00грн. як такі, що підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 121,65грн., нараховану за період з 19.05.2015р. по 30.09.2015р.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору, у разі невчасної оплати послуг, що надаються за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний банківський день прострочення платежу.

За приписами статей 611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобов'язання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приписами п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» №14 від 17.12.2013р. визначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 10 000,00грн. за період з 19.05.2015р. по 30.09.2015р., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, з метою захисту своїх інтересів, позивач уклав Договір про надання правової допомоги № 1-09 від 07.09.2015р., згідно з п. 1.1. якого адвокат ОСОБА_6 зобов'язався від імені і за рахунок позивача надати правову допомогу у спорі, що виник з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 за цією справою. З цією метою, здійснити вивчення та огляд доказів за їх місцезнаходженням (4 год), провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (2 год), підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву та вчинити інші дії необхідні для розгляду справи в суді (12 год).

Відповідно до п. 2.1. Договору винагорода розраховується відповідно до Постанови КМУ від 27 квітня 2006р. №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». За здійснення дій, що визначені у п. 1.1. Договору, Приватне підприємство «Фірма «Хімекс» сплачує адвокату винагороду у розмірі 2 151,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір винагороди за надання правової допомоги за цим договором було сплачено 24.09.2015р., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Також, факт надання правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі послуг № 1/09 від 24.09.2015р., який підписаний з боку обох сторін без зауважень та заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані із сплатою за послуги адвоката, відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що оскільки матеріали справи містять належні докази понесених позивачем витрат на оплату адвоката, тому ці витрати мають бути покладені на відповідача.

Щодо посилання відповідача на те, що момент оплати за Договором № S-161 від 28.04.2015р. не настав, оскільки позивач в повному обсязі не надіслав відповідачу пакет документів, зазначених в п. 3.2. Договору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції, а також згідно з фіскальним чеком від 06.05.2015р. відповідачу на адресу, вказану у договорі, позивачем були надіслані: договір, заявка, рахунок, акти, товарно-транспортні накладні, акти передачі, реєстраційні документи, тобто всі документи, які підтверджують належне виконання перевезення, що є підставою для здійснення оплати послуг з боку відповідача.

Також факт направлення документів рекомендованим листом підтверджується актом огляду на викопіювання веб-сторінки Укрпошти, про що зазначено вище.

Таким чином, відповідач не довів відсутність яких саме документів позбавило його можливості оплатити надані послуги. При цьому, не врахував, що сторони визначили конкретний строк оплати, згідно з Заявки на перевезення вантажу № S-000000737 від 28.04.2015р.

Відповідно до ч.1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. по справі №913/933/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. по справі №913/933/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 10.12.2015р. по справі №913/933/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: Т.М. Колядко

В.М. Татенко

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЛО.