УХВАЛА

25.01.2016Справа № 910/896/14

За скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу
у справі №910/896/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укрсиббанк"
до1) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн"
простягнення 120653 доларів 56 центів США

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від скаржника: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники за довіреністю;

від позивача: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

від ВДВС: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 у справі №910/896/14 (суддя Сташків Р.Б.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути солідарно з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Лайн» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» 87524 долари 44 центи США заборгованості за кредитом, 33047 доларів 69 центів США заборгованості за процентами, 55 доларів 19 центів США пені за кредитом, 26 доларів 24 центи США пені за процентами та судовий збір в розмірі 19287 грн. 67 коп.

На виконання вищевказаного рішення судом 25.04.2014 було видано відповідний наказ.

24.12.2015 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до суду надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу у справі №910/896/14, згідно з якою скаржник просить суд:

- поновити строк подання скарги на неправомірність дій головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015;

- визнати дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015 неправомірними;

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015, винесену головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4

У зв'язку з відпусткою судді Сташківа Р.Б., розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/896/14.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2015, справу №910/896/14 передано на розгляд судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2015 відновлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 пропущений строк для подання скарги на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015, у справі № 910/896/14. Розгляд скарги призначено на 25.01.2016.

Представники скаржника в судовому засіданні 25.01.2016 підтримали скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Незважаючи на належне повідомлення про дату та час розгляду скарги, стягувач, відповідач-2 та Відділ державної виконавчої служби України Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання своїх представників не направили, втім їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, заслухавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 12.02.2015 ВП №46487955 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.04.2014 у справі №910/896/14 та надано боржнику ФОП ОСОБА_2 семиденний строк для добровільного виконання рішення суду, а саме - до 19.02.2015.

Оскільки боржником у наданий строк наказ не виконано, 23.10.2015 головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 12065,36 доларів США та 1928,77 грн.

Звертаючись до суду з даною скаргою, ФОП ОСОБА_2 наголошує на тому, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2015 ВП №46487955 скасована, а дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві щодо винесення даної постанови визнані неправомірними. За таких обставин, скаржник вважає, що відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Як встановлено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 2 статті 11 Закону встановлено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

За змістом ч. 2 ст. 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як встановлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/896/14, державний виконавець всупереч ст.ст. 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв виконавчий документ (наказ щодо відповідача-1 від 25.04.2014 у справі №910/896/14) не за місцем виконання рішення, тобто не встановивши, чи знаходиться на території, на яку поширюється повноваження відділу державної виконавчої служби, постійно діючий орган чи майно боржника.

Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, які відповідно до ст. 17 та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» є відкритими та достовірними, вбачається, що Фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрований у Святошинському районі міста Києва.

У зв'язку з цим, Господарським судом міста Києва визнано дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (головного державного виконавця Бурла В.Е.) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №46487955 від 12.02.2015, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015 та постанови про розшук майна боржника від 20.04.2015 - неправомірними; скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №46487955 від 12.02.2015, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015 та постанову про розшук майна боржника від 20.04.2015 винесені відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (головним державним виконавцем Бурла В.Е.).

Отже, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження №46487955 від 12.02.2015 скасована господарським судом, з підстав порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" в частині прийняття виконавчого документу до виконання не за місцем виконання рішення суду, то стягнення відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві виконавчого збору з ФОП ОСОБА_2 є безпідставним.

За таких обставин, постанова про стягнення виконавчого збору від 23.10.2015 ВП№№46487955 є неправомірною та підлягає скасуванню, а скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу у справі №910/896/14, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу у справі №910/896/14 - задовольнити.

2. Визнати дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015 неправомірними.

3. Визнати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.10.2015, винесену головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 недійсною.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя О.А. Грєхова