ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25 січня 2016 р. Справа № 902/1608/14

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В.,

розглянувши в приміщенні суду справу

за заявою : товариства з обмеженою відповідальністю "Цант+", м. Суми та товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Хімекс", м. Київ

до : товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані", смт. Крижопіль, Вінницька область

про банкрутство

представники :

НАК "Нафтогаз України" : ОСОБА_1 - за довіреністю

ПАТ "ОСОБА_2 Дніпро" : ОСОБА_3 - за довіреністю

арбітражний керуючий ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1608/14 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ЦАНТ+" та товариства з обмеженою відповідальністю "ТД ХІМЕКС" до товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані" про банкрутство.

25.11.2014 року винесено ухвалу про порушення провадження у справі № 902/1608/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 18.03.2015 року звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_5 від виконання повноважень розпорядника майна у справі № 902/1608/14 та призначено розпорядником майна ТОВ "Подільські цукроварні" у даній справі арбітражного керуючого ОСОБА_4.

11.12.2015 року до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшла заява арбітражного керуючого (розпорядника майна) боржника ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року (вх. № 06-54/353/15 від 11.12.2015 року) про визнання договору недійсним у справі № 902/1608/14.

Ухвалою суду від 14.12.2015 року відкладено вирішення питання про прийняття заяви арбітражного керуючого (розпорядника майна) боржника ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійсним у справі № 902/1608/14 до повернення матеріалів зазначеної справи до господарського суду Вінницької області.

11.01.2016 року до господарського суду Вінницької області повернулась справа № 902/1608/14.

В подальшому, ухвалою суду від 13.01.2016 року призначено судове засідання для розгляду заяви арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійсним на 25.01.2016 року та залучено ФОП ОСОБА_6 до участі у справі № 902/1608/14.

На визначену дату 25.01.2016 року в судове засідання з'явилися представники НАК "Нафтогаз України", ПАТ "ОСОБА_2 Дніпро" та арбітражний керуючий ОСОБА_4. Інші учасники провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані" в судове засідання не прибули.

25.01.2016 року від представника ФОП ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання б/н від 21.01.2016 року із проханням повернути заяву про визнання договору недійсним та додані до неї документи без розгляду, у зв'язку із недотриманням вимог чинного законодавства щодо сплати судового збору до Державного бюджету України.

Суд розглянувши вказане клопотання зазначає наступне.

Як вбачається із заяви арбітражного керуючого про визнання договору недійсним, останній просив суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Ухвалою суду від 13.01.2016 року не вирішувалося питання щодо відстрочення судових витрат, однак вказану заяву було прийнято до розгляду.

Згідно п.п. 2.22, 4.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли ГПК не передбачено можливості повернення господарським судом заяви у зв'язку з неподанням доказів сплати суми судового збору (наприклад, заяви про забезпечення позову), то суд повинен розглянути зазначену заяву й за відсутності таких доказів, а розподіл відповідних сум судового збору здійснити між сторонами згідно із статтею 49 названого Кодексу у залежності від результатів розгляду відповідної заяви; про такий розподіл може бути зазначено і в рішенні (постанові) господарського суду, прийнятому(-ій) за результатами розгляду справи, або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи. Розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК.

Приписами ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не передбачено повернення заяви про визнання договору недійсним, в разі відсутності доказів сплати судового збору.

Таким чином, суд вправі прийняти відповідну заяву до розгляду за відсутності доказів сплати судового збору та здійснити розподіл судових витрат за наслідками розгляду такої заяви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_6 б/н від 21.01.2016 року про повернення заяви про визнання договору недійсним.

Окрім того, 25.01.2016 року від представника ФОП ОСОБА_6 до суду надійшли письмові пояснення б/н від 21.01.2016 року на заяву арбітражного керуючого про визнання договору недійсним, слідуючого змісту.

04.09.2014 року між фізичною особою - підприємцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Подільські Цукроварні" було укладено договір про відступлення права вимоги (Цесії) № 27-Ю (надалі - договір).

Твердження арбітражного керуючого (позивача) і посилання на п. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що спірний договір № 27-Ю було укладено 04.09.2014 року.

Відповідно до інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зазначено, що справу про банкрутство порушено на підставі судового рішення про банкрутство лише 12.12.2014 року, а тому, на думку представника ФОП ОСОБА_6, ТОВ "Подільські Цукроварні" в особі керівника могли вчиняти будь-які правочини без будь-яких погоджень, оскільки на той час не було призначено ліквідатора та розпорядника майна.

Згідно інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, директором (керівником) був ОСОБА_7, і відповідно до відомостей їм залишається, і на момент укладення договору мав повне право без будь-яких застережень підписувати договір на відступлення права вимоги одноособово без будь-яких погоджень.

Щодо повідомлення ТОВ "Подільські Цукроварні", у поясненнях зазначається, що повідомлення було написано з технічною помилкою у році, оскільки у цьому документі мала бути дата 2014 рік, тобто на наступний день після укладання основного договору 27-Ю.

Більше, того жодним нормативно-правових актом не передбачено обов'язку повідомляти нового боржника про те, що борг був переуступлений, а отже це повідомлення не є правочином, який породжує будь-які права, а розцінюється, як лист, до якого відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не висуває жодних вимог, щодо погоджень з арбітражним керуючим, (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 08.06.2006 № 18/76).

Окрім того, ФОП ОСОБА_6 здійснив всі можливі заходи для повернення коштів, а саме намагання отримати грошові кошти мирним шляхом, 11 травня 2015 року, ФОП ОСОБА_6В, направив на адресу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" Філія УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСТАЗ" вимогу № 315 від 11.05.2015 з проханням повернути кошти, але вимога була проігнорована, всі намагання вести усні переговори закінчувались постійними обіцянками, щодо повернення коштів у майбутньому (копія вимоги додається).

Також, ФОП ОСОБА_6 19.10.2015 року, звернувся до господарського суду Черкаської області, з позовною заявою про стягнення заборгованості з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСТАЗ" (копія ухвали про відкриття провадження, та копія доказів звернення додається), оплатив судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 3 741 грн. 56 коп. (копія платіжного доручення додається) та уповноважив представника на представлення інтересів в господарському суді, що підтверджується ухвалами господарського суду Черкаської області щодо присутності представника ОСОБА_6 на судових засіданнях та приймання активної участі, щодо повернення боргу (копії ухвал додаються).

ФОП ОСОБА_6 та товариство "Подільські Цукроварні" в момент вчинення нравочину укладення договору 27-Ю повністю дотримались всіх вимог встановлених чинним законодавством України (що підтверджується наданими документами).

При цьому, на виконання вимог законодавства України ФОП ОСОБА_6 вчиняв всі можливі заходи на стягнення заборгованості, виконання всіх умов договору 27-Ю та допомоги ТОВ "Подільські цукроварні", у поверненні грошових коштів, а тому вчинення активних дій на виконання цього договору не може свідчити, що він здійснений з метою відчуження та банкрутства ТОВ "Подільські цукроварні".

Більше того, не може свідчити про те, що ТОВ "Подільські Цукроварні" відмовились від власних майнових вимог, оскільки договором прямо передбачено повернення коштів. Так відповідно до п. 4.1. договору Цесіонарій зобов'язується оплатити кошти на рахунок Цедента або передати в готівковій формі посадовій особі Цедента, але не раніше моменту повернення коштів боржником, тобто без будь-яких затрат для товариства "Подільські цукроварні".

Крім того, арбітражний керуючий не надав суду та третій особі належним чином оформлених документів на підтвердження збитків у ТОВ "Подільські Цукроварні" в результаті укладення договору переуступки права вимоги 27-Ю.

Водночас, на твердження арбітражного керуючого, та т.в.о. директора, що на сьогоднішній день на балансі ТОВ "Подільські Цукроварні" рахується дебіторська заборгованість в сумі 222, 531,84 грн., а також, що відсутні будь-які документи вчинення правочину з відступлення права вимоги, на підприємстві відсутні, і надіслання вимоги про повернення коштів на адресу УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСТАЗ".

Вказане твердження не має підстав впевнитись, що цей директор призначений на цю посаду керівником та до цього листа не додано наказ про призначення на посаду.

Окрім того, арбітражним керуючим (позивачем) при подачі заяви про визнання договору недійсним порушено норми процесуального права щодо сплати судового збору та направлення заяви із описом вкладення.

З огляду на викладене, представник ФОП ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні заяви про визнання договору недійсним.

В судовому засіданні 25.01.2016 року арбітражний керуючий ОСОБА_4 підтримав вимоги поданої заяви про визнання договору недійсним. Представник НАК "Нафтогаз України" підтримав вказану заяву арбітражного керуючого. Представник ПАТ "ОСОБА_2 Дніпро" щодо вирішення даної заяви поклався на розсуд суду.

Суд розглянувши заяву арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійсним, заслухавши пояснення представників кредиторів та арбітражного керуючого, оглянувши матеріали справи, з'ясував наступне.

За змістом заяви, розпоряднику майна ТОВ "Подільські цукроварні" стало відомо, що господарським судом Черкаської області розглядається справа № 925/1699/15 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 до ПАТ "УКРТРАНСГАЗ в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" про стягнення 222 531,84 гри. за договором № 27-Ю відсгуплення права вимоги від 04.09.2014 року.

16.08.2012 року між ТОВ "Подільські цукроварні" (за договором - замовник) та дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", правонаступником якої є ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" (за договором - Газотранспортне підприємство) були укладені договори № 01-16834/12-Ц, № 17-6925/12-Ц, 01-16812/12-Ц на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - договори). На виконання зазначених договорів, за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, на рахунок газотранспортного підприємства, ТОВ "Подільські цукроварні" було здійснено передоплату в сумі 222 531,84 грн..

На виконання п.5.7 вказаних договорів, газотранспортне підприємство правомірно зараховувало переплату замовника в сумі 222 531,84 грн. в оплату послуг у наступному місяці.

07.12.2015 року на адресу розпорядника майна надійшов лист ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" № 9580/02 від 04.12.2015 року (додається до заяви) в якому розпорядника майна повідомлено про те, що газотранспортне підприємство отримало від ТОВ "Подільські цукроварні" повідомлення про заміну кредитора вих. № 876 від 05.09.2015 року, на підставі договору про відступлення права вимоги № 27-Ю від 04.09.2014 року, (далі - договір № 27-Ю), укладеного між ТОВ "Подільські цукроварні" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6.

Відповідно до п.1 вищевказаного договору ТОВ "Подільські цукроварні" (далі-Цедент) відступає ФОП ОСОБА_6 (далі-Цесіонарій), а останній набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами : № 17-6925/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 34 065,74 грн.; № 01- 16812/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 71 565,45 грн.; № 01-16834/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 116 900,65 грн., укладеними між Цедентом і ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" Філія УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" (далі - боржник).

Право вимоги, що відступається Цесіонарієві, засвідчується договорами № 17-6925/ 12-Ц від 16.08.2012 року, № 01-16812/12-Ц від 16.08.2012 року, № 01-16834/12-Ц від 16.08.2012 року і також Актами звірки взаємних розрахунків станом на 02.09.2014, укладеним між Цедентом та Боржником.

Копії документів, визначених у п. 1, п. 1.1., цього договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає Цедент за цим договором, передаються Цедентом Цесіонарію в момент підписання сторонами цього договору і є його невід'ємною частиною (п. 3).

Порядок та умови розрахунків між Цедентом та Цесіонарієм за відступлення права вимоги здійснюється відповідно до вимог п. 3 ст. 512, ст. 656 ЦК України. Сторони домовились, що розрахунки проводяться виключно в грошовій формі.

Пунктом 4.1 визначено, що цесіонарій зобов'язується оплати кошти на рахунок цедента або передати в готівковій формі посадовій особі цедента, але не раніше моменту повернення коштів боржником.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 11).

В зв'язку із стійкою критичною неплатоспроможністю ТОВ "Подільські цукроварні" у 2014 році, виробнича діяльність боржника була припинена.

Заборгованість ТОВ "Подільські цукроварні" перед кредиторами, в тому числі до державного бюджету, становить 341 427 681 тис. грн..

Відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ "Подільські цукроварні", на сьогоднішній день на балансі ТОВ "Подільські цукроварні" рахується дебіторська заборгованість ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УМГ "Черкаситрансгаз" в сумі 222 531,84 грн. (лист б/н від 07.12.2015 року додається).

Разом з тим, встановлено, що будь-які документальні докази, що підтверджували б вчинення правочину з відступлення права вимоги № 27-Ю від 04.09.2014 року, укладеного між ТОВ "Подільські цукроварні" та ФОП ОСОБА_6, у ТОВ "Подільські цукроварні" відсутні.

Також, арбітражним керуючим вказується, що повідомлення ТОВ "Подільські цукроварні" про заміну кредитора (майнові дії), вих. № 876 від 05.09.2015 року, з розпорядником майна ТОВ "Подільські цукроварні" не узгоджувалось.

Окрім того, період часу протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, вважається підозрілим періодом, а тому правочини (договори і майнові дії) боржника, в тому числі щодо відмови від власних майнових вимог (договір № 27-Ю від 04.09.2014 року), виглядають, на думку арбітражного керуючого, сумнівними.

Отже, зі змісту договору видно, що ТОВ "Подільські цукроварні" взяло на себе зобов'язання та передало право вимоги грошових коштів, однак кошти в момент передачі не було отримано і вірогідність їх отримання у майбутньому, з урахуванням порушення справи про банкрутство, є малоймовірною.

У зв'язку з цим, в момент передачі права вимоги жодних майнових дій іншої сторони не здійснено.

В результаті укладення сумнівного договору № 27-Ю, ТОВ "Подільські цукроварні" фактично відмовилося від власних майнових вимог.

Таким чином, вибуття у ТОВ "Подільські цукроварні" права вимоги за сумнівним договором № 27-Ю та одночасна відсутність майнових дій іншої сторони щодо розрахунку; взяття ТОВ "Подільські цукроварні" на себе зобов'язання та передача права вимоги, в результаті чого є ускладненим виконання грошових зобов'язань; фактична відмова від власних майнових вимог в результаті укладення договору № 27-Ю є підставами, згідно ст. 20 Закону, для визнання такого договору недійсним.

За вказаних обставин, арбітражний керуючий просить суд визнати договір № 27-Ю від 04.09.2014 року недійним.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Пунктом 16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 N 01-06/606/2013, передбачено, що важливою новелою нової редакції Закону є норма про визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство (стаття 20 Закону). За подання такої заяви сплачується судовий збір.

Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов'язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов'язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Що ж до визнання недійсними правочинів (договорів), то воно може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) є однаковими і стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси. У зв'язку з цим визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника у відповідних випадках не тягне за собою припинення правовідносин, що склалися, тому кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору - погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Право ініціювати такі процедури надано як арбітражному керуючому, так і конкурсному кредитору. Відповідна заява може бути розглянута на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приписами ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як встановлено судом, 04.09.2014 року між ТОВ "Подільські цукроварні" (цедент) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги № 27-Ю від 04.09.2014 року.

За даним договором ТОВ "Подільські цукроварні" відступає ФОП ОСОБА_6, а останній набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами : № 17-6925/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 34 065,74 грн; № 01- 16812/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 71 565,45 грн.; № 01-16834/12-Ц від 16.08.2012 року в сумі 116 900,65 грн., укладеними між Цедентом і ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" Філія УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" (боржник).

Як вказувалося вище, будь-які документальні докази, що підтверджували б вчинення правочину з відступлення права вимоги № 27-Ю від 04.09.2014 року, укладеного між ТОВ "Подільські цукроварні" та ФОП ОСОБА_6, у ТОВ "Подільські цукроварні" відсутні та боржником суду не надано.

При цьому, у листі ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" № 9580/02 від 04.12.2015 року зазначається, що враховуючи сумнівність вимоги ФОП ОСОБА_6 від 11.05.2015 року (вих. № 315) до ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії УМГ "ЧЕРКАСИТРАНСГАЗ" щодо перерахування заборгованості в сумі 222 531,84 грн. на його користь та укладення договору про відступлення права вимоги № 27-Ю, який суперечить діючому законодавству України, представником позивача (Нового кредитора) під час розгляду справи № 925/1699/15 було наголошено, що підтверджуючі право вимоги первинні облікові документи у т.ч. платіжні доручення про перерахування грошових коштів ТОВ "Подільські цукроварні", копії актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами під час укладення договору про відступлення права вимоги № 27-Ю ТОВ "Подільські цукроварні" новому кредитору - ФОП ОСОБА_6 не передавались.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що договір № 27-Ю від 04.09.2014 року укладено протягом одного року, що передував порушенню справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні" (справу порушено 25.11.2014 року).

Таким чином, внаслідок укладення договору № 27-Ю від 04.09.2014 року, ТОВ "Подільські цукроварні" за умовами даного договору, відмовилося від власних майнових вимог за одночасністю відсутності майнових дій іншої сторони щодо розрахунку, що є підставою для визнання оспорюваного договору недійсним в силу вимог ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи викладене та наведені приписи законодавства, заява арбітражного керуючого (розпорядника майна) боржника ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року (вх. № 06-54/353/15 від 11.12.2015 року) про визнання договору недійсним у справі № 902/1608/14 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 р. N 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року), за подання до господарського суду заяви заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство встановлено ставку судового збору, а саме : 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Заява б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійсним, подана арбітражним керуючим 11.12.2015 року за вх. № 06-54/353/15.

Отже, розмір судового збору за подання вказаної заяви, має визначатись від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2015 року.

За змістом ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

З врахуванням наведених приписів законодавства, за подання вказаної вище заяви, арбітражним керуючим слід було сплатити судовий збір у сумі 2 436,00 грн..

Як вказувалося вище, арбітражний керуючий у заяві просив суд відстрочити сплату судового збору до прийняття судового рішення.

Ухвалою суду від 13.01.2016 року по справі № 902/1608/14 не вирішувалося питання щодо відстрочення судових витрат та було прийнято відповідну заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_4 в доход Державного бюджету України 2 436,00 грн. - судового збору за подання до господарського суду Вінницької області заяви б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійним.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Беручи до уваги те, що судом задоволено вказану вище заяву, суд приходить до висновку покласти витрати по сплаті судового збору в сумі 2 436,00 грн. на ТОВ "Подільські цукроварні".

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) або спростування майнових дій боржника господарський суд виносить ухвалу.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ст. ст. 2, 8, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4-1, 4-3, 4-5, 32-24, 43, 49, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву арбітражного керуючого (розпорядника майна боржника) ОСОБА_4 б/н від 10.12.2015 року (вх. № 06-54/353/15 від 11.12.2015 року) про визнання договору недійсним у справі № 902/1608/14 повністю.

2. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 27-Ю від 04.09.2014 року, укладеного між ТОВ "Подільські цукроварні" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6.

3. Стягнути з арбітражного керуючого ОСОБА_4 (21050, м. Вінниця, вул. Козицького, 38, оф. 304; ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України 2 436,00 грн. - судового збору за подання до господарського суду Вінницької області заяви б/н від 10.12.2015 року про визнання договору недійним.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукровані" (24600, Вінницька область, Крижопільський район, смт. Крижопіль, вул. Чкалова, 16 Б; ) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_4 (21050, м. Вінниця, вул. Козицького, 38, оф. 304; ідентифікаційний код НОМЕР_1) 2 436,00 грн. -відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

5. Видати накази після набрання ухвалою суду законної сили.

6. Копію ухвали направити згідно переліку рекомендованим листом.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - ТОВ "Подільські цукровані" - 24600, Вінницька обл., Крижопільський р-н., смт. Крижопіль, вул. Чкалова, 16Б;

3 - арбітражному керуючому ОСОБА_4 - 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, 38, кім. 304;

4 - ФОП ОСОБА_6 - 01033, м .Київ, вул. Володимирська, 83, офіс 1.