УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.01.2016Справа № 910/907/16

Суддя Стасюк С.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛІБОСОЮЗ"

до Приватного підприємства "Техноізол"

про стягнення 13 128 672,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЛІБОСОЮЗ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Техноізол" про стягнення 13 128 672,54 грн.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У відповідності до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог частини 3 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України, представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Позовна заява від імені ТОВ "ХЛІБОСОЮЗ" підписана представником за довіреністю ОСОБА_1

Проте, до позовної заяви додано копію довіреності Товариства від 13.01.2016 №б/н на ім'я ОСОБА_1, яка не містить підпису керівника або іншої уповноваженої ним особи та не посвідчена печаткою підприємства.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено, що станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

Згідно із ппункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.).

Позивачем заявлено до стягнення 13 128 672,54 грн. Звертаючись 21.01.2016 року з даним позовом до суду, позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 196 930,09 грн.

Проте, позивачем, в порушенням вищенаведених положень Закону України "Про судовий збір", до позовної заяви додано копію дублікату квитанції № 30 від 30.12.2015 на суму 182 700,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж передбачено статтею 4 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, в пункті 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, додана до позовної заяви копія дублікату квитанції № 30 від 30.12.2015 на про сплату судового збору у сумі 182 700,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання даної позовної заяви.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з пунктупункту 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Однак, всупереч вищевикладеним вимогам, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем в якості доказу відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, додано копії опису вкладення у цінний лист від 12.01.2016 року та фіскального чеку від 12.01.2016 року.

Пунктом 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з цим, суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Також, позивачу при наступному зверненні слід врахувати, що відповідно частини 2 статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

За умовами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Однак, додані до позовної заяви документи, у відповідності до вищенаведених вимог, належним чином не засвідчені.

Керуючись пунктами 1, 4, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЛІБОСОЮЗ" і додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя С.В. Стасюк