ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 р. Справа № 909/1412/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю. І.,

секретар судового засідання Левицький Ю.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №01-162 від 08.07.2015)

від відповідача: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: комунального підприємства "Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр" (вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, 76018)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,76018)

про стягнення коштів в сумі 2 969,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

КП "ІФМРІЦ" звернулось до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2 969,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач здійснював оплати за надані послуги неналежним чином, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 2 969,68 грн.,з яких: 1334,10 грн. - сума основного боргу, 561,25 грн. - пеня, 50,93 грн. - 3% річних та 1023,40 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 28.12.2015 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.01.2016.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу суду від 28.12.2015 надіслано відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Враховуючи те, що відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, судом його було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

28.11.2012 між КП "Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр" (уповноважений орган, позивач) та ФОП ОСОБА_2 (розповсюджувач зовнішньої реклами, відповідач) укладено договір №09/11-12 на право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобу (-ів), що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська (далі Договір), відповідно до умов якого уповноважений орган зобов'язався надати розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове платне користування місце (-я) для розміщення рекламного (-их) засобу (-ів), що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська, на підставі та на умовах оформленого (-их) належним чином дозволу (-ів) на розміщення зовнішньої реклами, а розповсюджувач зовнішньої реклами зобов'язався використовувати надане (-і) місце (-я) відповідно до його (їх) призначення та умов Договору та вносити плату за користування місцем (-ями) з дня отримання пріоритету

або дозволу, відповідно до Порядку розміщення зовнішньої реклами в

м. Івано-Франківську.

При укладенні даного правочину сторонами було узгоджено всі істотні умови договору.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.ч.1,7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 3.4.9 Договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити до бюджету м. Івано-Франківська плату за право тимчасового користування місцями розміщення рекламних засобів у порядку та в розмірах, передбачених даним Договором.

Умовами Договору встановлено, що розмір плати за вищевказані послуги, що надаються за даним Договором встановлюються виконавчим органом ради.

Пунктом 4.3 Договору сторонами погоджено, що плата за цим Договором перераховуються розповсюджувачем зовнішньої реклами за кожен місяць окремо не пізніше 25 числа поточного місяця до бюджету м. Івано-Франківська на зазначений у Договорі рахунок.

Згідно з Додатком до даного Договору відповідач зобов'язався сплачувати

за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів, що

перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська

102,10 грн. щомісяця.

З матеріалів справи видніється, що позивачем виконано умови Договору в частині надання у тимчасове користування місць для розміщення рекламних засобів на користь позивача.

Проте, з пояснень представника позивача вбачається, що відповідач систематично порушував свої зобов'язання щодо внесення плати за Договором. При цьому, починаючи з грудня 2014 року відповідачем не здійснено жодного платежу за Договором, в зв'язку з чим утворилась заборгованість та КП "ІФМРІЦ" зверталось до ФОП ОСОБА_2 з претензіями про сплату заборгованості. Однак, відповідач не відреагував на вказані претензії та на час розгляду справи так і не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з п.6.3 Договору за несвоєчасне або неповне внесення плати відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент сплати пені, від суми простроченого платежу.

Пунктом 6.5 сторони погодили, що встановлені цим Договором штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі , незалежно від відшкодування збитків, завданих порушенням сторонами своїх зобов'язань. При цьому, пунктом 9.5 Договору сторони дійшли взаємної згоди, що штрафні санкції за цим Договором нараховуються протягом всього строку позовної давності, який відповідно до п.9.4 становить 3 роки.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

На підставі наведених вище норм та долучених до матеріалів справи письмових доказів, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, кошти слід стягнути до бюджету міста Івано-Франківська.

Судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, 76018, код НОМЕР_1) на розрахунковий рахунок бюджету м. Івано-Франківська (р/р №0002, код платежу 24060300, МФО 836014 УДК в Івано-Франківській області, призначення платежу - плата за розміщення спеціальних рекламних конструкцій) кошти в сумі 2 969,68 грн. (дві тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять гривень шістдесят вісім копійок), з яких:1334,10 грн. (одна тисяча триста тридцять чотири гривні десять копійок) - сума основного боргу, 561,25 грн. (п'ятсот шістдесят одна гривня двадцять п'ять копійок) - пеня, 50,93 грн. (п'ятдесят гривень дев'яносто три копійки) - 3% річних, 1023,40 грн. (одна тисяча двадцять три гривні сорок копійок) - інфляційні втрати та судовий збір в розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень нуль копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 29.01.2016.