ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року Справа № 904/6844/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження голови суду від 15.01.2016р.)

секретар: Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

позивача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в судовому засіданні 14.01.2016р.;

відповідача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином в судовому засіданні 14.01.2016р.;

третьої особи не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року по справі № 904/6844/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м.Київ

до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м.Кривий Ріг

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг

про визнання договору оренди землі укладеним

В судовому засіданні 14.01.2016р. було проголошено перерву до 19.01.2016р. (ст. ст.77 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі № 904/6844/15 (суддя Воронько В.Д.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м.Київ до Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м.Кривий Ріг, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг про визнання договору оренди землі укладеним позов було задоволено частково, визнано укладеним договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,1411 га, що розташована за адресою: вул.Дніпропетроське шосе, 23 у Довгинцівському районі м.Кривого Рогу для обслуговування автозаправної станції, між сторонами Криворізькою міської радою в особі секретаря міської ради ОСОБА_1 та ПАТ «Укрнафта» в особі начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Дніпропетровській області ОСОБА_2, з урахуванням протоколу розбіжностей позивача від 19.03.2015р.; врегульовано розбіжності, що виникли між сторонами договору та викладено їх в наступній редакції: Пункт 1 протоколу розбіжностей до договору щодо назви позивача в преамбулі договору викласти в наступній редакції: «Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» 04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5, що діє на підставі Статуту, в особі начальника відділення реалізації нафтопродуктів по Дніпропетровській області (м. Кривий Ріг) ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності №5541 від 24.12.2014, в подальшому «Орендар» з другого боку…».

Пункт 2 протоколу розбіжностей (пункт 12 договору оренди) викласти в наступній редакції: «Розмір та сума орендної плати переглядаються без внесення змін до цього договору у разі затвердження базової вартості 1 кв.м. земель міста та зміни даної базової вартості; зміни(збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, в інших випадках, що виникають в результаті прийняття законодавчих актів. В інших випадках зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку».

Пункт 3 протоколу розбіжностей (п.21 договору) викласти в наступній редакції: «У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки».

Пункт 4 протоколу розбіжностей (пункт 23 договору викласти в наступній редакції: «Поліпшення стану земельної ділянки, проведені "Орендарем" за письмовою згодою з "Орендодавцем" землі, підлягають відшкодуванню у разі досягнення сторонами згоди на це та укладення угоди про відшкодування витрат на такі заходи».

Пункти 5, 6, 7 протоколу розбіжностей (пункт 30 договору, абзац шостий пункту 33, пункт 36 договору оренди) виключити.

В решті позову відмовлено; стягнено з відповідача на користь позивача 609 грн. судового збору (а.с.173-177, т.1).

Рішення господарського суду Дніпропетровської області мотивовано поданим позивачем відповідачу в межах строків , регламентованих ст..181 ГК України, підписаного договору оренди з протоколом розбіжностей, який був неузгоджений відповідачем, в частині відмови в позові невідповідністю деяких положень договору в редакції протоколу розбіжностей Закону України «Про оренду землі»; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.20, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 16, 377 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України, ст.7 Закону України «Про оренду землі».

Не погодившись з вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач по справі ПАТ «Укрнафта», посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині часткової відмови в позові та викладенні певних умов договору в особисто сформульованій судом редакції, зазначає, що:

- господарським судом безпідставно не застосовано до спірних відносин ч.7 ст.181 Господарського кодексу України, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що відповідачем лист позивача з проектом підписаного договору з протоколом розбіжностей отриманий 23.03.2015р., а не 24.03.2015р., як зазначав відповідач, отже, позивачем не був пропущений 20 денний строк на оформлення протоколу розбіжностей та пропозиції позивача, викладені в протоколі розбіжностей до договору оренди землі, вважаються прийнятими відповідачем, а договір оренди землі укладеним в редакції позивача;

- також господарський суд не звернув уваги на той факт, що відповідач в порушення вимог закону не звернувся до суду для вирішення розбіжностей, не врегульованих між сторонами та на безпідставне ухиляння від підписання протоколу розбіжностей, в порушення ст.181 Господарського кодексу України, що також було встановлено в суді першої інстанції;

- крім того, господарським судом не було звернуто уваги на судову практику при розгляді даної категорії справ.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечувала, посилаючись на його відповідність матеріалам, обставинам справи, вимогам законодавства, зазначаючи, що протокол розбіжностей до договору оренди зареєстровано виконкомом Криворізької міської ради 24.03.2015р., тобто зі спливом 20-денного строку після отримання договору оренди, а, враховуючи, що включно з 03.03.2015р. (дата отримання договору) 20-денний строк сплив 22.03.2015р., яке було вихідним днем, то позивачу слід було заздалегідь звернутись до відповідача з протоколом розбіжностей, тобто відповідачем розгляд протоколів розбіжностей та додаткової угоди відхилено на законних підставах.

У додатковому відзиві на апеляційну скаргу відповідач погодився з рішенням господарського суду в частині п.п.1, 2, 3, 4, 5, 7 протоколу розбіжностей, але в зв`язку з тим, що в період дії основного договору оренди позивач не був сумлінним землекористувачем, то просив суді апеляційної інстанції змінити рішення господарського суду від 12.10.2015р. по цій справі в частині виключення абзацу 6 п.6 протоколу розбіжностей (п.33 договору).

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги додатковий відзив Криворізької міської ради, оскільки відповідач в разі незгоди з рішенням першої інстанції не позбавлений права згідно зі ст.91 ГПК України оскаржити його самостійно, з урахуванням вимог законодавства.

Третя особа у справі - Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг відзив на апеляційну скаргу не надала, правом, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористалась, як не скористалась правом участі в судовому засідання, передбаченому ст..22 ГПК України; про час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.233, т.1, а.с.1, 14, т.2).

18.01.2016р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи 19.01.2016р. без участі його представника, яке задоволено колегією суддів.

19.01.2016р. від позивача надійшло клопотання про подальше відкладення розгляду справи, в зв`язку з несприятливими погодними умовами та обмеженням руху у напрямку Кривий Ріг-Дніпропетровськ. Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підприємство позивача є юридичною особою з певною штатною чисельністю представників та позивач не був позбавлений права направити іншого представника не з міста Кривий Ріг для участі в судовому засіданні або звернутись до іншого фахівця в галузі права для надання юридичної допомоги.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2015р. апеляційну скаргу позивача було прийнято до розгляду колегією суддів: головуючий - Виноградник О.М. (доповідач), ОСОБА_3 ОСОБА_4 (а.с.183, т.1).

Розпорядженням секретаря судової палати від 25.11.2015р. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий, доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_6 (а.с.239, т.1).

В судовому засіданні 26.11.2015р. розгляд справи був відкладений на 17.12.2015р. (а.с.253-254, т.1).

Розпорядження голови суду від 16.12.2015р. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий Виноградник О.М. (доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_7 (а.с.4, т.2).

В зв`язку з хворобою судді-доповідача ОСОБА_5 справу було перенесено з 17.12.2015р. на 24.12.2015р. (а.с.6, т.2).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.12.2015р. розгляд справи був відкладений на 14.01.2016р. (а.с.11-12 , т.2).

В зв`язку з відпусткою судді Дмитренко Г.К. розпорядженням секретаря судової палати від 12.01.2016р. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий, доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_8 (а.с.16, т.2).

В судовому засіданні 14.01.2016р. була оголошена перерва до 19.01.2016р. (а.с.19, т.2).

Розпорядженням секретаря судової палати від 15.01.2016р. справу передано постійній колегії суддів у складі: ОСОБА_5 (головуючий, доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_7 (а.с.20, т.2).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, присутніх у судових засіданнях 26.11.2015р., 24.12.2015р., 14.01.2016р., перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.06.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» м.Київ, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» («орендар» за договором, позивач по справі, скаржник) та Криворізькою міською радою («орендодавець» за договором, відповідач по справі) був укладений договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Дніпропетровське шосе, 23, загальною площею 0,1411 га строком на три роки до 06.11.2013р. Вказаний договір зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 16.12.2008 №33 (а.с.88-95).

25.05.2012р. між сторонами було підписано додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки на 3 роки до 16.12.2014р., а також внесено зміни до деяких пунктів договору оренди землі, зокрема, пунктом 2.3 додаткової угоди розділ «Строк дії договору» змінено та викладено в новій редакції: «п. 5. Після закінчення строку договору «орендар» має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. «Орендар» зобов`язаний повідомити «орендодавця» про намір поновити договір оренди земельної ділянки за 2 місяці (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого «орендодавцем» відповідного рішення.». Зазначена додаткова угода зареєстрована в Управлінні Держкомзему у м. Кривому Розі Дніпропетровської області 01.10.2012 за №1765 (а.с.99-102).

14.11.2014р. листом № 08.1.8/329 позивач звернувся до відповідача з проханням поновити договори оренди земельних ділянок, в тому числі договір № 33 від 16.12.2008р. (а.с.32).

30.12.2014р. Рішенням сесії VІ скликання Криворізької міської ради № 3266 позивачу поновлено договір оренди земельної ділянки, а також надано копію рішення та витягу з додатка до рішення міської ради з зазначенням землекористувача, площу, строк місце розташування земельної ділянки; земельну ділянку передано за актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с.33-34, 25-26).

03.03.2015р. від Криворізької міської ради позивачем отримано проект договору оренди земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 23.

23.03.2015р. листом № 08.18/68-15 позивач направив відповідачу на підставі ст.181 Господарського кодексу України три примірники проекту договору підписаних ним, як орендарем та скріплених печаткою, разом з протоколом розбіжностей від 19.03.2015р. (а.с.35, 15-22, 30-31). Зазначений лист отриманий відповідачем 23.03.2015р., що підтверджується штемпелем у правому нижньому куті листа (а.с.35).

03.04.2015р. листом № 7/18-254 відповідач повідомив позивача про те, що останній звернувся до Криворізької міської ради з протоколом розбіжностей та екземплярами договору оренди 24.03.2015р., тобто з пропуском 20-денного строку, встановленого ст.181 Господарського кодексу України, отже, відповідно до ст.182 ГК України договір є укладеним в редакції «орендодавця» та запропоновано позивачу здійснити державну реєстрацію права оренди (а.с.36).

30.04.2015р. Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради надіслало позивачу лист-повідомлення з вимогою повернути примірник підписаного договору та надати копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в строк до 09.05.2015р. (а.с.41).

06.05.2015р. листом № 08.1.8/119-15 позивач вдруге звернувся до відповідача з вимогою узгодити протокол розбіжностей до договору оренди землі відповідно до ч.5 ст.181 Господарського кодексу України, наголошував на тому, що договір оренди з протоколом розбіжностей отримано відповідачем 23.03.2015р., а не 24.03.2015р., на чому наполягала Криворізька міська рада (а.с.37-38).

18.05.2015р. листом № 7/18-378 відповідач, розглянувши звернення ПАТ «Укрнафта», зауважив на отримання спірних документів 24.03.2015р., з пропуском строку, встановленого ст..181 ГК України, наполягав на невідкладному здійсненні державної реєстрації права оренди (а.с.39-40).

Неузгодження сторонами протоколу розбіжностей, внаслідок чого не було підписано договір оренди земельної ділянки і стали підставою звернення позивача з позовом до господарського суду (а.с.3-11).

Відповідно до ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Частиною 7 ст. 181 ГК України встановлено, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

З матеріалів справи вбачається, що лист позивача з проектом договору та протоколом розбіжностей відповідач отримав згідно штемпелю Криворізької міської ради 23.03.2015, а не 24.03.2015 як зазначає останній, а отже, посилання відповідача про пропуск строку є неправомірним.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими законами України і договором оренди землі (ч.1 ст. 6 ЗУ "Про оренду землі").

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Як зазначено у розділі "Предмет договору п. 1" попереднього договору ПАТ «Укрнафта» орендує земельну ділянку для розміщення та обслуговування нерухомого майна приміщення та споруди АЗС, що належать останньому на праві власності.

З огляду на викладене вище, укладення договору оренди земельної ділянки є обовязковим для сторін, а при його укладенні сторони мають керуватись загальним порядком укладення договорів за умови дотримання положень чинного земельного законодавства.

Аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суд України в постанові від 09.06.2009 року у справі № 4/262 про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки та зобовязання другого відповідача зареєструвати цей договір де суд встановив, що укладення договору оренди земельної ділянки є обовязковим, адже чинне земельне законодавство не передбачає підстав для відмови органу місцевого самоврядування від укладення такого договору за наявності чинного рішення цього ж органу про надання земельної ділянки в оренду.

Постановою Верховного Суду України від 25.09.2012р. у справі № 19/074-11 визначено, що спір, який виник у зв`язку з не підписанням міською радою проекту договору оренди земельної ділянки за умови існування позитивного рішення цієї ради про надання ділянки в оренду, є переддоговірним та таким, що може бути предметом розгляду суду згідно з ч.1 ст.187 ГК України (ст..ст.111-28 ГПК України). Також зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена і в постанові Верховного Суду України від 07.10.2015р. у справі № 922/3871/14 стосовно визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в іншій редакції (витяги постанов із ЄДРСР залучено до матеріалів цієї справи).

Отже, враховуючи вищевикладене, правові висновки Верховного Суду України по справам, пов`язаним із застосування земельного законодавства, слід дійти висновку, що господарським судом обґрунтовано дотримано норм матеріального та процесуального права та розглянуто спір про визнання договору оренди землі укладеним.

Щодо прийняття або відхилення певних пунктів договору в редакції протоколу розбіжностей, складеного позивачем, то колегія суддів погоджується з висновками господарського суду, викладеними у оскаржуваному рішенні, виходячи з наступного.

Щодо викладення преамбули договору, то обидві редакції не суперечать вимогам чинного законодавства та можуть бути прийнятими та включеними до тексту договору, натомість, відповідач не заперечує проти викладення преамбули договору саме в редакції протоколу розбіжностей, тому суд в цій частині погодився з редакцією позивача.

Також апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, викладеним в оскаржуваному рішенні, стосовно викладення п.12 договору в редакції, наведеній в мотивувальній частині рішення та виключення п.п.30, 36 договору оренди з метою уникнення включення до редакції договору пунктів аналогічного змісту. При цьому колегія суддів бере до уваги те, що розмір орендної плати не може переглядатися один раз на 5 років, оскільки в будь-який час можуть бути прийняті законодавчі акти стосовно зміни розмірів земельного податку, коефіцієнтів індексації, цін і тарифів, а наявність такої умови в договорі приведе до фінансових втрат «орендодавця». Зміна умов господарювання, розміру земельного податку, цін і тарифів має одразу тягнути за собою зміну розміру орендної плати. Пропозиції «орендодавця» про можливість перегляду розміру та суми орендної плати без внесення змін до договору слід визнати такими, що можуть бути прийняті частково, а саме це можливо у разі виникнення таких обставин на підставі прийнятих законодавчих актів.

Відповідно до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування; зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20.08.2013 у справі № 3-21гс13 за результатами розгляду справи господарського суду Запорізької області № 5009/3430/12 (ч.1 ст.111-28 ГПК України).

Також господарським судом зроблено правильний висновок стосовно виключення із тексту договору абзацу 6 п.33 договору, оскільки викладені в ньому зобов`язання позивача не передбачені чинним законодавством, зокрема, ні Законом України «Про оренду землі», ні Податковим кодексом України, ні Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 3.03.2004, якою затверджений Типовий договір оренди землі. До того ж зазначення строку виконання зобов'язань, зазначених у розділах «Орендна плата» та «Обов'язки орендаря» - 6 місяців, строк є таким, що не грунтується а ні на нормах Закону, а ні на Типовому договорі, оскільки такий обов'язок має виконуватись щомісяця (сплата орендної плати). А отримати інформацію про сплату "орендарем" орендної плати "орендодавець" може перевіривши надходження коштів на свої відповідні рахунки, тому апеляційний господарський суд погоджується з необхідністю виключення спірного пункту з тексту договору та з таким висновком господарського суду.

Стосовно п.23 договору оренди щодо відшкодування поліпшень земельної ділянки слід зазначити, що в Типовому договорі оренди землі вказано, що поліпшення земельної ділянки, здійснені за погодженням з "орендодавцем", можуть як відшкодовуватись, так і не відшкодовуватись.

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Таким чином, згідно з законом, для відшкодування витрат на поліпшення стану земельної ділянки "орендар" має укласти з "орендодавцем" окрему угоду, тому п.23 договору обґрунтовано викладено господарським судом саме в редакції, наведеній в резолютивній частині рішення.

Відповідно до статей 126, 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним, оренда землі оформляється договором.

Пунктом 288.1 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором; орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

А тому, викладення п.21 в редакції, наведеній господарським судом є обґрунтованим та таким, що грунтується на вищенаведених нормах права.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні господарського суду від 12.10.2015р. відповідають вимогам закону, матеріалам, обставинам справи, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не можуть бути підставами скасування або зміни постановленого судового рішення, правові підстави задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі № 904/6844/15 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» м.Київ залишити без задоволення.

Справу повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.01.2016р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко