ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.01.16р. Справа № 904/11281/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 94 347, 04 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 25.01.16 р., представник;

ОСОБА_2, дов. б/н від 27.01.16 р., представник;

Від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 53-02/12 від 01.11.15 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 12 743, 56 грн., що складають суму річних та 81 603, 48 грн. - інфляції.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що позивач повинен звернутись до державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, яким вирішено спір між сторонами. Неможливість добровільного виконання рішення відповідач обґрунтовує тим, що в рішенні не зазначені банківські реквізити позивача, у зв'язку з чим, на думку останнього, вина відповідача у невиконанні зобов'язання щодо погашення заборгованості відсутня.

28.01.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.15 р. господарським судом розглянуто спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (Позивач) до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 6 131 014, 58 грн., за результатами розгляду якого прийнято рішення про задоволення вимог позивача та присуджено до стягнення з відповідача 4 080 174, 12 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 316 про надання послуг від 19.03.2012 р., 347 908, 82 грн. річних за період з 06.06.2012 р. по 10.04.2015 р. та 2 040 087, 06 грн. інфляції за зазначений період.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначене вище рішення набрало законної сили 27.04.2015 р., про що господарським судом видано відповідний наказ на примусове виконання.

Проте, станом на 09.11.15 р. рішення господарського суду відповідачем не виконано.

У зв'язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 12 743, 56 грн. річних за період з 10.11.2015 р. по 17.12.2015 р. та 81 603, 48 грн. інфляції за листопад 2015 р.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зважаючи на те, що відповідач заборгованість за зазначеним вище рішенням не сплатив, доказів її погашення суду не надав, вимоги позивача щодо стягнення 12 743, 56 грн. річних за період з 10.11.2015 р. по 17.12.2015 р. та 81 603, 48 грн. інфляції за листопад 2015 р., слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 509, 599 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (50000, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр. Карла Маркса, 1, офіс 430, ) 12 743 (дванадцять тисяч сімсот сорок три гривні) 56 коп. річних, 81 603 (вісімдесят одна тисяча шістсот три гривні) 48 коп. інфляції, 1 415 (одна тисяча чотириста п'ятнадцять гривень) 20 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 01.02.16 р.

Суддя ОСОБА_4