РІШЕННЯ

03 лютого 2016 року Справа № 913/1228/15

Провадження №1/913/1228/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1С.К. 99», м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Антрацитівської міської ради, м. Антрацит Луганської області,

про стягнення 362 967 грн. 10 коп.

суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Краєвська К.П.,

у засіданні брали участь:

від позивача не прибув;

від відповідача не прибув;

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області ОСОБА_3 від 29.01.2016 № 36-р, у зв'язку з відпусткою судді господарського суду Луганської області Зюбановой Н.М., відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи з метою заміни судді, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Секірського А.В.

У відповідності до абз.4 п.3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі зміни складу суду перебіг строку вирішення спору починається спочатку.

в с т а н о в и в:

Суть спору: Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1С.К. 99» (далі позивач) заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 капітального будівництва Антрацитівської міської ради (далі відповідач) заборгованості в розмірі 194 222,40 грн., 3% річних 16 793,59 грн. та інфляційних витрат 151 951,11 грн. за договором виконання робіт №5-13/1 від 10.12.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору №5-13/1 від 10.12.2012 позивач своєчасно та в повному обсязі виконав роботи, а відповідач не розрахувався за виконані роботи у зв'язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 194 222,40 грн. Крім того, за порушення строків оплати виконаних робіт позивачем нараховано та заявлено до стягнення: інфляційні нарахування у сумі 151 951,11 грн. та 3% річних у сумі 16 793,59 грн.

Позивач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 2.1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Так, відповідно до витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем знаходження відповідача є: 94613, м. Антрацит, пл. Леніна, 1.

Листом від 16.03.2015 №511-30-100 УДППЗ Укрпошта повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту.

Оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання також була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздруковані сторінки з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території.

З огляду на викладене, справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1С.К. 99» (позивач у справі), як Підрядником, та ОСОБА_2 капітального будівництва Антрацитівської міської ради (відповідач у справі), як Замовником, був укладений договір на виконання робіт № 5-13/1 від 10.12.2012 (далі Договір) та додаткові угоди до Договору №1 від 26.12.2012, №2 від 29.12.2012, №3 від 21.01.2013, №4 від 31.05.2013, №5 від 04.11.2013, №6 від 31.12.2013, №7 від 04.02.2014, №8 від 19.02.2014 (а.с. 10-26).

Відповідно до п.1.1. Договору, Підрядник зобовязується на свій ризик власними силами та засобами зі свого матеріалу виконати Замовникові всі роботи, що визначені договірною ціною та зазначені в проектно-кошторисній документації, затвердженої у встановленому порядку, а Замовник прийняти і оплатити додаткові роботи, не враховані в кошторисі з реконструкції покрівлі та утеплення фасаду житлового будинку по вулиці Леніна №13, м. Антрацит.

Пунктом 3.1 Додаткової угоди до Договору №7 від 04.02.2014 визначено, що ціна Договору визначається договірною ціною та становить 248896,80 грн. Ліміт фінансування на 2014 рік складає 44101,00 грн.

Додатком до Додаткової угоди №7 до Договору від 04.02.2014 затверджено графік фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету за 2012 рік 194 222,40 грн., за 2013 рік 481,20 грн., за 2014 рік 44101,00 грн., за 2015 рік 10092,20 грн. на загальну суму 248 896,80 грн.

У відповідності з п. 4.1 Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати виконаних робіт на підставі акту виконаних робіт форми КБ-2в, довідки КБ-3, впродовж 15 банківських днів при надходженні коштів на розрахунковий рахунок Замовника.

Згідно з п. 4.2 Договору, до акту виконаних робіт форми КБ-2в, довідки КБ-3 додаються: розрахунок загально-виробничих втрат, підсумкова відомість ресурсів, акти на сховані роботи (за наявності), накладні на матеріальні ресурси, сертифікат якості на матеріальні ресурси, паспорти на обладнання (за наявності), підтвердження відряджень робітників. Акт виконаних робіт, документи, що підтверджують фактичні витрати, надаються Підрядником не пізніше 25 числа поточного місяця. В разі зриву строків надання вищевказаних документів, Замовником не приймаються форми № КБ-2в, КБ-3 до оплати у звітному місяці, але це не звільняє Підрядника від дотримання строків виконання робіт.

Відповідно до п. 4.4 Договору, виконання договірних зобовязань залежить від обсягів реального фінансування, передбаченого в кошторисі замовника.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та Договором.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що виконав роботи на суму 194 222,40 грн., що підтверджується актом прийому виконаних робіт №1 за грудень 2012 року від 26.12.2012, підписаним та скріпленим печатками обома сторонами (а.с. 28-33).

В порушення умов Договору відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо оплати робіт, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 194 222,40 грн., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Також позивач у звязку з порушенням строків оплати просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 23.01.2013 по 11.12.2015 у сумі 16 793,59 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2013 року по листопад 2015 року у сумі 151 951,11 грн., що підтверджено відповідним розрахунком наявним у матеріалах справи.

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст.853 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст. 882 ЦК України, передача робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору позивач виконав роботи на загальну суму 194 222,40 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельник робіт №1 за грудень 2012 року від 26.12.2012.

Згідно ч.1 ст.854 ЦК України та ч.5 ст.321 ГК України, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

У відповідності з п. 4.1 Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати виконаних робіт на підставі акту виконаних робіт форми КБ-2в, довідки КБ-3, впродовж 15 банківських днів при надходженні коштів на розрахунковий рахунок Замовника.

Водночас, факт надходження бюджетних коштів з бюджету є обставиною, яка не залежить від волі відповідача і яка не є такою, що має настати неминуче, що передбачено ст.530 ЦК України. Надходження бюджетних коштів на рахунок відповідача, не є тією обставиною (подією), яка відповідно породжує для відповідача обов'язок здійснити розрахунок за виконані та прийняті без зауважень роботи або звільняє відповідача від визначеного договором підряду зобов'язання розрахуватися за виконані на його замовлення роботи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) та постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 вказано, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

У звязку з визначенням строку для оплати, а саме: впродовж 15 банківських днів при надходженні коштів на розрахунковий рахунок Замовника, без визначення моменту від якого ці 15 днів слід відраховувати, суд дійшов висновку про відсутність встановленого Договором строку виконання зобовязання по оплаті виконаних робіт.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.01.2013 було вручено відповідачу претензію № 13/1 від 15.01.2013 про оплату робіт в сумі 194 222,40 грн. за Договором

Оскільки оплату відповідач у семиденний строк з моменту отримання претензії не здійснив. То прострочення виконання зобовязання відбулось з 23.01.2013.

Приймаючи до уваги наведене, а також те, що вказана сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, позовні вимоги у сумі 194 222,40 грн. слід задовольнити.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов'язання позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 23.01.2013 по 11.12.2015 у сумі 16 793,59 грн. та інфляційні втрати за період з лютого 2013 року по листопад 2015 року у сумі 151 951,11 грн.

Перевіривши розрахунок заявлених 3% річних в сумі 16 793,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 151 951,11 грн. суд дійшов висновку, що позивачем 3% річних та інфляційні втрати нараховані вірно та є обґрунтовано заявленими, що підтверджено відповідним розрахунком позивача наявним в матеріалах справи.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, 75 статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 капітального будівництва Антрацитівської міської ради, 94613, Луганська область, м. Антрацит, пл. Леніна, 1, код 04011578, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1С.К. 99», 03039, м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, б. 22, кв. 276, код 37628614, заборгованість за договором №5-13/1 від 10.12.2012 в розмірі 194 222 грн. 40 коп. (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять дві гривні 40 коп.), 3% річних в розмірі 16 793 грн. 59 коп. (шістнадцять тисяч сімсот девяносто три гривні 59 коп.), інфляційні витрати в розмірі 151 951 грн. 11 коп. (сто пятдесят одна тисяча девятсот пятдесят одна гривня 11 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 5444 грн. 51 коп. (пять тисяч чотириста сорок чотири гривні 51 коп.), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2016

Суддя А.В. Секірський