ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 лютого 2016 року Справа № 910/23455/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Ткаченко Н.Г.,
суддів:Катеринчук Л.Й.,Куровського С.В.(доповідач)
перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 16.11.2015
у справі№ 910/23455/15 господарського суду міста Києва
за заявоюДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська морепродуктова компанія"
провизнання банкрутом,
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.09.2015 повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 ГПК України.

До Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Проте, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Згідно з п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) не передбачено звільнення органів ДПІ від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Однак, до касаційної скарги скаржником не додано доказів сплати судового збору, натомість заявлено клопотання про звільнення від його сплати. У своєму клопотанні скаржник зазначає про відсутність у нього можливості для сплати судового збору, оскільки Законом України "Про державний бюджет України на 2015" не передбачено виділення кошторису для державних органів, а саме для ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Крім того, відповідно до прикінцевих положень Закону Україну "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIІІ від 22.05.2015 Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Оцінивши доводи заявника, що наведені в обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 111-3 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. ст. 86, 107, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 у справі №910/23455/15 повернути без розгляду.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.