КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа№ 910/19717/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Голубенко В.В. за довіреністю, Кутиркін А.А. за довіреністю;

відповідача: Скачко А.А. за довіреністю;

третьої особи: Горєв В.О. за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2015

у справі № 910/19717/15 (головуючий суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси"

про визнання договорів зберігання недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду містка Києва від 09.10.2015 у справі № 910/19717/15 відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсними договорів зберігання від 17.10.2008 №175 та від 17.10.2008 б/н, які укладені між ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" та АК "КИЇВЕНЕРГО" в особі його філій.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2015 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не прийнято до уваги обставини, які свідчать про введення в оману позивача при укладенні спірних договорів зберігання, безпідставно застосовано позовну давність, а також в порушення норм процесуального законодавства не надано оцінки доводам позивача щодо укладених третьою особою договорів застави.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" у справі № 910/19717/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Зеленін В.О. (головуючий), Шевченко Е.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду справу № 910/19717/15. Розгляд апеляційної скарги призначений на 07.12.2015.

30.11.2015 позивач подав додаткові пояснення, у яких виклав додаткові доводи щодо обставин справи та обґрунтувань апеляційної скарги.

07.12.2015 позивач подав клопотання про витребування доказів від відповідача, відкладення розгляду справи, забезпечення фіксування судового процесу технічними засобами.

07.12.2015 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неотриманням копії оскаржуваного рішення суду та апеляційної скарги.

07.12.2015 третя особа подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неотриманням копії оскаржуваного рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 відкладено розгляд справи на 14.12.2015.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 14.12.2015 по 18.01.2016, а також за клопотанням сторін ухвалою суду від 14.12.2015 продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

11.01.2016 позивач подав додаткові письмові пояснення щодо обставин справи.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. на лікарняному та судді Шевченка Е.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/19717/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

18.01.2016 представником позивача подані клопотання про витребування доказів від відповідача та відкладення розгляду справи. Вказані клопотання відхилені судом, як необґрунтовані.

18.01.2016 в судовому засіданні представники позивача (апелянта) подали заяву про відмову від раніше поданого клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін. Представник третьої особи заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

17.10.2008р. між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ", як поклажодавцем, і Акціонерною енергопостачальною компанією "КИЇВЕНЕРГО" (правонаступником якої є позивач - Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО"), в особі його філій "Теплоелектроцентраль №6 КИЇВЕНЕРГО" та "Теплоелектроцентраль №5 КИЇВЕНЕРГО", як зберігачем, укладено договори зберігання мазуту № 175 і № б/н (далі - Договори).

Відповідно до п. 1.1 Договорів на умовах, визначених цим договором, зберігач зобов'язується зберігати майно (мазут марки М-100) у кількості згідно додатку 1 до договору, який є невід'ємною частиною цього договору, а поклажодавець зобов'язується оплачувати послуги зберігання майна.

У додатках до Договорів зазначено, що загальна кількість мазуту, який передано на зберігання, становить 76 339,072 тонн, а саме:

- за договором б/н від 17.10.2008 - 40 990,759 тонн;

- за договором № 175 від 17.10.2008 - 33 848,313 тонн мазуту, у тому числі донних залишків 2222,0 тонн.

При цьому право власності на мазут було підтверджено відповідачем укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" (третя особа у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" договором поставки №27/05м від 04.07.2008р. Відповідно до додаткових угод від 20.07.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" зобов'язується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" 76 339,072 тонн мазуту марки М-100, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" - відповідно до додаткової угоди № 1 сплатити за мазут 118 325 561,60 грн., відповідно до додаткової угоди № 2 - 112 000 000,00 грн.

Разом із тим, у судовому рішенні Господарського суду міста Києва від 21.04.2009р. у справі № 41/207 за відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" визнано право лише на 24 627,097 тонн мазуту марки М-100.

Водночас із постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 14.12.2012р. у справі № 1/2609/1381/12р. вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" отримало у ВАТ "Родовід банк" кредитні кошти у сумі 38 172 000, 65 грн., які перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" як оплату за нафтопродукти за договором поставки №27/05м від 04.07.2008р. У зазначеній постанові від 14.12.2012р. встановлено: «…директор ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" ОСОБА_2, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на вчинення шахрайства з фінансовими ресурсами, 08.07.2008 подав до ВАТ "Родовід Банк", підписану ним кредитну заявку на видачу ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" кредитного продукту у сумі 40.000.000 грн. на поповнення обігових коштів, строком на 3 місяці, під заставу майнових прав за договором поставки № 27/05м від 04.07.2008, укладеним між ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" та ТОВ "Торговий Дім "Ресурси". До вищезазначеної кредитної заявки ОСОБА_2 додав підписані ним анкету позичальника ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" від 08.07.2008 та засвідчені ним, як директором ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ", копії підроблених ним же протоколів загальних зборів учасників та засідання Спостережної Ради ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" від 08.07.2008 з внесеною завідомо неправдивою інформацією щодо надання директору зазначеного товариства ОСОБА_2 повноважень на отримання у ВАТ "Родовід Банк" кредиту у сумі 40.000.000 грн. під заставу майнових прав на суму не менше 69.750.001, 29 грн… 09.07.2008 надані банком, на підставі додаткової угоди № 1 від 09.07.2008 до кредитного договору № 22./277-КЛТ-08, кредитні кошти у сумі 38 172 000, 65 грн. були перераховані ОСОБА_2 з розрахункового рахунку ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" № 1088, відкритого у ВАТ "Родовід Банк" для зазначеного товариства, на розрахунковий рахунок № 1133 ТОВ "Торговий Дім "Ресурси", відкритий для зазначеного товариства у ВАТ "Родовід Банк", на підставі платіжних доручень за № 14 та № 15 як оплата за нафтопродукти за договором поставки № 27/05м від 04.07.2008, укладеним між ТОВ "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" та ТОВ "Торговий Дім "Ресурси".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при укладенні оспорюваних Договорів Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" свідомо ввело в оману Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" і надало неправдиві відомості про належність йому права власності на мазут марки М-100 у кількості 76 339,072 тонн. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" не мало повного обсягу повноважень та прав на укладення договорів зберігання мазуту від 17.10.2008р. № 175 і № б/н, дане Товариство не було і взагалі не могло бути власником 76 339,072 тонн мазуту, бо не мало в розпорядженні грошових коштів у кількості, необхідній для оплати всього обсягу мазуту.

Статтею 230 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки вчинення правочину під впливом обману.

Відповідно до частини першої вказаної статті якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Оскільки відсутність права володіння мазутом та наявність обтяження (передача майнових прав у заставу Відкритого акціонерного товариства "Родовід Банк") на мазут, що є предметом оспорюваних правочинів, мають істотне значення, враховуючи, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" факт неповідомлення даної інформації відповідачу не заперечувався і не спростований, то оспорювані правочини підлягають визнанню недійсними.

Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 203 Цивільного Кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Натомість, Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" не надано суду доказів проведення оплати за оспорюваними Договорами, а відтак і не доведено, що відповідач укладаючи оспорювані правочини мав намір їх реального виконання. Тим самим і доводи відповідача та третьої особи про те, що згідно п. 8.1 оспорюваних Договорів їх умови були розповсюджені на відносини з 10.07.2008р., не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідачем не було здійснено оплати послуг зберігання мазуту за вказаний період, а тому реальність намірів щодо настання відповідних правових наслідків є непідтвердженою.

Також суд приймає до уваги, що Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" з апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.ІНВЕСТ" від 30.04.2015р. у справі № 41/207 дізналося про той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" уклало договори застави на мазут в рахунок забезпечення зобов'язань, взятих на себе ТОВ "Укрметалзабезпечення" і ТОВ "Альтернатива Груп" (загальною кількістю 28 164,25 тонн), тобто передало в заставу більшу кількість мазуту, ніж мало у власності, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, 27.05.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" та ДП "Стальінвест" ТОВ "ДонМеталЗбут" укладено договір поставки 33 848,00 тонн мазуту, а 04.07.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" і Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" укладено договір поставки № 27/05м 54 000,00 тонн мазуту. Таким чином, саме з даного моменту позивач зміг дізнатися про імовірність порушення його прав та інтересів при укладенні оспорюваних правочинів.

Так, у рішенні Господарського суду міста Києва від 02.08.2010р. у справі № 14/474, при розгляді справи № 41/207 (у квітні 2009 року) Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Ресурси" не повідомило суд, що мазут знаходиться в заставі.

А виходячи зі змісту постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2011р. у справі № 38/182, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" 08.07.2008р. взяло кредит у ПАТ "Родовід банк" (договір № 22.1/277-КЛТ-08) і уклало з банком договір (за № 22.1/277-3.1-08) застави мазуту кількістю 54 000 тонн. Цей факт Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" приховало від Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" при укладенні договорів від 17.10.2008 № 175 та від 17.10.2008 № 171008-К.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" передали в заставу мазут на загальну кількість 82 164,25 тонн, які начебто зберігалися на об'єктах Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО", хоча сторони ніколи не володіли і не могли володіти мазутом у такій кількості.

Щодо заяви відповідача про застосування правової давності, то відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про пропуск позивачем позовної давності, у зв'язку із чим відмовив у задоволенні позову, проте Київський апеляційний господарський суд не може погодитися з вказаним висновком Господарського суду міста Києва, оскільки матеріалами справи підтверджується, що Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" довідалось про порушення своїх прав лише у 2015 році, отже позовна давність щодо оскарження дійсності договорів зберігання мазуту від 17.10.2008 № 175 і № б/н не спливла.

Вищевикладені факти як у сукупності, так і кожен окремо доводять, що укладаючи договори зберігання від 17.10.2008 № 175 та від 17.10.2008 № 171008-К Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" ввело в оману Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" щодо наявності у нього права власності на мазут і не мало на меті настання реальних правових наслідків, а саме дій, спрямованих на зберігання мазуту, отже позовні вимоги є доведеними і підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. № 14 "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В зв'язку із зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/19717/15 прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню 1218 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 2679 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/19717/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним договір зберігання № 175 від 17 жовтня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" (ідентифікаційний код 23705915) та Акціонерною енергопостачальною компанією "КИЇВЕНЕРГО" в особі філіалу "Теплоелектроцентраль №6 КИЇВЕНЕРГО" (ідентифікаційний код 05425081).

5. Визнати недійсним договір зберігання № б/н від 17 жовтня 2008 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" (ідентифікаційний код 23705915) та Акціонерною енергопостачальною компанією "КИЇВЕНЕРГО" в особі філіалу "Теплоелектроцентраль №5 КИЇВЕНЕРГО" (ідентифікаційний код 00132167).

6. Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТОЙ МАНДАРИН ОЙЛ" (03057, м.Київ, вул.Вадима Гетьмана, 30, ідентифікаційний код 23705915) на користь Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м.Київ, пл.Івана Франка, 5, ідентифікаційний код 00131305) 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи № 910/19717/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець