ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.01.2016 Справа № 905/3490/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калина-Агро» м.Волноваха Донецька область

до відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

про стягнення суми заборгованості у розмірі 23291,55грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність б/н від 01.12.2015р.

від відповідача: не явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калина-Агро» м.Волноваха Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк про стягнення суми заборгованості у розмірі 23291,55грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час приймання вантажу позивачем було виявлено недостачу, про що складено комерційний акт №АQ654445/18.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

11.03.2015р. ПАТ «Азот» (відправник) відправило на адресу ТОВ «Торговий дім «Калина -Агро» (одержувач) вантаж-добриво аміачно-нітратне, загальною масою 65000кг (1300 місць по 50кг) у вагоні №23927353; станція відправлення Черкаси Одеської залізниці; станція призначення-Волноваха Донецької залізниці, що підтверджується залізничною накладною №42977769.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Волноваха Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

23.03.2015р. під час приймання вантажу за вищезазначеним перевізним документом одержувачем було виявлено недостачу, про що складно комерційний акт № АQ654445/18.

Згідно розділу «Д» комерційного акту №АQ654445/18 на момент приймання вантажу у вагоні №23927353 знаходилось 1240 мішків, що на 60 мішків менше, ніж зазначено у перевізному документі.

Загальна недостача вантажу за залізничною накладною №42977769 становить 3000кг (60х50кг).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільтного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлені актом сліди доступу до вантажу, порушення маркування у спірному вагоні.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не надав суду докази, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту залізниць України.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) накладній, засвідчено належним доказом - комерційним актом акт № АQ654445/18.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1,5% маси мінеральних добрив.

Граничне розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу у вагоні №23927353 складає 975кг (65000х1,5%).

Загальна маса недостачі у вагоні №23927353, який надійшов за залізничною накладною №42977769, з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу становить 2025кг (3000-975).

Вартість однієї тони вантажу (добриво аміачно-нітратне), який перевозився у вагоні №23927353 за залізничною накладною №42977769 складає 11502,00грн.

Таким чином, вартість недостачі вантажу, який надійшов одержувачу у вагоні №23927353 за залізничною накладною №42977769 складає 23291,55грн. (2,025тх11502грн./т)

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті, своїх зобовязань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд вважає, що вимоги позивача доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.23, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Калина-Агро» (85700, Донецька область, м.Волноваха, вул.Шевцової, 11А, ) 23291 (двадцять три тисячі двісті девяносто одна)грн.55коп., судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 25.01.2016 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу