КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 910/16768/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Шатрук В.В. -представник;

Від відповідача: Бацуца О.М. - представник;

Песиголовець Я.О. - представник.

Від третьої особи: не з'явився.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2015

у справі № 910/16768/15 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада

про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю „Консультаційне бюро НТТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Епіцентр К" про розірвання договору суборенди частини земельної ділянки від 24.12.2009, укладений між ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" та ТОВ "Епіцентр К", в зв'язку з нецільовим використанням суборендарем земельної ділянки площею 28110 кв.м., розташованої на перетині проспекту Петра Григоренка та вул.Гмирі у Дарницькому районі м.Києва та повернення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 по справі № 910/16768/15 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі №910/16768/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2015 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі №910/16768/15 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою після усунення обставин, зазначених у п.2 ч. 1 ст. 97 ГПК України та подало клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Консультаційне бюро НТТ" передано для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Отрюху Б.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ"у справі № 910/16768/15 сформовано колегію суддів у складі: Головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.12.2015.

16.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 17.12.2015, повноважний представник третьої особи не з'явився.

Представниками позивача та відповідача в судовому засіданні 17.12.2015 подано клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консультаційне бюро НТТ" було продовжено та відкладено на 19.01.2016.

В судове засідання, призначене на 19.01.2016, повноважний представник третьої особи не з'явився.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 26.01.2016.

26.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про відвід складу суду, після обговорення колегія суддів в задоволенні даної заяви відмовила з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

В судовому засіданні 26.01.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по справі.

Представник третьої особи у вказане судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015,17.12.2015 та 19.01.2016 № 910/16768/15 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.07.2005 згідно рішення Київради № 872/3447 було передано ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 15,14 га для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об'єктами готельного, офісного, торговельного та розважального призначення за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення Київської міської ради від 29.04.2004 N 238-1/1448 "Про надання та вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", право користування якою посвідчено договором оренди земельної ділянки від 11.01.2005 N 63-6-00190, частину земельної ділянки площею 4,86 га, відведеної відповідно до рішення Київської міської ради від 29.04.2004 N 238-1/1448 "Про надання та вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", право користування якою посвідчено договором оренди земельної ділянки від 11.01.2005 №63-6-00190, та зарахувати її до земель запасу житлової та громадської забудови.

12.10.2005 між Київською міською радою та ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" був укладений Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Київська міська рада передала, а позивач прийняв в оренду, строком на 25 років земельну ділянку (кадастровий номер - :90:290:0002), площею 151 394 кв. м., розташовану на перетині проспекту Петра Григоренка та вул. Бориса Гмирі у Дарницькому районі м. Києва, з цільовим призначенням - для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об'єктами готельного, торговельного та розважального призначення.

24.12.2009 між ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" (орендар) та ТОВ "Епіцентр К" (суборендар) було укладено договір суборенди частини земельної ділянки площею 28 110 кв. м.

Позивач згідно пунктів 1.1., 2.1. Договору суборенди частини земельної ділянки передав відповідачу в суборенду земельну ділянку, площею 28110 кв.м, що входить до складу земельної ділянки Позивача (кадастровий номер - :90:290:0002), площею 151 394 кв. м., цільове призначення земельної ділянки - для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об'єктами готельного, офісного, торговельного та розважального призначення.

Позивач в своїх поясненнях вказує, що під час натурного обстеження земельної ділянки позивачем та забудовником - ТОВ "Будеволюція" було виявлено факт нецільового використання Відповідачем наданої йому у користування земельної ділянки. Так, земельна ділянка використовується ним для влаштування складів будівельних матеріалів та побутової техніки, а також для влаштування стоянки автотранспорту (паркувального майданчику) поруч із розташованим на земельній ділянці відповідача торговельним комплексом з продажу таких матеріалів та техніки. Також, позивач вказує, що умовами спірного договору передбачено обов'язок відповідача розпочати освоєння (тобто здійснення забудови) земельної ділянки протягом трьох років з моменту підписання та державної реєстрації договору суборенди та використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, проте відповідачем не розпочато освоєння спірної земельної ділянки. За таких підстав, позивач звернувся з позовом до суду про розірвання договору суборенди земельної ділянки від 24.12.2009 та повернення позивачу земельної ділянки.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно статтей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням (ст. 143 ЗК України).

Підставою для розірвання договору оренди землі в судовому порядку може бути належним чином доведений факт використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням, який передбачає дію - використання земельної ділянки для інших, ніж передбачено договором, цілей.

Факт невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням має бути підтверджений відповідними доказами (наприклад актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією), які свідчать, зокрема, що будівельні роботи на об'єкті не проводяться.

Відповідно до статтей 19 та 20 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема і на землі житлової та громадської забудови.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування (ст. 38 та 39 ЗК України).

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Статтею 95 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, зокрема, мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно з статтями 24 та 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2009 між ТОВ "Консультаційне бюро НТТ" (орендар) та ТОВ "Епіцентр К" (суборендар) було укладено договір суборенди частини земельної ділянки площею 28 110 кв. м.

Передана у суборенду земельна ділянка є частиною та входить до складу земельної ділянки площею 151 394 кв. м. з кадастровим номером :90:290:0002, розташованої на перетині просп. Петра Григоренка та вул. Бориса Гмирі у Дарницькому районі міста Києва, яка має цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об'єктами готельного, офісного, торговельного та розважального призначення.

В матеріалах справи також наявний Акт обстеження земельної ділянки №364/02 від 31.08.2015р., що знаходиться за адресою: на перетині просп. Петра Григоренка та вул. Бориса Гмирі у Дарницькому районі м. Києва, код ділянки: 8 000 000 000:90:290:0002.

Дане обстеження проводилося Департаментом земельних ресурсів відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням сесії Київської міської ради від 25.09.2003р. №16/890, ст. ст. 187, 189 Земельного кодексу України головним спеціалістом ОСОБА_7 на підставі листа Управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради від 20.08.2015 № 08/230-1970.

Зі змісту даного Акта, вбачається, що на земельній ділянці, яка перебуває в суборенді, розміщена будівля торговельного центру „Епіцентр" (акт готовності об'єкта до експлуатації від 16.09.2011), складовані будівельні матеріали та функціонує гостьова автостоянка. Решта земельної ділянки не забудована. Межові знаки земельної ділянки, на час проведення обстеження не розшукані. На час проведення обстеження використання земельної ділянки під розміщення вказаного торговельного центру відповідає цільовому призначенню визначеного договором оренди земельної ділянки від 11.01.2005 № 63-6-00190 (для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоповерхових житлових будинків з об'єктами готельного, офісного, торговельного та розважального призначення).

Таким чином, за результатами обстеження земельної ділянки уповноваженими особами було встановлено відповідність спірної земельної ділянки її цільовому призначенню.

Натомість позивач заперечує проти цього з посиланням на акт обстеження земельної ділянки від 25.05.2015.

Сторони договору суборенди погодили, що ТОВ "Епіцентр К" зобов'язано розпочати освоєння земельної ділянки протягом трьох років з моменту підписання та державної реєстрації договору та завершити забудову земельної ділянки у строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через десять років з моменту державної реєстрації договору (абзац 2 пункту 8.4 договору суборенди).

18.02.2011 ТОВ "Епіцентр К" отримано дозвіл № 2358-Др, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, на виконання будівельних робіт із реконструкції з розширенням торговельного комплексу з продажу будівельних матеріалів та побутової техніки на перетині просп. Петра Григоренка та вул. Бориса Гмирі у Дарницькому районі міста Києва. Під час надання дозволу державним органом розглядалося та враховано питання цільового призначення земельної ділянки.

Отримання дозволу на виконання будівельних робіт та виконання самих будівельних робіт здійснювалося на підставі розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку проектної документації, висновку Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 15.03.2010 № 21-192 щодо відповідності намірів забудови земельної ділянки Правилам забудови м. Києва, містобудівної документації та Генерального плану міста та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804.

Виконанню будівельних робіт передувало отримання Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 16.03.2010 № 009-59, виданих Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, згідно з якими вони надані на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.12.2009 №10-8-00136 (земельна ділянка, що перебувала у власності ТОВ "Епіцентр К") та договору суборенди частини земельної ділянки від 25.12.2009 № 63-6-00569 (земельна ділянка, що передана ТОВ "Епіцентр К" в суборенду), у т.ч. з врахуванням питання цільового призначення земельних ділянок.

Також, виконання будівельних робіт здійснювалося з урахуванням вимог технічних умов до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, одержаних у встановленому законодавством порядку.

Внаслідок виконання будівельних робіт на переданій у суборенду земельній ділянці побудовано та введено в експлуатацію частину об'єкту торгівельного призначення, що повністю відповідає цільовому призначенню переданої у суборенду земельної ділянки.

30.09.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві виданий сертифікат серії КВ № 2, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Враховуючи вище викладене твердження позивача що передана в суборенду земельна ділянка використовується ТОВ „Епіцентр К" не за призначенням , не відповідають дійсності.

В статті 1 Закону України "Про землеустрій" зазначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Службою містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо земельної ділянки на перетині просп. Григоренка та вул. Б.Гмирі Дарницького району надано Витяг щодо чинних містобудівних регламентів та інших умов провадження містобудівної діяльності, містобудівних умов та обмежень щодо певної території, а також наявних вимог та обмежень щодо використання земельних ділянок і розташованих на них об'єктів нерухомості, в т.ч. викопіювання із містобудівної документації (офіційні відомості).

На підставі вказаного витягу, містобудівна характеристика земельної ділянки відповідно до детального плану території району Осокорки, затвердженого рішенням Київради від 27.11.2009 № 695/2764, територія за функціональним призначенням належить до території громадських будівель і споруд, частково до багатоповерхової житлової забудови.

У Витязі перелічені дозволені види використання території відповідно функціонального призначення, а саме, зокрема: розташування адміністративних, наукових, ділових, фінансових, супутніх до них елементів транспортної інфраструктури (стоянок, паркингів); розташування магазинів, торгівельних центрів, ринків тощо.

У витязі визначено можливі для розташування на земельній ділянці будівлі відповідно до Державного класифікатора "Будівлі та споруди" ДК 018-2000 до яких відносяться також і Будівлі торгівельні 1230.

Відповідно до пункту 26 статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що торговельне приміщення - це майновий комплекс, який займає окрему споруду (офісне приміщення) або який розміщено у спеціально призначеній та обладнаній для торгівлі споруді, де суб'єкт господарювання здійснює діяльність з реалізації товару.

Враховуючи викладене, ТОВ "Епіцентр К" вчасно розпочало освоєння земельної ділянки, а також здійснило будівництво на ній та введення в експлуатацію об'єкта торгівельного призначення, що повністю відповідає умовам договору суборенди та вимогам законодавства, у тому числі в частині цільового призначення (використання) земельної ділянки площею 151 394 кв. м. з кадастровим номером :90:290:0002, частина якої передана у суборенду відповідачу.

У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Разом з тим слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд, постанова пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Аналогічна позиція викладена в постановах ВГСУ від 04.11.2014 у справі № 915/34/13 та від 15.01.2015 р. № 17/5007/1093/12 .

Твердження позивача, щодо не освоєння та нібито нецільового використання земельної ділянки відповідачем не обґрунтовані позивачем належними доказами не доведені.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку відмовляючи в задоволенні позову в повному обсязі з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Консультаційне бюро НТТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 у справі № 910/16768/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/16768/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко