номер провадження справи 19/19/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 Справа № 908/881/13-г

За позовом ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (69095, м. Запоріжжя, АДРЕСА_2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергомашкомплекс» (69095, м. Запоріжжя, АДРЕСА_2)

про стягнення вартості частки майна

Судді Давиденко І.В. (головуюча)

Смірнов О.Г.

Топчій О.А.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Штабовенко Д.В - представник за довіреністю № б/н від 01.11.11.

Від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 11.03.13. звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» про стягнення вартості частки майна, пропорційної частці ОСОБА_1 в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» та належну ОСОБА_1 частку прибутку, одержаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Віра-2» до моменту виходу позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

Позовні вимоги мотивовані тим, що після виходу ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», відповідачем не було виплачено позивачу частку у статутному фонді та частку прибутку товариства, як учаснику, що вибув.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.13. порушено провадження у справі № 908/881/13-г, справі присвоєно номер провадження 19/19/13, судове засідання призначено на 26.03.13. о 12-40.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.03.13. розгляд справи № 908/881/13-г на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 18.04.13. о 11-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.04.13. на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України задоволено клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.04.13. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі № 908/881/13-г до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України судової економічної експертизи та отримання висновку експерта.

Від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України через канцелярію господарського суду Запорізької області 29.07.13. надійшли матеріали справи № 908/881/13-г з оригіналом висновку судової економічної експертизи № 3879/13-45 від 25.07.13.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.08.13. у справі № 908/881/13-г на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі № 908/881/13-г, розгляд справи призначено на 03.09.13. о 10-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.09.13. задоволено клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро».

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» через канцелярію господарського суду Запорізької області 14.11.13. надійшли матеріали справи № 908/881/13-г з оригіналом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1895 від 13.11.13.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.11.13. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі № 908/881/13-г, розгляд справи призначено на 10.12.13. о 11-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.01.14. підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі № 908/881/13-г задоволено клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.01.14. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у справі № 908/881/13-г до проведення Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової економічної експертизи та отримання висновку експерта.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.09.14. у справі № 908/881/13-г задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено у даній справі повторну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз через Відділ документального забезпечення господарського суду 28.07.15. надійшли матеріали справи № 908/881/13-г з оригіналом висновку судової економічної експертизи № 360/361-14 від 14.07.15.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.08.15. поновлено провадження у справі № 908/881/13-г, розгляд справи призначено на 12.08.15. о 14-30.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 12.08.15. надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд стягнути на свою користь 817514,85 грн., з яких: 446170,00 грн. - суми основного боргу, 335296,75 грн. - втрат від інфляції, 36048,10 грн. - 3% річних.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.08.15. на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України подав клопотання про призначення додаткової судової економічної експертизи, відповідно до якого позивач просить суд призначити у справі додаткову судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: яка вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» станом на 02.12.11. з урахуванням ринкової вартості нерухомого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Віра-2», визначеної на підставі висновку будівельно-технічної експертизи № 1895 від 13.11.13.? яка частина майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» підлягає виплаті учаснику товариства ОСОБА_1, в зв'язку з його виходом із Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» 02.11.11. з урахуванням висновку будівельно-технічної експертизи № 1895 від 13.11.13.?

Проведення експертизи відповідач просить суд доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В обґрунтування зазначеного вище клопотання відповідач зазначає, що експертною установою було проведено судову економічну експертизу без дослідження висновку будівельно-технічної експертизи № 1895 від 13.11.13.

Від відповідача через Відділ документального забезпечення господарського суду 28.08.15. надійшли письмові заперечення на уточнену позовну заяву, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення уточненої позовної заяви ОСОБА_1 в частині стягнення втрат від інфляції та 3% річних повністю та в частині стягнення вартості майна товариства частково та зазначає, що остаточний розмір визнаної відповідачем суми може бути встановлений після проведення додаткової судової економічної експертизи.

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1, подану до суду 12.08.15., суд прийняв до розгляду в частині стягнення 446170,00 грн. вартості частки майна, пропорційної частці ОСОБА_1 в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.09.15. у справі № 908/881/13-г на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України задоволено клопотання відповідача про призначення додаткової судової економічної експертизи, у даній справі призначено додаткову судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.09.15. у справі № 908/881/13-г на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено провадження у даній справі.

Від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз через Відділ документального забезпечення господарського суду 11.01.16. надійшли матеріали справи № 908/881/13-г з оригіналом висновку додаткової судової економічної експертизи № 4969/4970-15 від 18.12.15.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.16. поновлено провадження у справі № 908/881/13-г, розгляд справи призначено на 27.01.16. о 12-00.

Позивач був повідомлений листом № 908/881/13-г від 18.09.15., що клопотання буде розглянуто після поновлення провадження у даній справі.

Розглянувши в судовому засіданні 27.01.16. клопотання представника позивача, яке надійшло до суду 16.09.15. про зобов'язання Київської незалежної судово-експертної установи виконати ухвалу суду від 14.11.14. про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, судом відмовлено в його задоволенні, в зв'язку з проведенням експертною установою повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Позивач в судове засідання 27.01.16. не з'явився, але через Відділ документального забезпечення господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з хворобою його представника.

Розглянувши зазначене вище клопотання позивача, суд відмовив в його задоволенні, оскільки на підтвердження даного факту суду не подано жодного документального доказу, який би підтверджував те, що представник ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.01.16. позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, про що також свідчить письмове уточнення до заперечень, яке було подано відповідачем через Відділ документального забезпечення 27.01.16., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Віра-2» позовні вимоги визнає в розмірі 315350,00 грн.

Представник третьої особи в судове засідання 27.01.16. не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/881/13-г.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (із змінами та доповненнями, затвердженими Загальними зборами учасників 07.02.03. та зареєстрованими у Відділі реєстрації та Єдиного реєстру Запорізької міської ради 16.12.03.), позивач був учасником Товариства з 21 часткою в статутному фонді.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.11. позивач звернувся з нотаріально посвідченою заявою до відповідача про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», відповідно до якої просив провести розрахунок вартості належної йому частки в майні Товариства провести виходячи з ринкової (справедливої) оцінки вартості майна Товариства, підтвердженої висновком незалежної експертизи або надати погоджену частину майна в натуральній формі згідно зі ст. 54 Закону України «Про господарські товариства».

Зазначена вище заява була отримана відповідачем 02.12.11., що підтверджується підписом директора відповідача на зазначеній заяві з відміткою про її отримання.

02.12.11. на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» було вирішено «виключити» ОСОБА_1 із учасників товариства; розрахунки провести згідно із законодавством, про що свідчить виписка з протоколу № 3 від 02.12.11. загальних зорів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

Відповідно до п. 12.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» передбачено, що при виході учасника з Товариства йому виплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата відбувається після утвердження звіту за рік і в якому він вийшов з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», та в строк до 12 місяців з дня виходу. За вимогою учасника та зі згодою Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» внесок може бути повернений повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, сплачується належна йому частина прибутку, одержана Товариством у даному році до моменту його виходу. Майно, яке передано учасником Товариства тільки у користування, повертається йому в натуральній формі без винагороди.

Позивач вказує на те, що рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» від 02.12.11. про проведення розрахунків не виконано, оскільки відповідачем не виплачено позивачу вартість належної йому частці майна Товариства.

Позивач зазначає, що відповідач направив позивачу лист № 2811-1 від 28.11.12., в якому зазначив, що чисті активи Товариства мають від'ємне значення. До листа було додано копію балансу станом на 02.12.12. та копію звіту про фінансові результати за 11 місяців 2010 року.

06.02.13. позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою надати баланс та звіт про фінансові результати; протокол Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», яким затверджено звіт про діяльність товариства за 11 місяців 2011 року.

Відповідач на вказаний вище лист позивача не відреагував, витребувані документи не надав.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства України не виплачено належну позивачу частину вартості майна після виходу з учасників Товариства.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно до ст. 140 Цивільного кодексу України встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Статтею 143 Цивільного кодексу України встановлено, що установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Статут товариства з обмеженою відповідальністю має містити, зокрема, відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника; склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень; розмір і порядок формування резервного фонду; порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників. Збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства (ст. 144 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 148 Цивільного кодексу України встановлено, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників визначені Законом України «Про господарські товариства».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства», товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Пунктом 4.5 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» встановлено, що позивач був учасником товариства з 21 часткою в статутному фонді.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства мають право вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства.

Статтею 10 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного Товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником Товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Отже, при виході учасника з Товариства з обмеженою відповідальністю у Товариства виникає обов'язок сплатити йому вартість частини майна Товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі Товариства, або здійснити такий розрахунок на вимогу учасника та за згодою Товариства у натуральній формі.

З матеріалів справи вбачається, що 02.12.11. позивач звернувся з нотаріально посвідченою заявою до відповідача про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», відповідно до якої зазначив, що розрахунок вартості належної йому частки в майні Товариства провести виходячи з ринкової (справедливої) оцінки вартості цього майна, підтвердженої висновком незалежної експертизи, або надати погоджену частину майна в натуральній формі згідно зі ст. 54 Закону України «Про господарські товариства».

З матеріалів справи вбачається, що вказана вище заява була отримана відповідачем 02.12.11., що підтверджується підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» на зазначеній заяві з відміткою про її отримання.

02.12.11. на Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» було вирішено «виключити» ОСОБА_1 із учасників товариства; розрахунки провести згідно із законодавством, про що свідчить виписка з протоколу № 3 від 02.12.11. Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

Відповідно до п. 29 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.08. № 13 встановлено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків, у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Пунктом 3.7. рекомендацій Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» від 28.12.07. № 04-5/14 зазначено, що вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Згідно з п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.08. № 13 вбачається, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з товариства з обмеженою відповідальністю (товариства з додатковою відповідальністю), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Відповідно до п. 12.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» встановлено, що при виході учасника з товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата відбувається після утвердження звіту за рік і в якому він вийшов з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», та в строк до 12 місяців з дня виходу. За вимогою учасника та зі згодою Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» внесок може бути повернений повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, сплачується належна йому частина прибутку, одержана Товариством у даному році до моменту його виходу. Майно, яке передано учасником Товариства тільки у користування, повертається йому в натуральній формі без винагороди.

Згідно приписів ст. 32 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що дані, на підставі яких встановлює наявність чи відсутність певних обставин, встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Частиною 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до висновку № 1895 від 13.11.13. судової будівельно-технічної експертизи Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» вбачається, що ринкова вартість об'єкта оцінки (приміщень №№ 201, 204, 205, 206 житлового будинку АДРЕСА_2), з'ясована дохідним підходом, без врахування ПДВ, станом на грудень 2011 р., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (А-9), станом на 02.12.11. може складати 5802040,60 грн.

Відповідно до висновку Київської незалежної судово-експертної установи № 1239 від 15.06.15. вбачається, що ринкова вартість нежитлових приміщень №№ 201, 204, 205, 206, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_2 (А-9) станом на 02.12.11. становить 7158995,0 грн. без ПДВ.

Висновком додаткової судово-економічної експертизи № 4669/4670-15 від 18.12.15. встановлено, що вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», пропорційна кількості часток ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» станом на 02.12.11. на підставі: висновку будівельно-технічної експертизи № 1895 від 13.11.13. Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» складає - 315,35 тис. грн..; на підставі висновку Київської незалежної судово-експертної установи № 1239 від 15.06.15. складає - 447,28 тис. грн.

Відповідно до приписів п. 3 «Загальних засад оцінки майна та майнових прав, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.03. (далі - Загальні засади) вбачається, що методичні підходи - загальні способи визначення вартості майна, які ґрунтуються на основних принципах оцінки.

Пунктом 36 Загальних засад вбачається, що оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

Згідно з п. 38 Загальних засад встановлено, що для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний, дохідний, порівняльний.

Як вбачається з висновку додаткової судової оціночно-будівельної експертизи № 1239 від 15.06.15. Київської незалежної судово-експертної установи оцінка майна у вказаній вище експертизі проводилась із застосуванням методичних підходів, зокрема: витратний, дохідний, порівняльний.

Натомість, попередня судова будівельно-технічна експертиза, яка була проведена Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро» № 1895 від 13.11.13. проведена із застосування лише одного підходу - дохідного.

Враховуючи вищевикладене, судом приймається до уваги висновок додаткової судової оціночно-будівельної експертизи № 1239 від 15.06.15. Київської незалежної судово-експертної установи, відповідно до якого встановлено, що ринкова вартість нежитлових приміщень №№201, 204, 205, 206, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (А-9), станом на 02.12.11., становить 7158995,0 грн. без ПДВ, оскільки при проведенні даної експертизи експертом було застосовано три методичні підходи, а саме: витратний, дохідний, порівняльний, що свідчить про наявність більш повного з'ясування та встановлення мети зазначеної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги висновки судових експертиз та враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог від 12.08.15., суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та про стягнення з відповідача на користь позивача 446170,00 грн. частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2», пропорційної кількості часток ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» станом на 02.12.11.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було здійснено оплату виконання судової економічної експертизи Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на суму 7065,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 93 від 07.03.14. та додаткової судово-економічної експертизи Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на суму 3686,40 грн., що підтверджується квитанцією № 1622 від 10.11.15.

Враховуючи задоволення позову - зазначені вище витрати відповідача покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Віра-2».

На позивача було покладено судом обов'язок по сплаті судової економічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, судової будівельно-технічної експертизи Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональне судово-експертне бюро», повторної судової будівельно-технічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи, але матеріали справи не містять доказів оплати зазначених експертиз.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та стягується в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 144, ) на користь ОСОБА_1 (69104, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 446170 (чотириста сорок шість тисяч сто сімдесят) грн. 00 коп. - вартості частки в статутному капіталі товариства.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра-2» (69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 144, ) в дохід Державного бюджету України (одержувач: Державний бюджет Орджонікідзевського району, 22080300, , банк одержувача: УДК у Запорізькій області, р/р 0007, МФО 813015) 8923 (вісім тисяч дев'ятсот двадцять три) грн. 40 коп. - судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.01.16.

Судді І.В. Давиденко (головуюча)

О.Г. Смірнов О.Г.

О.А. Топчій

Згідно з оригіналом. Помічник судді О.О.Хрипко