КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 911/592/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Доманської М.Л.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

віз заявника: не з'явились

від боржника: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" на постанову Господарського суду Київської області від 02.03.2015 року

у справі № 911/592/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю „Боско"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Боско"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Київської області від 02.03.2015 року у справі № 911/592/15 визнано ТОВ „Боско" банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Гаврищенка І.О.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 02.03.2015 року та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Київської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки боржником при зверненні до суду із заявою про порушення провадження у справі не дотримано порядку ліквідації юридичної особи.

При цьому скаржник звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу скаржнику без розгляду на підставі п. 4 ст. 97 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2015 року ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2014 року у справі скасовано та направлено на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 10.11.2015 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Розгляд справи неодноразово відкладався у відповідності до ст. 77 ГПК України, останній раз на 26.01.2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року.

Представники сторін в судове засідання 26.01.2016 року не з'явились.

Ліквідатор банкрута Гаврищенко І.О., явка якого була визнана судом обов'язковою ухвалами суду від 24.11.2015 року, від 08.12.2015 року та від 22.12.2015 року, в судове засідання в черговий раз не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленням про вручення відповідних ухвал, письмових пояснень з приводу апеляційної скарги суду не надав.

У судовому засіданні 26.01.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" підлягає частковому задоволенню, а постанова господарського суду Київської області від 02.03.2015 року - скасуванню із прийняттям нового рішення про припинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2015 року голова ліквідаційної комісії ТОВ „Боско" звернувся до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі ст. 95 Закону про банкрутство у зв'язку з неможливістю останнього задовольнити вимоги кредитора за грошовими зобов'язаннями у сумі 377 271,81 грн., відповідно до якої просив суд прийняти заяву до розгляду, порушити провадження у справі про банкрутство боржника, визнати ТОВ „Боско" банкрутом, ліквідатором призначити голову ліквідкомісії Гаврищенка І.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.02.2015 року прийнято до розгляду заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ „Боско".

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Боско"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону про банкрутство; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою Господарського суду Київської області від 02.03.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Гаврищенка І.О.

Приймаючи вказану постанову, місцевий господарський суд виходив з наступного.

ТОВ „Боско" зареєстровано як юридична особа, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно статті 209 ГК України, у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб'єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Відповідно до заяви боржника та долучених до неї доказів, Протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ „Боско" від 16.11.2014 року вирішено припинити боржника у зв'язку з надкритичною неплатоспроможністю та збільшенням кредиторської заборгованості; ліквідатором призначено Гаврищенка І.О.; вирішено інші організаційні питання здійснення ліквідаційної процедури.

Повідомлення про ліквідацію боржника опубліковано в Бюлетені державної реєстрації № 307 (2) 2015 рік, що підтверджується відповідним витягом.

Крім того, в ході здійснення ліквідаційної процедури було проведено інвентаризацію активів підприємства та заборгованості боржника, в результаті якої встановлено відсутність у Боржника активів та наявність кредиторської заборгованості, зокрема перед ТОВ „Інформаційний центр „Браво" у сумі 377 271,81 грн.

Так, з доданих до заяви про порушення справи про банкрутство Боржника довідок вбачається, що у боржника відсутні активи, дебіторська заборгованість, заборгованість по сплаті кредитів у будь-якій фінансовій установі, заборгованість по сплаті заробітної плати, податків та будь-яких державних зборів.

Наявності в статутному капіталі Заявника, згідно статуту ТОВ „Боско", частки державної власності не встановлено.

Відповідно до заяви та проміжного ліквідаційного балансу, станом на 19.01.2015 року боржник має грошові зобов'язання перед кредитором у сумі 377 271,81 грн. Зазначений ліквідаційний баланс затверджено Протоколом Загальних зборів учасників Боржника № 2 від 20.01.2015 року. Згідно цього ж Протоколу було вирішено звернутися до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника.

Аналогічне рішення щодо звернення до суду було також прийнято на засіданні ліквідаційної комісії ТОВ „Боско" (протокол № 1 від 02.02.2015 року).

Таким чином, посилаючись на наявні матеріали справи та дані проміжного ліквідаційного балансу боржника суд першої інстанції встановив, що пасив боржника значно перевищує його активи, що свідчить про неплатоспроможність ТОВ „Боско", а відтак дійшов висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Судовою колегією встановлено, що відповідну публікацію про визнання боржника банкрутом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 02.03.2015 року за № 15260.

Ухвалою суду від 13.05.2015 року визнано кредиторські вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" на суму 1 218,00 грн. - вимоги першої черги, 131 904 834,00 грн. - вимоги четвертої черги, 1 550 034,37 грн. - вимоги шостої черги.

В подальшому, 06.07.2015 року ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з апеляційною скаргою на прийняту у даній справі постанову суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що боржником при зверненні до суду із заявою про порушення провадження у справі не дотримано порядку ліквідації юридичної особи.

Так зокрема, скаржником до апеляційної скарги додано витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.07.2015 року стосовно ТОВ „Боско", відповідно до якого станом на дату подання головою ліквідаційної комісії заяви про порушення справи про банкрутство боржник не знаходився в стані припинення, а відтак на думку апелянта, справа № 911/592/15 була порушена безпідставно.

Вищевказаний витяг під час винесення 02.03.2015 року оскаржуваної постанови в матеріалах справи був відсутній, однак оскільки кредиторські вимоги ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" визнано ухвалою суду 13.05.2015 року та отримано даний витяг лише 03.07.2015 року, тобто після прийняття відповідної постанови, то у банку була відсутня можливість подати його раніше, а відтак в силу ст. 101 ГПК України судова колегія приймає його як належний доказ по справі.

Ліквідатор банкрута Гаврищенко І.О на виклик суду апеляційної інстанції для надання пояснень по суті спору жодного разу не з'явився, ухвали суду, якими його явку було визнано обов'язковою, проігнорував, письмових заперечень з приводу апеляційної скарги суду не надав.

З метою об'єктивного дослідження фактичних обставин справи у з в'язку з наявністю суперечних відомостей у витягах наданих боржником та апелянтом, листом № 09-11/5285/15 від 11.11.2015 року судом зроблено запит до реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області з метою надання витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців стосовно ТОВ „Боско" () станом на 10.02.2015 року та станом на 16.02.2015 року із зазначенням в них даних чи перебувала вказана юридична особа на той час у процесі припинення.

28.12.2015 року від реєстраційної служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області надійшов лист-відповідь № 03.3.-19/347 від 23.12.2015 року на запит суду № 09-11/5285/15 від 11.11.2015 року, відповідно до якого остання повідомила, що з 01.10.2015 року отримання відомостей з ЄДР юридичних-осіб та фізичних осіб-підприємців органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами внутрішніх справ, органами прокуратури, органами Служби безпеки України та їх посадовими особами буде здійснюватись тільки згідно Порядку отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами внутрішніх справ, органами прокуратури, органами Служби безпеки України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 31.03.2015 року № 466/5.

Так, згідно п. 3 вищевказаного порядку, доступ користувача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з метою отримання відомостей з нього в електронній формі надається на підставі договору, укладеного між таким користувачем та технічним адміністратором Єдиного державного реєстру шляхом приєднання користувача до договору, що розміщується на офіційному веб-сайті технічного адміністратора Єдиного державного реєстру.

У разі коли користувачем є посадова особа органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договір укладається між органом, у якому працює такий користувач, та технічним адміністратором Єдиного державного реєстру.

Станом на 26.01.2016 року між Київським апеляційним господарським судом (орган державної влади) та Державним підприємством „Інформаційно-ресурсний центр" (технічний адміністратор Єдиного державного реєстру) договір приєднання до договору про отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами внутрішніх справ, органами прокуратури, органами Служби безпеки України не укладено, що підтверджується довідкою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року.

Таким чином, у суду відсутній доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для отримання інформації за необхідними критеріями пошуку, з огляду на що колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та переглянувши в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів вбачає наявність підстав для її скасування та припинення провадження у справі, враховуючи таке.

Так, ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство передбачено, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 95 Закону про банкрутство, за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в редакції законодавчих актів, які діяли станом на дату подання відповідної заяви.

Так, ст. 104 ЦК України визначає, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Статтею 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийнятні рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації ч. 2. ст. 105 ЦК України).

Відповідно до ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Стаття 22 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначає, що інформація про проведення державної реєстрації юридичної особи, зміну місцезнаходження юридичної особи, зміну найменування юридичної особи, прийняття засновниками (учасниками), судом або уповноваженим органом рішення про виділ, прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи, про втрати оригіналів установчих документів, про персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) та її голову або призначення ліквідатора, постановлений судового рішення щодо припинення юридичної особи, якщо таке рішення не пов'язане з банкрутством юридичної особи, постановлений судового рішення щодо порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, про зменшення статутного (складеного капіталу юридичної особи, проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, проведення державної реєстрації припинення юридичної особи за принципом мовчазної згоди, про прізвище, ім'я, по батькові спадкоємця, опікуна, піклувальника чи управителя майна фізичної особи-підприємця, дату їх призначення, про постановлення судового рішення щодо порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця, про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності юридичної особи-підприємця, про постановлений судового рішення щодо припинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи або фізичної особи - підприємця підлягає обов'язковому опублікуванню в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Відомості, зазначені в частині першій цієї статті, розміщуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на своєму веб-сайті.

Форма та зміст повідомлення щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру встановлюються Міністерством юстиції України.

Підставою для опублікування повідомлень є внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 вказаного закону повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Відомості про дату публікації повідомлення, яке містить інформацію про строк заявлення вимог кредиторів щодо юридичної особи, що припиняється, надаються органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України не пізніше наступного дня з дати публікації такого повідомлення.

В силу ч. 5 ст. 105 ЦК України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додано витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.02.2015 року стосовно ТОВ „Боско", відповідно до якої останній станом на 10.02.2015 року перебуває у стані припинення.

Повідомлення про ліквідацію боржника опубліковано в Бюлетені державної реєстрації № 307 (2) 2015 рік, що підтверджується відповідним витягом, згідно якого строк заявлення вимог кредиторами до 19.01.2015 року.

Протоколом Загальних зборів учасників Боржника № 2 від 20.01.2015 року затверджено проміжний ліквідаційний баланс станом на 19.01.2015 року.

Але, як вбачається з доданого до апеляційної скарги витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.07.2015 року, станом дату подання головою ліквідаційної комісії боржника заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ „Боско" (16.02.2015 року), останнє в стані припинення не знаходилось, а відтак колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ „Боско" не дотримано вимог вищенаведених норм законодавства щодо ліквідації юридичної особи в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, з огляду на що дану справу було порушено безпідставно.

Ліквідатор, в свою чергу не надав доказів протилежного.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно наявного в матеріалах справи витягу з Бюлетеня державної реєстрації № 307 (2) 2015 рік, в повідомленні про ліквідацію боржника зазначено невірний код ЄДРПОУ ТОВ „Боско" - 37903432, замість вірного 31903432, а в проміжному ліквідаційному балансі боржника станом на 19.01.2015 року, затвердженого протоколом Загальних зборів учасників Боржника № 2 від 20.01.2015 року, існує невідповідність розміру пасивів із сумою, зазначеною головою ліквідкомісії в заяві. Так в заяві вказано, що кредиторська заборгованості перед ТОВ „Інформаційний центр „Браво" складає 377 271,81 грн., в той час як згідно проміжного ліквідаційного балансу сума пасивів складає 3 772,72 грн.

Місцевий суд на вказані недоліки уваги не звернув, чим в свою чергу порушив вимоги законодавства щодо повного та всебічного розгляду справи на підставі фактичних обставин справи.

Пунктом 1-1 частини 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково.

За вказаних вище обставин, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції порушення вимог законодавства щодо ліквідації юридичної особи в порядку ст. 95 Закону про банкрутство і як наслідок безпідставне порушення провадження у даній справі за відсутністю предмету спору, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану постанову місцевого господарського суду скасувати, а провадження у справі № 911/592/15 про банкрутство ТОВ „Боско" припинити.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" на постанову Господарського суду Київської області від 02.03.2015 року у справі № 911/592/15-г задовольнити частково.

2. Постанову господарського суду Київської області від 02.03.2015 року у справі № 911/592/15-г скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким провадження у справі № 911/592/15-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Боско" припинити.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

5. Справу № 911/592/15-г повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 01.02.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Л.Л. Гарник

М.Л. Доманська