РІШЕННЯ

26 січня 2016 року Справа № 913/1156/15

Провадження №34/913/1156/15

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Іванова А.В.

при секретарі судового засідання Kалашніковій В.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вісла", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення заборгованості в розмірі 55 584,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1, за довіреністю № 8/14/4325 від 18.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Вісла" (позивач), звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача - Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення заборгованості в розмірі 55 584,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за Договором про закупівлю послуг за державні кошти №9-37ор від 25.01.2015 року, в частині повної та своєчасної сплати відповідачем коштів за оренду приміщення, з урахуванням чого та враховуючи приписи ст. ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 284 Господарського кодексу України, просить суд стягнути на свою користь суму основного боргу в розмірі 55584,00 грн. Крім того, до стягнення з відповідача заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.12.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 22.12.2015 року на 14:30 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.12.2015 року розгляд справи було відкладено на 13.01.2016 року о 14:50 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.01.2016 року розгляд справи було відкладено на 26.01.2016 року о 11:30 год.

Представник позивача в призначене судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно.

Представник відповідача в призначене судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував частково, зазначаючи на здійснену відповідачем проплату в розмірі 12 352,00 грн. за період з листопада по грудень 2013 року.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про належне повідомлення учасників процесу про час та місце судового засідання.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також з огляду на те, сторони були попередженні про розгляд справи за наявними матеріалами у разі їх нез'явлення в засідання суду, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутнього представника відповідача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вісла» (позивач, орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області (відповідач, орендар) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 9-37ор від 25.01.2013 року (Договір).

Відповідно до п.1.1. та п.1.2. Договору, орендодавець зобовязався у 2013 році надати орендареві послуги із здавання під найм власної нерухомості (оренда приміщення), загальною площею 193 кв.м., яке розташоване на третьому та четвертому поверсі 4-х поверхової будівлі, за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська, б. 13, а орендар - прийняти та оплатити такі послуги.

Пунктом 5.1. Договору, передбачено, що послуги мають бути надані на протязі 2013 року.

Так, п.10.1. Договору сторони передбачили, що Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2013 року. Сторони, керуючись ч.3 ст.631 ЦК України, домовились, що всі умови цього Договору розповсюджують свою дію на відносини (які за своєю суттю є предметами договору), які виникли між сторонами з 01 січня 2013р.

В подальшому між сторонами було укладено Додаткові угоди до Договору про закупівлю послуг за державні кошти №9-37 від 25.01.2013 року, а саме: від 07.06.2013 року від 31.12.2013 року, №2 від 31.12.2013 року, №4 від 31.12.2014 року.

П.5-6 розділу 1.2. Договору передбачено, що приміщення , що передається в оренду вважається переданим в оренду передається на підставі ОСОБА_1 прийому-передачі та вважається переданим з моменту підписання сторонами ОСОБА_1 прийому-передачі.

Так, на виконання умов вказаного пункту Договору, сторонами було складено та підписано ОСОБА_1 приймання передачі від 25.01.2013 року (арк.с. 13)

Відповідно до п.3.1. Договору, ціна Договору становить 92 640,00 грн. без ПДВ. Вартість 1 кв.м. складає 40,00 грн. за 1 кв.м.

Додатковою угодою від 07.06.2013 року до Договору про закупівлю послуг за державні кошти від 25.01.2013 року №9-37ор, на підставі листа №23/24/2352 від 17.05.2013 р. ціна Договору про закупівлю послуг за державні кошти №9-37ор від 25 01.2013р. зменшена з 40,00 грн. за кв.м на 32,00 грн. за 1 кв.м., з урахуванням чого п.3.1 Договору, було викладено у такій редакції: Вартість 1 кв.м. з 01 червня 2013 року складає 32,00 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати орендарем після предявлення орендодавцем рахунку на оплату та акту приймання передачі наданих послуг. Розрахунки за наді послуги здійснюються поетапно за фактом наданих послуг у 10-денний термін з моменту підписання акту приймання передачі наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконував свої обов'язки за вищевказаним договором та надав відповідачу послуги з оренди приміщення за період з листопада 2013 року по липень 2014 року на загальну суму 55 584,00 грн., про що свідчать наступні рахунки фактури: №ВА-0000086 від 01.11.2013 р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000094 від 02.12.2013р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000007 від 31.01.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000012 від 28.02.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000046 від 31.03.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000047 від 30.04.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000048 від 31.05.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000049 від 30.06.2014р. в сумі 6176,00 грн., №ВА-0000050 від 31.07,2014р. в сумі 6176,00 грн. та ОСОБА_1 здачі прийняття робіт (надання послуг) (арк.с. 162-168).

Відповідач в свою чергу, допустив порушення взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної оплати отриманих послуг за вказаний період, у зв'язку з чим станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду, у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 55 584,00 грн.

Разом з цим, відповідачем 14.12.2015 року було частково сплачено суму заборгованості в розмірі 12352,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №2453 від 14.12.2015 року на суму 6176,00 грн. та платіжне доручення № 2400 від 14.12.2015 року на суму 6176,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18, Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 12 352,00 грн. припинити на підставі п.1-1 ч.1. ст. 80 ГПК України, оскільки відповідачем вказаними платіжними дорученнями, доданих до матеріалів справи частково сплачено заборгованість, втім вже після порушення провадження у справі.

Так, судом встановлено, що не сплаченою відповідачем залишилась сума боргу в розмірі 43232,00 грн., яка не спростована відповідачем.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимоги ст.759 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, а також вимоги ст.901 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Як вбачається з матеріалів справи, суму заборгованості за період з січня 2014 року по липень 2014 року відповідачем не сплачено, тому враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства та умов договору, суд знаходить що сума заборгованості за орендну плату, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у розмірі 43 232,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49,75, п.1-1. ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вісла» (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд.13) суму заборгованості в розмірі 43232,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення заборгованості в розмірі 12 352,00 грн. припинити на підставі п.1-1 ч.1. ст. 80 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.01.2016 року.

Суддя А.В.Іванов

надруковано 3 примірники:

1 до справи;

2 позивачу (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд.13) рек. з повідомленням

3 відповідачу (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22) рек.