ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа № 911/5330/15

За позовом Державне підприємство Одеська залізниця, м. Одеса

до Публічного акціонерного товариства Миронівський хлібокомбінат, Київська обл.,

м. Миронівка

про стягнення 63 070 грн. 00 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 703 від 26.11.2015 р.);

відповідача ОСОБА_2 (дов. № 123/Д від 10.09.2015 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 63 070 грн. 00 коп. штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підставі накладної № 44569184, було відправлено групу вагонів зі станції Андріяшівка Південної залізниці на станцію призначення Одеса-Порт вантаж пшениця із зазначенням маси вантажу 687 250 кг., зокрема у вагоні № 95307161 нетто 64 900 кг., тара 21 300 кг.

Під час перевезення вантажу на станції Знамянка Одеської залізниці було здійснено контрольне зважування та виявлено різницю в масі вантажу у вагоні № 95307161, про що складено 07.09.2015 року комерційний акт АА № 032402/298/812, згідно з яким різниця проти накладної в сторону перевищення складає 4 900 кг.

В звязку з допущеними відповідачем порушеннями позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 63 070 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України Про залізничний транспорт передбачає, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 за № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2011 за № 334.

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у своєму відзиві не оспорює законність складання комерційного акту, але вважає, що позивачем неправомірно нараховано до стягнення штраф в сумі 63 070 грн. 00 коп., оскільки порушення правил перевезення вантажу допущене ПАТ «Миронівський хлібопродукт» не завдало значної матеріальної шкоди перевізнику, та просить суд зменшити суму нарахованого штрафу до 12 614 грн. 00 коп., проте судом не приймаються до уваги вказані заперечення з огляду на необґрунтованість та безпідставність.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене та зважаючи на наявні у матеріалах справи документи і встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 63 070 грн. 00 коп. штрафу за неправильно зазначену в перевізних документах масу вантажу є доведеними та обґрунтованими.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Миронівський хлібокомбінат» (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1, код 25412361) на користь Державного підприємства «Одеська залізниця» (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, код 01071315) 63 070 (шістдесят три тисячі сімдесят) грн. 00 коп. штрафу, 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована