РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016Справа №910/30957/15

За позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торус-Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

Департамент комунальної власності м. Києва

про стягнення 101 098,97 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Білань С.В. (довіреність № 8 від 06.01.2016)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торус-Плюс" про стягнення 101098, 97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №1146 від 16.05.2013, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 67681,14 грн. У зв'язку із прострочення грошового зобов'язання, позивачем нараховані пеня у розмірі 19738,14 грн., 3% річних у розмірі 1295,02 грн., інфляційні збитки у розмірі 12384,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/30957/15, залучено до участі у справі третю особу, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності м. Києва, розгляд справи призначено на 24.12.2015.

23.12.2012 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа підтримала позовні вимоги позивача та просила суд їх задовольнити. Також, у своїх поясненнях третя особа просила суд розглядати справу без участі представника Департаменту комунальної власності м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 відкладено розгляд справи № 910/30957/15 на 14.01.2016.

11.01.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі та письмові пояснення, в яких, позивачем зазначено, що розмір пені, з урахуванням виправлення описки в розрахунку щодо періоду нарахування пені на суму боргу у розмірі 11029,84 грн., складає 18546,92 грн. Також, позивачем у даних поясненнях наведено розрахунок пені.

Оскільки, позивачем, у порядку до ст. 22 ГПК України, не заявлено про зменшення позовних вимог, то розгляд справи здійснюється згідно заявлених вимог у позовній заяві. При цьому, судом враховано виправлену позивачем описку щодо періоду нарахування пені на суму боргу у розмірі 11029,84 грн. за період з 25.09.2015 по 21.10.2015 (27 днів).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 відкладено розгляд справи № 910/30957/15 на 28.01.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2016 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 28.01.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

Представник третьої особи в судове засідання 28.01.2016 не з'явився, проте в письмових поясненнях, які надійшли до суду 23.12.2015, третя особа просила суд розглядати справу без участі представника третьої особи.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи надсилались на юридичну адресу відповідача (вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), а відтак, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 28.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва (орендодавець, третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю "Торус-Плюс" (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (підприємство, позивач) укладено договір № 1 про внесення змін до договору оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва від 01.02.2010 № 10, відповідно до якого, сторони дійшли згоди викласти договір у новій редакції та присвоїти йому новий номер, відповідно до реєстру договорів оренди комунальної власності м. Києва.

16.05.2013 між Департаментом комунальної власності м. Києва (орендодавець, третя особа), Товариством з обмеженою відповідальністю "Торус-Плюс" (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (підприємство, позивач) укладено договір № 1146 (нова редакція) про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір), згідно якого орендодавець передав орендарю в оренду нежиле приміщення, загальною площею 62,00 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Київ, узвіз Герцена, 6, корпус 2 (адміністративний), поверх 2-й для розміщення офісу.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (п. 2.4. договору).

Відповідно п. 3.1., п. 3.2. договору, за користування об'єктом оренди Відповідач мав сплачувати Позивачу орендну плату, розмір якої за перший місяць користування складає 6700,00 грн. без ПДВ, 1340,00 грн. ПДВ, всього з ПДВ 8040,00 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Згідно із п. 3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача - Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва.

Пунктом п. 3.6. договору визначено, що орендна плата має сплачуватися орендарем незалежно від наслідків власної господарської діяльності щомісячно не пізніш 20 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 4.2 договору, відповідач зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Згідно із п. 9.1. договору, даний договір діє з 16.05.2013 по 14.05.2016.

16.05.2013 між сторонами було підписано акт приймання - передачі нерухомого майна, згідно із яким відповідачу передано приміщення, що перебуває на балансі Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, загальною площею 62,00 кв. м, яке знаходяться за адресою: м. Київ, узвіз Герцена, 6, корпус 2 (адміністративний), поверх другий.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за договором у період з грудня 2014 року по травень 2015 року в частині сплати орендної плати, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 67681,14 грн., в підтвердження чого позивачем надано підписані сторонами акти здачі-прийняття робіт: № 1475 від 31.12.2014 на 9863,82 грн., № 56 від 30.01.2015 на 10159,73 грн., № 205 від 27.02.2015 на 10474,68 грн., № 438 від 30.03.2015 на 23250,90 грн. (за березень - квітень 2015), № 559 від 29.05.2015 на 13932,01 грн.

Враховуючи порушення відповідачем грошового зобов'язання за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №1146 від 16.05.2013, позивачем нараховані пеня у розмірі 19738,14 грн., 3% річних у розмірі 1295,02 грн., інфляційні збитки у розмірі 12384,67 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем, у період з грудня 2014 року по травень 2015 року, приміщенням загальною площею 62,00 кв. м, яке знаходяться за адресою: м. Київ, узвіз Герцена, 6, корпус 2 (адміністративний), поверх другий.

Згідно із наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт: № 1475 від 31.12.2014, №56 від 30.01.2015, № 205 від 27.02.2015, №438 від 30.03.2015, № 559 від 29.05.2015 загальна сума орендної плати за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, яку відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, складає 67681,14 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із умовами договору, орендна плата сплачується відповідачем щомісячно не пізніш 20 числа наступного місяця (п. 3.6. договору).

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення викладені у ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 67681,14 грн. за користування орендованим приміщенням, належним чином доведений, документально підтверджений, а матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендних платежів у строки, встановлені договором.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується факт користування відповідачем, у період з грудня 2014 року по травень 2015 року, приміщенням загальною площею 62,00 кв. м, яке знаходяться за адресою: м. Київ, узвіз Герцена, 6, корпус 2 (адміністративний), поверх другий, розмір заборгованості по орендній платі, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, позивачем доведений, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу у розмірі 67681,14 грн.

Також, позивач, просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 19738,14 грн. (нараховану за періоди з 21.01.2015 по 21.07.2015, з 21.02.2015 по 21.08.2015, з 21.03.2015 по 21.09.2015, з 21.04.2015 по 21.10.2015, з 21.05.2015 по 21.11.2015, з 21.06.2015 по 30.11.2015), 3% річних у розмірі 1295,02 грн. (нараховані за періоди з 21.01.2015 по 30.11.2015, з 21.02.2015 по 30.11.2015, з 21.03.2015 по 30.11.2015, з 21.04.2015 по 30.11.2015, з 21.05.2015 по 30.11.2015, з 21.06.2015 по 30.11.2015) та інфляційні збитки у розмірі 12384,67 грн. (нараховані за періоди з січня 2015 року по листопад 2015 року, з лютого 2015 року по листопад 2015 року, з березня 2015 року по листопад 2015 року, з квітня 2015 року по листопад 2015 року, з травня 2015 року по листопад 2015 року, з червня 2015 року по листопад 2015 року).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частина 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну сплату орендної плати передбачена п.6.2. договору, згідно із яким за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством.

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що розмір пені складає 18546,92 грн., а тому вимоги у частині стягнення пені підлягають задоволенню частково.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Розрахунок 3% річних у розмірі 1295,02 грн. є арифметично вірним, у зв'язку із чим, вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вищенаведене, розрахунок інфляційних втрат має здійснюватись з наступного місяця у якому мав бути здійснений платіж, тобто за періоди з лютого 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 9863,82 грн.; з березня 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 10159,73 грн.; з квітня 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 10474,68 грн.; з травня 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 11029,84 грн.; з червня 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 12221,06 грн., з липня 2015 року по листопад 2015 року на заборгованість у розмірі 13932,01 грн.).

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що розмір інфляційних втрат становить 9594,56 грн., а тому вимоги у частині стягнення інфляційних збитків підлягають задоволенню частково.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торус-Плюс" (04050, м. Київ, провулок Герцена, будинок 6, ) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (01030, м. Київ, вул. Пирогова, будинок 4/26; ) заборгованість у розмірі 67681,14 грн., пеню у розмірі 18546,92 грн., 3% річних у розмірі 1295,02 грн., інфляційні збитки у розмірі 9594,56 грн., судові витрати у розмірі 1456,76 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2016 р.

Суддя С.О. Турчин