ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/10341/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпропетровськ

про стягнення 863 461,45 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 71 від 06.11.15р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 02.12.14р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю промислове підприємство "ЗІП" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі-відповідач) про стягнення 831 455,95 грн. заборгованості, 23 096,68 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 8908,82 грн. 3 % річних витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору № 03/14-3п від 31.03.2014 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 р. по справі № 904/10341/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.12.2015 р.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2015 р. та 12.01.2015 р. розгляд справи відкладено на 12.01.2016 р. та на 25.01.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні не визнає нараховані у позовній заяві: інфляційного збільшення суми боргу, три проценти річних, оскільки данні нараховування проведені з порушенням умов договору. Також у відзиві на позов, просить розстрочити стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в розмірі 831 455,95 грн. до 01.09.2016 р. Разом з цим, представником відповідача до справи надано клопотання про зупинення провадження у справі в порядку ст. 79 ГПК України.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.01.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідадальністю "ЗІП" (постачальник) та Дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (покупець) укладений Договір поставки № 03/14-3п (далі - Договір), за умовами п. 1.1. постачальник зобовязується поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти і оплатити товари.

Ціна цього Договору становить 3 186 000,00 грн., в тому числі ПДВ 531 000,00 грн., що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості товару (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом оплати покупцем після отримання від постачальника рахунку на оплату товару (далі - рахунок) і передачі документів зазначених пунктом 4.2. Договору.

До рахунку додаються: документи, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткові накладні, податкові накладні та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару чинним законодавством. (п. 4.2. Договору).

Згідно до п. 4.3. Договору сторони свідчать, що покупець зобовязується розрахуватись з постачальником за отриманий товар не пізніше ніж через 30 днів з моменту отримання від постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач прийняв товар на загальну суму 831 455,95 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними: № ГП-0000706 від 08.09.2014 р., № ГП-0000761 від 23.09.2014 р., № ГП-0000245 від 12.06.2015 р., № ГП-0000273 від 19.06.2015 р., копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 26, 29, 32, 35).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 831 455,95 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 831 455,95 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобовязаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 23 096,68 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 8908,82 грн. 3 % річних.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 831 455,95 грн. заборгованості, 23 096,68 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 8908,82 грн. 3 % річних.

Також суд, приймаючи до уваги клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення керуючись ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, яка надає право суду у виняткових випадках розстрочити виконання рішення (п. 6 ст. 83 ГПК), враховуючи, що позивач проти клопотання відповідача не заперечує, суд вважає за доцільне задовольнити частково клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду строком на 3 (три) місяці із щомісячним погашенням суми заборгованості у загальному розмірі 876 413,37 грн. (з урахуванням заборгованості, інфляційного збільшення суми боргу, 3 % річних та судового збору) рівними частинами до 01 числа щомісячно: у розмірі 292 137,79 грн. до 01.03.2016 р., у розмірі 292 137,79 грн. до 01.04.2016 р. та у розмірі 292 137,79 грн. до 01.05.2016 р.

В клопотанні відповідача щодо зупинення провадження у справі, в якому він просить зупинити провадження у даній справі до закінчення розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2015 року за № 0000768, суд вважає відмовити у звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП" (51901, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 107-А; ) 831 455,95 грн. (вісімсот тридцять одна тисяча чотириста пятдесят пять грн. 95 коп.) заборгованості, 23 096,68 грн. (двадцять три тисячі девяносто шість грн. 68 коп.) інфляційного збільшення суми боргу, 8908,82 грн. (вісім тисяч девятсот вісім грн. 82 коп.) 3 % річних, 12 951,92 грн. (дванадцять тисяч девятсот пятдесят одна грн. 92 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 р. у справі № 904/10341/15 строком на 3 (три) місяці наступним чином:

292 137,79 грн. до 01.03.2016 р.;

292 137,79 грн. до 01.04.2016 р.;

292 137,79 грн. до 01.05.2016 р.

В клопотанні про зупинення провадження відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "29" січня 2016 р.