ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"29" січня 2016 р. № 01-39/903/36/16

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали

за позовом Люб'язівської сільської ради

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про виселення, зобов'язання вчинити дії та стягнення штрафу, орендної плати

Суддя: Філатова С.Т.

Встановив:

Позовна заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

В порушення п. 3 ст.57 ГПК України позивачем до позовної заяви від 28.01.2016р. вхід. №01-47/41/16 не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 2.2.1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011р. за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016р." розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2016р. становить 1378,00 грн.

Згідно ч. 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вищий господарський суд України у п. 2.9 постанови пленуму від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вказав, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про:

- виселення ФОП ОСОБА_1 з приміщення складу для зберігання плавзасобів на озері Люб'язь, яке розташоване по АДРЕСА_1;

- зобов'язання відповідача звільнити орендовану земельну ділянку від самовільно побудованих господарських споруд;

- стягнення з відповідача 51,00грн. штрафу за несвоєчасне повернення майна, 30 113,20грн. штрафу на підставі п. 6.3 договору оренди, 1 417,34грн. орендної плати за користування приміщенням складу для зберігання плавзасобів за період з 1 грудня 2015р. по 25.01.2016р., 1 418,34грн. орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.12.2015р. по 25.01.2016р.

Проте, всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства, позивачем до позовної заяви, як доказ сплати судового збору, надано квитанцію №110 від 25.01.2016р. про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн.

При цьому, доказів сплати судового збору за двома іншими вимогами позивачем не зазначено та не надано.

Згідно ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Бланк опису вкладення засвідчує направлення відповідних документів відправником, в тому числі і копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідачам у справі з дотриманням вимог ст. 57 ГПК України.

Пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися з описом вкладення та/або післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

З наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі може бути розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а також бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням поштового зв'язку.

В порушення п. 2 ст.57 ГПК України позивачем до позовної заяви від 28.01.2016р. вхід. №01-47/41/16 не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вищий господарський суд України у п. 3.5 постанови пленуму "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначив, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно п.п. 4, 6 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, суд звертає увагу на таке:

Вищий господарський суд України у п. 9.10 постанови пленуму від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» зауважив, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно. У резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення;

Позивач, звертаючись з позовними вимогами про виселення з приміщення та зобов'язання відповідача звільнити орендовану земельну ділянку від самовільно побудованих господарських споруд, не зазначає ідентифікаційних ознак ні земельної ділянки, ні господарських споруд.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 4, 6 ст.63, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Позовну заяву від 28.01.2016р. вхід. №01-47/41/16 з матеріалами на 23 аркушах, в т.ч. оригінал квитанції №110 від 25.01.2016р. на суму 1 378,00грн., повернути Люб'язівській сільській раді без розгляду.

Суддя С.Т. Філатова