РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016Справа №910/29601/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ПЕЛЕТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО "ПАРУС"

про стягнення 323 100,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Мовчанюк М.М. (довіреність б/н від 25.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН-ПЕЛЕТА" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО "ПАРУС" про стягнення 323100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за додатковою угодою № 1 до договору № 01/06-13 від 01.06.2013 щодо передання обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) та не усуненням недоліків даного обладнання, у зв'язку із чим, позивачем заявлено до стягнення 323100,00 грн., сплачених за додатковою угодою № 1 від 27.06.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/29601/15, розгляд справи призначено на 17.12.2015.

В судове засідання 17.12.2015 представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 розгляд справи №910/29601/15, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено на 14.01.2016.

В судове засідання 14.01.2016 з'явився представник позивача, надав суду письмові пояснення та документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/29601/15 на 15 днів до 05.02.2016 та відкладено розгляд справи на 26.01.2016.

21.01.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення та документи по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2016, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 26.01.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.11.2015, від 17.12.2015, від 14.01.2016, які надсилались на юридичну адресу відповідача; ухвала про порушення провадження у справі була повернута на адресу суду поштовим відділенням у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 26.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО "ПАРУС" (відповідач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІН-ПЕЛЕТА" (позивач, замовник) укладено договір №01/06-13, відповідно до умов якого виконавець зобов'язався розробити конструкторську документацію, виготовити "Автоматичну установку для фасування пелет" і продати її замовнику, а замовник зобов'язався купити "Автоматичну установку для фасування пелет".

27.06.2013 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 виконавець зобов'язується виготовити "Автоматичну установку для фасування пелет в поліетиленові мішки", і продати її замовнику а замовник зобов'язався купити "Автоматичну установку для фасування пелет в поліетиленові мішки" надалі за текстом іменована "Обладнання", відповідно до вимог, викладених у Додатку № 1 і Додатку № 2, та Додатку № 3, які є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 9.1. додаткової угоди, дана додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Технічні, та інші вимоги до конструкторської документації визначаються у нормах ДБН. Обладнання купується для власного використання. Виконавець зобов'язується надати замовнику послугу шефмонтажу обладнання під час проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт обладнання (п. 1.2., п. 1.3., п. 1.4. додаткової угоди).

Сторони дійшли згоди, що згідно умов цієї додаткової угоди, виконавець здійснює поставку обладнання, надає послугу шефмонтажу Обладнання, здійснює пусконалагоджувальні роботи обладнання, а також навчання персоналу замовника умовам експлуатації та обслуговування обладнання (п. 1.5. додаткової угоди).

Відповідно до п. 2.1. додаткової угоди, загальна вартість (ціна) цієї додаткової угоди становить 338 500,00 грн., що включає: вартість обладнання - 318 500,00 грн., вартість шефмонтажу обладнання - 5000,00 грн., вартість пусконалагоджувальних робіт обладнання - 10000,00 грн., вартість навчання персоналу замовника умовам експлуатації та обслуговування обладнання - 5 000,00 грн.

Пунктами 3.1., 3.2. додаткової угоди сторонами визначено наступний порядок розрахунків:

60% від загальної вартості цієї Додаткової угоди, що становить 203100,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%), відповідно до п. 2.1 цієї додаткової угоди, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця - протягом 7 (семи) робочих днів після підписання цієї Додаткової угоди, якщо інше не буде узгоджено сторонами (п. 3.1.).

40% від загальної вартості цієї додаткової угоди, що становить 135400,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%), відповідно до п. 2.1 цієї додаткової угоди, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця - протягом 7 (семи) робочих днів після підписання Акту випробувань і приймання обладнання представниками замовника і виконавця на об'єкті замовника. Підписання Акту випробувань і приймання обладнання свідчить про успішне надання послуги шефмонтажу обладнання, виконання пусконалагоджувальних робіт обладнання, а також навчання персоналу замовника умовам експлуатації та обслуговування обладнання.

На виконання п. 3.1. додаткової угоди, позивач 12.12.2013 перерахував відповідачу передоплату в розмірі 203100,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовим рахункам за 12.12.2013.

Також, 06.06.2014 та 26.06.2014 позивачем було перераховано відповідачу 100000,00 грн. та 20000,00 грн. з призначенням платежу: передплата за автоматичну установку для фасування пелет згідно додаткової угоди №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013, що підтверджується банківськими виписками за 06.06.2014 та за 26.06.2014.

Таким чином, загальна сума сплачених позивачем відповідачу коштів за додатковою угодою №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 складає 323100,00 грн.

Згідно із п. 4.1. додаткової угоди, виконавець зобов'язується протягом 90 робочих днів з моменту отримання передоплати згідно п. 3.1 цієї додаткової угоди, виготовити обладнання точно у відповідності до Технічного завдання (Додаток № 1 до цієї додаткової угоди).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач згідно із видатковою накладною №159 від 10.07.2014 поставив позивачу обладнання (автоматичну установку для фасування пелет) на суму 318500,00 грн.

Пунктом 4.2. додаткової угоди передбачено, що виконавець (в межах строку, передбаченого п. 4.1 цієї додаткової угоди) письмово повідомляє замовника про готовність обладнання, після чого замовник не пізніше 3-х робочих днів після отримання повідомлення, зі свого боку, повідомляє виконавця про готовність і терміни прибуття уповноваженого представника замовника для участі в демонстраційних випробуваннях та прийняття обладнання по кількості та якості на виробництві виконавця.

У процесі демонстраційних випробувань виконавець демонструє працездатність обладнання та проводить одноразове навчання представників замовника правилам експлуатації та обслуговування обладнання. За результатами демонстраційних випробувань виконавцем оформляються Акт випробувань приймання обладнання на відповідність параметрів роботи обладнання вимогам, зазначеним у Технічному завданні. У випадку, якщо замовник не направляє свого представника для проведення демонстраційних випробувань протягом більш як 2 (двох) календарних тижнів після отримання письмового повідомлення про готовність, обладнання вважаться прийнятим та випробуваним, навчання проведеним (4.3., п. 4.4., п. 4.5. додаткової угоди).

Відповідно до п. 4.9., п. 4.10 додаткової угоди, виконавець передає замовнику разом із обладнанням оригінали наступних документів: паспорт на обладнання, умови гарантії, рахунок-фактуру, видаткову накладну та податкову накладну. Після розробки конструкторської документації, виконавець передає замовнику розроблену документацію у 4 (чотирьох) примірниках на паперових носіях та на електронному носії у загальнодоступних форматах.

Як зазначено позивачем в позові, відповідач передавши позивачу обладнання, в порушення умов п. 4.9., п. 4.10 додаткової угоди та ч. 2 ст. 662 ЦК України, не надав позивачу оригіналу паспорту на обладнання, умови гарантії та конструкторську документацію.

Також, позивач зазначає, що передбачені п. 4.2. - п. 4.4. додаткової угоди демонстраційні випробування не здійснювались, оскільки, під час шефмонтажу автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки в період з 17.07.2014 по 21.07.2014, технічними спеціалістами сторін було виявлено недоліки в роботі обладнання. Акт про виявлені недоліки сторонами не складався.

Згідно із пунктами 5.1., 5.2., 5.3. додаткової угоди визначено, що здача-приймання обладнання здійснюється на об'єкті виконавця уповноваженими представниками сторін. Обладнання вважається прийнятим за:

кількістю - згідно з Специфікацією (додаток №2 до додаткової угоди), видатковими накладними, товарно-транспортними накладними;

якістю - після проведення пусконалагоджувальних робіт, перевірки кількісних та якісних параметрів відповідно Технічному завданню (зазначених в додатку №1 до цієї додаткової угоди), що підтверджується Актом прийому - передачі.

Пунктом 5.4. додаткової угоди передбачено, що датою передачі обладнання за якістю вважається дата підписання Акту випробувань і приймання обладнання на відповідність параметрів роботи обладнання вимогам, зазначеним у Технічному завданні.

Право власності на обладнання переходить до замовника з моменту приймання обладнання за кількістю та якістю (п. 6.1. додаткової угоди).

Листом №128 від 27.08.2014, позивач вимагав терміново відрядити уповноважених представників відповідача для завершення пусконалагоджувальних робіт, надання послуг шефмонтажу, фактичного запуску обладнання та проведення навчання правилам експлуатації та обслуговування (докази направлення даного листа в матеріалах справи відсутні, оскільки, як зазначено позивачем, даний лист було надано відповідачу наручно).

Відповідно до експертного висновку ФОП ОСОБА_3 від 10.12.2014, дефекти обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) виникли через конструктивні недоліки і внаслідок допущених порушень норм під час проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт постачальником ТОВ "СКБ "ПАРУС" та унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками.

Відповідно до п. 5.5. додаткової угоди №1, у разі виявлення недоліків установки замовником, виконавець зобов'язаний безоплатно усунути усі недоліки, а в разі неможливості усунення, замінити неякісне обладнання на якісне, в строк не більше 10 (днів) календарних днів з моменту письмового повідомлення замовника. Про випадки виявлення та усунення недоліків сторони зобов'язані в письмовій формі скласти дефектні акти.

11.03.2015 позивач направив відповідачу лист вих. № 16 від 25.02.2015, в якому надав перелік недоліків обладнання та вимагав усунути недоліки в строк визначений п. 5.5. додаткової угоди або замінити, в той самий строк, неякісне обладнання на нове та якісне.

В підтвердження наявності недоліків в обладнанні позивачем надано висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-47 від 17.03.2015, згідно і яким, дефекти обладнання унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками та лист ПАТ "Вінницький завод" Будмаш" вих. №65 від 02.06.2015, в якому зазначено, що усунення недоліків обладнання є пропорційним до вартості виготовлення нового.

Враховуючи те, що дефекти обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) відповідачем усунуті не були, обладнання за якістю у відповідності до п. 5.3. додаткової угоди, позивачу не передано, позивач 30.10.2015 направив відповідачу лист вих. №102 від 15.10.2015, яким повідомив відповідача про відмову від додаткової угоди №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 та вимагав в 5-денний строк з дати отримання цього листа перерахувати на рахунок позивача кошти у розмірі 323100,00 грн. Також, у листі вих. №102 від 15.10.2015 позивач вимагав від відповідача після отримання даного листа та перерахування коштів звернутися до ТОВ "ВІН-ПЕЛЕТА" для отримання автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки.

З огляду на наведені вище обставини, оскільки, відповідач не повернув позивачу суму сплачених коштів за додатковою угодою №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 у розмірі 323100,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договорів підряду та купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивач на виконання взятих на себе зобов'язань в частині здійснення сплати попередньої оплати, перерахував відповідачу кошти в розмірі 323100,00 грн., що підтверджується банківськими виписками за 12.12.2013, за 06.06.2014 та за 26.06.2014.

Сторони, укладаючи додаткову угоду передбачали два етапи прийняття обладнання та визначили, що прийняття обладнання за кількістю підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними; та прийняття обладнання за якістю здійснюється після проведення пусконалагоджувальних робіт, перевірки кількісних та якісних параметрів відповідно Технічному завданню (зазначених в додатку №1 до цієї додаткової угоди), що підтверджується Актом прийому - передачі.

Відповідач поставив позивачу обладнання (автоматичну установку для фасування пелет) на суму 318500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №159 від 10.07.2014.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази прийняття обладнання за якістю, а саме: відсутній акт прийому - передачі, який підтверджує проведення пусконалагоджувальних робіт, перевірки кількісних та якісних параметрів відповідно Технічному завданню. Доказів передання позивачу обладнання за якістю та підписання між сторонами акту прийому - передачі відповідачем суду не надано.

Як зазначено позивачем, демонстраційні випробування, як це передбачено сторонами у п. 4.2. - п. 4.4. додаткової угоди, не здійснювались. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази передання відповідачем позивачу, у відповідності до п. 4.9., п. 4.10 додаткової угоди, оригіналу паспорту на обладнання, умов гарантії та конструкторську документацію.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2015 позивач направив відповідачу лист вих. № 16 від 25.02.2015, в якому надав перелік недоліків обладнання та вимагав усунути недоліки в строк визначений п. 5.5. додаткової угоди або замінити, в той самий строк, неякісне обладнання на нове та якісне.

В підтвердження того, що поставлене відповідачем обладнання не відповідає характеристикам, визначеним у Технічному завданні, позивачем в матеріали справи надано експертний висновок від 10.12.2014 складений ФОП ОСОБА_3 та експертний висновок №В-47 від 17.03.2015 Вінницької торгово-промислової палати.

Відповідно до експертного висновку ФОП ОСОБА_3 від 10.12.2014, дефекти обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) виникли через конструктивні недоліки і внаслідок допущених порушень норм під час проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт постачальником ТОВ "СКБ "ПАРУС" та унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками.

В експертному висновку №В-47 від 17.03.2015 Вінницької торгово-промислової палати складеного за результатами експертизи проведеної на замовлення позивача вказано, що дефекти обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) мають характер дефектів, що виникли через конструктивні недоліки і внаслідок допущених порушень норм під час проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт постачальником ТОВ "СКБ "ПАРУС" та унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

З огляду на вище викладене, суд приймає до уваги висновки, складені Вінницькою торгово-промислової палати та ФОП ОСОБА_3, як належні докази того, що поставлене відповідачем обладнання (автоматична установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) містить недоліки, що унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками.

Відповідачем не надано доказів, які б містили суперечливі, вказаним висновкам, відомості щодо дефектів обладнання.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Вищевстановленими судом обставинами та матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем умов договору в частині передання позивачу обладнання за якістю за актом прийому - передачі, а також передання позивачу оригіналу паспорту на обладнання, умови гарантії та конструкторську документацію.

Факт наявності в обладнанні (автоматичній установці для фасування пелет в поліетиленові мішки) дефектів, що унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками, згідно із вимогами ст. 33, ст. 34 ГПК України, належним чином доведений.

Як зазначено судом вище, укладений між сторонами договір містить елементи договорів підряду та купівлі-продажу, при цьому, з огляду на те, що виявлення недоліків відбулося після передачі обладнання, то у даному випадку, слід застосовувати положення цивільного законодавства, що регулює правовідносини за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

У зв'язку із тим, що дефекти обладнання (автоматичної установки для фасування пелет в поліетиленові мішки) відповідачем усунуті не були, обладнання за якістю у відповідності до п. 5.3. додаткової угоди, позивачу не передано, позивач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 678 ЦК України, листом вих. №102 від 15.10.2015 повідомив відповідача про відмову від додаткової угоди №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 та вимагав в 5-денний строк з дати отримання цього листа перерахувати на рахунок позивача кошти у розмірі 323100,00 грн. Направлення даного листа підтверджується описом вкладення у цінний лист від 30.10.2015 та квитанцією про оплату поштових послуг (фіскальний чек) №1098 від 30.10.2015.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 678 ЦК України, позивач має право відмовитися від договору та вимагати від відповідача повернення сплаченої за товар грошової суми.

Зі змісту листа вих. №102 від 15.10.2015, вбачається, що позивач, у зв'язку з порушенням відповідачем умов додаткової угоди, скористався правом відмови від договору, повідомив відповідача про відмову від додаткової угоди №1 від 27.06.2013 до договору №01/06-13 від 01.06.2013 та просив повернути сплачені за товар кошти у розмірі 323100,00 грн.

Враховуючи те, що, відповідачем, в порушення п. 5.3., п. 5.5. додаткової угоди обладнання за якістю позивачу не передано, дефекти обладнання не усунуті, наявність в обладнанні недоліків, які унеможливлюють експлуатацію установки у відповідності із зазначеними в Технічному завданні характеристиками, підтверджено матеріалами справи, а позивач в силу приписів ч. 2 ст. 678 ЦК України, скористався своїм правом на відмову від договору та повернення сплачених за товар коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 323100,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення 323100,00 грн. підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ПЕЛЕТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО "ПАРУС" про стягнення 323100,00 грн. повністю.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО "ПАРУС" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 91, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ПЕЛЕТА" (04060, м. Київ, вул. Котовського, будинок 11, ) заборгованість у розмірі 323100,00 грн., судові витрати у розмірі 4846,50 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2016 р.

Суддя С.О. Турчин