ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа №920/1508/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Євтушенку Є.В.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумська область, (вх.№5504С/1-40) на рішення господарського суду Сумської області від 05.11.2015 року по справі №920/1508/15,

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумська область,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. фізична особа-підприємець ОСОБА_2, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумська область,

2. фізична особа-підприємець ОСОБА_3, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумська область,

до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Суми,

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним пункт 1 в частині визнання дій фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що полягали у погодженні поведінки під час участі у відкритих торгах з предметом закупівлі «послуги, пов'язані з лісівництвом (послуги по заготівлі лісопродукції)», проведених Державним підприємством «Середино-Будське лісове господарство» у грудні 2014 року, порушенням передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) та пункт 4 рішення Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №25 від 25.06.2015 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.11.2015 року по справі №920/1508/15 (суддя Левченко П.І.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 05.11.2015 року по справі№920/1508/15 та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки до яких дійшов відповідач під час проведення перевірки щодо порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції є помилковими, в діях позивача, як учасника тендеру, відсутні будь-які антиконкурентні узгоджені дії, оскаржуване рішення ґрунтується на недоведених та неповно встановлених обставинах, а лише на припущеннях та домислах відповідача про схожий та синхронний характер дій стосовно здійснення необхідних заходів для підготовки до участі у торгах, які не дають можливості встановити наявність чи відсутність погодженої поведінки учасників тендеру.

Як вказує апелянт, в оскаржуваному рішенні не доведено належними доказами, що вартість робіт по заготівлі лісопродукції повинна бути різною, а також не зазначено будь-яких зауважень до визначення ціни. У той час, на думку скаржника, розрахунок позивача вартості робіт по заготівлі лісопродукції відповідає ціні конкурсної пропозиції.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що відповідачем не досліджено і не з'ясовано, а також не доведено належними доказами негативність наслідків або можливість їх настання внаслідок вчинення учасниками торгів, як на його погляд, узгоджених антиконкурентних дій, у чому полягають або можуть полягати ці наслідки. Також відповідачем не наведено жодних доказів протиправної поведінки (доказів вини), зокрема, позивача у вчиненні правопорушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів, яка є необхідною умовою визнання антиконкурентними узгодженими діями відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.12.2015 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, а також дотримання принципів судочинства, враховуючи нез'явлення в судове засіданні представника позивача, розгляд справи було відкладено.

21.12.2015 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№17242), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

15.01.2016 року від позивача надійшло клопотання (вх.№384), в якому він просить здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (вх.№444 від 18.01.2016 року). При цьому, відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 (треті особи а даній справі - №920/1508/15) оскаржували рішення Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №25 від 25.06.2015 року «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» до суду. Так, рішення господарського суду Сумської області від 03.11.2015 року по справі №920/1340/15, яке набрало законної сили, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 у задоволенні позову відмовлено. У судовій справі №920/1340/15 ФОП ОСОБА_1 було залучено в якості третьої особи. Отже, факти встановлені судом під час розгляду справи №920/1508/15 повторно встановлюватись не повинні, тобто є преюдиціальними.

Ухвала суду про відкладення розгляду апеляційної скарги на 20.01.2016 року була направлена третім особам рекомендованими листами 24.12.2015 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана ними 29.12.2015 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Однак, треті особи у судове засідання не з'явилися, про причини не з'явлення суд не повідомили.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року суд попереджав сторони, що у разі не з'явлення їх представників у судове засідання та не надання витребуваних судом документів, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами та за відсутністю представників сторін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, приймаючи до уваги клопотання позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також те, що явка представників сторін та третіх осіб у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін та третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У ході розгляду справи, розпочатої за поданням Державної фінансової інспекції у Сумській області у діях відповідачів - ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 були виявлені ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідачем було з'ясовано, що ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 у грудні 2014 року прийняли участь у відкритих торгах з предметом закупівлі «послуги, пов'язані з лісництвом (послуги по заготівлі лісопродукції)», проведених державним підприємством «Середино - Будське лісове господарство».

Відповідно до документації конкурсних торгів предмет закупівлі «послуги, пов'язані з лісництвом (послуги по заготівлі лісопродукції)», поділено на 10 лотів: лот № 1 - 6260 м куб, лот № 2 - 6870 м куб, лот № 3 - 5840 м куб, лот № 4 - 6830 м куб, лот № 5 - 6810 м куб, лот № 6 - 6250 м куб, лот № 7 - 6300 м куб, лот № 8 - 6450 м куб, лот № 9 - 5600 м куб, лот № 10 - 5240 м куб. До участі у торгах свої конкурсні пропозиції направили ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4

За результатами проведеної оцінки пропозицій конкурсних торгів комітетом з конкурсних торгів ДП «Середино - Будське лісове господарство» переможцями було визнано: по лотах № 1, 2, 6, - ФОП ОСОБА_5, по лотах № 4, 8, - ФОП ОСОБА_4, по лотах № 3, 5, 7, 9, 10 - ФОП ОСОБА_1

У зв'язку з розглядом подання Державної фінансової інспекції в Сумській області від 18.02.2015 року №18-31-14-14/960, в ході здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції учасниками відкритих торгів з предметом закупівлі «послуги, пов'язані з лісництвом (послуги по заготівлі лісопродукції)», за результатами проведеного аналізу розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 17.04.2015 року за №22 було розпочато розгляд справи №03-06/09-2015 за фактом виявлення у діях ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 ознак порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворенням результатів торгів (тендерів).

У ході розгляду матеріалів, які були отримані від замовника та учасників торгів адміністративною колегією територіального відділення було встановлене: так як роботи по кожному лоту однакові, а саме: заготівлі лісопродукції ВСР, заготівля лісопродукції ССР та заготівля лісопродукції ГК, то і вартість за 1 м куб. заготівлі деревини по кожному лоту у кожного учасника мала б бути однаковою незалежно від того «переможний» цей лот чи «програшний». Натомість, ціна за 1 м куб заготівлі деревини в залежності від виду робіт у всіх учасників відрізняється - по лотам в яких вони перемогли, є абсолютно однаковою при різній собівартості кожного окремо взятого учасника, а по лотам, в яких учасники не перемогли, цінові пропозиції є однаково вищими від їх виграшних пропозицій та, з пояснень учасників, взагалі не обґрунтовані жодними розрахунками.

Учасники торгів, під час підготовки своїх пропозицій конкурсних торгів, повинні формувати пропозицію ціни самостійно, незалежно від інших, оскільки справжність змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації, що міститься у пропозиціях конкурсних торгів. Враховуючи зазначене, під час проведення торгів цінова пропозиція, що перемогла, повинна відображати заздалегідь невідому і конкурентну ціну.

Отже, учасники конкурсних торгів мають виступати як конкуренти, кожен з яких має на меті здобуття перемоги, при цьому очевидно, що їх узгоджена поведінка не допускається.

У ході аналізу матеріалів, отриманих від замовника та учасників торгів, відповідачем виявлені обставини, які свідчать про те, що останні погоджено готували цінові пропозиції конкурсних торгів.

В даному випадку кожен з учасників торгів подав цінові пропозиції по десяти лотам. Так як роботи по кожному лоту однакові, а саме: заготівля лісопродукції ВСР, заготівля лісопродукції ССР та заготівля лісопродукції ГК, то і вартість робіт за 1 м куб. заготівлі деревини по кожному лоту у одного учасника мала б бути однаковою незалежно від того «переможний» чи «програшний» цей лот.

Разом з тим, ціна за 1 м куб. заготівлі деревини в залежності від виду робіт у всіх учасників відрізняється, а саме, по лотам, в яких учасники перемогли, цінові пропозиції є абсолютно однаковими при різній собівартості кожного окремо взятого учасника, а по лотам, в яких учасники не перемогли, цінові пропозиції є однаково вищими від їх виграшних пропозицій. Згідно з поясненнями учасників згадані цінові пропозиції взагалі не обґрунтовані відповідними розрахунками (калькуляціями).

Таким чином, по «переможним» лотам у ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 ціна за одиницю робіт на 1 м.куб. заготівлі деревини становить: заготівля лісопродукції ВСР - 87,00 грн.; заготівля лісопродукції ССР - 87,00 грн.; заготівля лісопродукції ГК - 80,00 грн.

По «програшним» лотам у ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 ціна за одиницю робіт на 1 м.куб. заготівлі деревини становить: заготівля лісопродукції ВСР - 97,00 грн.; заготівля лісопродукції ССР - 97,00 грн.; заготівля лісопродукції ГК - 90,00 грн.

Отже, по всім десяти лотам двоє з трьох учасників торгів завжди подавали абсолютно однакові цінові пропозиції, що не може пояснюватись випадковим збігом і свідчить про те, що позивач та треті особи домовлялись між собою і збалансовували свої фінансові вигоди за рахунок зміни переможця по окремим лотам на торгах.

Відповідачем були надіслані вимоги №03-10/778 від 23.03.2015 року, №03-10/789 від 23.03.2015 року та №03-10/790 від 23.03.2015 року учасникам торгів, зокрема щодо надання розрахунку ціни на кожен лот, який був предметом закупівлі у торгах, та зазначення документів та іншої інформації, з урахуванням якої учасники визначили ціни, що були вказані у пропозиції конкурсних торгів. У відповідь на надіслані вимоги, учасники повідомили, що калькуляція була складена лише на конкретні лоти, а саме ті, в яких вони потім перемогли.

ФОП ОСОБА_4 повідомила, що калькуляція була складена лише на лот №4 та на лот №8 (лоти, в яких вона здобула перемогу) загальною кількістю 13280 м.куб. заготівлі деревини, інші лоти ФОП ОСОБА_4 не цікавили. При цьому, відповідно до калькуляції ФОП ОСОБА_4, вартість 1 м.куб. заготівлі деревини становить 83,21 грн., що не відповідає вартості, зазначеній у ціновій пропозиції конкурсних торгів.

ФОП ОСОБА_5 у відповідь на вимогу відповідача повідомив, що пропозицію робив з розрахунку власної спроможності (на 19380 м.куб. заготівлі деревини) тобто, на лот №1, лот №2 та лот №6 (лоти, в яких він здобув перемогу). При цьому, вартість заготівлі 1 м.куб. деревини відповідно до калькуляції, наданої ФОП ОСОБА_5, становить 82,88 грн., що також не відповідає вартості, зазначеній останнім у ціновій пропозиції конкурсних торгів.

У відповідь на вимогу відповідача позивач надав розрахунок вартості (калькуляцію) 1 м.куб. заготівлі деревини, відповідно до якої заготівля 1 м.куб. лісопродукції ГК складає 80,00 грн., а вартість заготівлі 1 м.куб. лісопродукції ВСР та ССР - 87,00 грн. Отже, позивач надав розрахунок вартості заготівлі 1 м.куб. лісопродукції лише по тим лотам, в яких здобув перемогу.

З вищевикладеного випливає висновок, що позивач завищував цінові пропозиції по іншим лотам, не ставлячи на меті отримання перемоги.

У ході розгляду справи №03-06/09-2015 відповідач встановив обставини, які свідчать про те, що учасники погоджували свою поведінку при підготовці пропозицій конкурсних торгів. Зокрема, було виявлено: схожість за структурою та змістом реєстрів наданих документів, які мають однакову назву - «Реэстр наданих документів», яку надруковано жирним шрифтом посередині аркушу та допущено однакову помилку; схожість за структурою та змістом довідок про наявність обладнання та матеріально - технічної бази, схожість за структурою та змістом довідок про наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідний досвід та знання; схожість за структурою та змістом довідок, які містять відомості про учасників; схожість за структурою та змістом довідок, які містять інформацію про виконання аналогічних договорів. Оскільки замовником не надавалися форми (шаблони) довідок, а учасники мали надати їх у довільному вигляді, то ідентичність оформлення вищевказаних документів, кількість збігів при оформленні цінових пропозицій, особливості їх оформлення (допущені орфографічні помилки) не можуть пояснюватися випадковим збігом, а вказують на те, що останні використовували шаблони один одного як зразок для підготовки власної пропозиції, що свідчить про погоджену поведінку під час підготовки до участі у торгах.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель», торги (конкурсні торги) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів (конкурсних торгів) згідно з процедурами, встановленими цим законом (крім переговорної процедури закупівлі).

Метою державних закупівель є досягнення оптимального і раціонального використання державних коштів, зазначена ціль досягається завдяки створенню конкурентного середовища у сфері державних закупівель. У випадку, коли учасники процедури закупівлі домовляються між собою щодо умов своїх конкурсних (цінових) пропозицій, конкуренція між ними усувається, змінюючись координацією, і, як наслідок, замовник не отримує той результат, який би мав отримати в умовах справжньої конкуренції.

Всі учасники процедури торгів при звичайних умовах повинні конкурувати між собою вартістю та якістю товарів, робіт та послуг. Саме ця конкуренція і повинна забезпечити можливість замовнику обрати учасника з найкращою пропозицією, що, як наслідок, і повинно привести до досягнення самої мети процедури - ефективне та раціональне використання бюджетних коштів.

З вищенаведеного випливає, що у процесі підготовки та участі у торгах позивач та треті особи діяли не самостійно, не змагалися між собою, а підмінили змагальність між собою узгодженою поведінкою. Саме завдяки узгодженій поведінці позивач та треті особи намагалися отримати певний фінансовий результат, що призвело до спотворення результатів торгів, оскільки саме здійснення конкурсного відбору учасників є необхідною умовою визначення переможця торгів.

При цьому, для кваліфікації дій суб'єктів господарювання - учасників конкурсу як антиконкурентних узгоджених дій правове значення має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження учасниками відповідної поведінки (пункт 4 оглядового листа Вищого господарського суду України від 24.12.2014 року №01-06/2304/14 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням конкурентного законодавства»).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» під терміном «конкуренція» розуміється змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання внаслідок чого споживачі мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Основним методом конкурентної боротьби є цінова конкуренція, зміст якої полягає у тому, що покупці можуть пропонувати закупівельну ціну вищу, ніж у конкуруючих підприємств.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання є узгодженими діями.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, зокрема, спотворення результатів торгів (тендерів).

Частина 3 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає, що антиконкурентними узгодженими діями вважається вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Виходячи із змісту зазначеної норми, частина третя статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не потребує доведення факту формального узгодження конкурентної поведінки суб'єктів господарювання.

Антиконкурентні узгоджені дії у вигляді схожих дій (частина 3 статті 6), які призвели до обмеження конкуренції, встановлюються шляхом аналізу ситуації на ринку товару, який спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких схожих дій.

Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України, в даному випадку відповідачем (пункт 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №15).

Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», вчинення антиконкурентних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Оскільки дії суб'єктів господарювання - учасників антиконкурентних узгоджених дій на ринку надання «послуг, пов'язаних з лісництвом (послуги по заготівлі лісопродукції)» є несамостійними, оскільки вони не змагалися між собою, що є необхідною умовою визначення переможця торгів, а підмінили змагальність узгодженою поведінкою для отримання певного фінансового результату, що призвело до спотворення результатів торгів, зазначене свідчить про наявність антиконкурентних узгоджених дій між суб'єктами господарювання.

Отже, позивач та інші суб'єкти господарювання - учасники антиконкурентних узгоджених дій, не намагалися здобути переваги у конкуренції, як то передбачено статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», завдяки власним досягненням, а навпаки узгоджували свою поведінку внаслідок вчинення схожих дій з цими ж суб'єктами господарювання.

При цьому, ринок товару не супроводжується структурними змінами, тобто структура ринку залишалась незмінною, проте залишається формально конкурентною, що впливає насамперед на ефективність використання ресурсів або ефективність витрат.

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», визначено підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а саме: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного рішення позивачем не доведено.

У той час, відповідач обґрунтував та довів, що учасники торгів не конкурували, а співпрацювали між собою, тобто, цінові пропозиції були результатом домовленостей між позивачем та третіми особами, а не результатами їх змагання на торгах, що свідчить про єдність їх інтересів задля отримання вигоди внаслідок здобуття перемоги у торгах та укладання договорів не завдяки власним досягненням, а внаслідок погодженої поведінки.

Також, відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинення суб'єктом господарювання порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій тягне за собою накладення штрафу у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

При цьому, пунктом 4 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що у разі, коли декілька юридичних та/або фізичних осіб-суб'єктів господарювання, які входять до групи, що визнається суб'єктом господарювання, вчинили діяння (дії, бездіяльність), які призвели до порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеним суб'єктом господарювання, та/або мають права, без яких вчинення порушення було б неможливим, та/або отримали чи можуть отримати переваги у конкуренції чи інші вигоди, штраф накладається на суб'єкт господарювання в особі юридичних та/або фізичних осіб, які вчинили наведені діяння (дії, бездіяльність) або отримали чи можуть отримати наведені вигоди. Під вигодою вважається, зокрема, можливість впливати на діяльність інших юридичних та/або фізичних осіб - суб'єктів господарювання, одержання частини їх прибутку.

Відповідно до оспорюваного рішення відповідачем на позивача накладено штраф у розмірі 51000,00 грн., що не перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір штрафних санкцій.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а у відповідності до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, докази підлягають оцінці у їх сукупності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Сумської області від 05.11.2015 року по справі №920/1508/15 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.11.2015 року по справі №920/1508/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25 січня 2016 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.