ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 915/2170/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АББ ЛТД, 03680, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 2/1

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої і торгівельної компанії Твайс-Сервіс, 54055, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул.. Леніна, 107/1, оф. 350

про: стягнення 237612,67 грн., в тому числі 196 257, 54 грн. основної заборгованості, а також 35 718, 87 грн. пені, 2 039,11 грн. втрат від інфляції, 3 597, 15 - 3% річних,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №10-2015 від 01.01.16

від відповідача: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю АББ ЛТД звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої і торгівельної компанії Твайс-Сервіс про стягнення з нього заборгованості в сумі 237612,67 грн., в тому числі 196 257, 54 грн. основної заборгованості, а також 35 718, 87 грн. пені, 2 039,11 грн. втрат від інфляції, 3 597, 15 - 3% річних,

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 28.12.15 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні (в режимі відео конференції) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

01.02.15 р. між ТОВ АББ ЛТД та Науково-виробничою і торгівельною компанією Твайс-Сервіс був укладений договір № 180704/SI та додатки до договору №1, №2. №3 від 01.02.2015 року, за якими позивач зобовязався поставити та передати у власність покупця продукцію, а відповідач зобовязався прийняти товар та своєчасно його оплатити.

На виконання договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 196 257, 54 грн.

Відповідач за отриманий товар не розрахувався. Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача за отриманий за договором товар склала 196 257, 54 грн.

Враховуючи вищевикладене, із посиланням на приписи ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України та умови договору позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 196257, 54 грн. основної заборгованості, а також 35718, 87 грн пені, 2039, 11 грн. інфляційні втрати, 3597,15 грн. - 3% річних.

У відповідності зі ст.ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду від 28.12.15 р. була направлена на юридичну адресу відповідача 54055, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул.. Леніна, 107/1, оф. 350, отже він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

01.02.2015 р. між ТОВ АББ ЛТД та Науково-виробничою і торгівельною компанією Твайс-Сервіс був укладений договір № 180704/SI та додатки до договору №1, №2. №3 від 01.02.2015 року, за яким позивач зобовязався поставити та передати у власність покупця обладнання, а відповідач зобовязався прийняти товар та своєчасно його оплатити.

Найменування, асортимент, кількість та ціна, загальна сума поставок товару визначаються сторонами в процесі діяльності та зазначаються в специфікаціях, які є невідємними частинами договору (п. 1.2 договору).

Згідно пункту 3 додатку №3 до договору постачання продукції здійснюється на умовах FCA (місце поставки місце приймального пункту перевізника ТОВ Нова пошта за адресою: Україна, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Кутузова, 125, з подальшим направленням за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 107/1), відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних правил Інкотермс - 2010 року. Право власності на товар, а з ним й ризик випадкової загибелі товару переходить від позивача до відповідача з моменту передачі обладнання у названому вище місці поставки.

Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна вартість становить загальну суму усіх окремих замовлень та додатків до договору, що є невідємними частинами договору. Порядок та строки оплати товару вказуються у додатках до договору , зокрема, у відповідності до п.4 додатку № 2 до договору, покупець зобовязаний провести розрахунки шляхом 100% передоплати у два етапи.

У відповідності до п.4.3 договору датою оплати продукції вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, датою остаточної оплати вважається дата оплати суми, розрахованої у результаті звірки.

15.04.2015 року відповідач звернувся з листом №15-04/2 від 15.04.2015 року з проханням відвантаження товару без передоплати та письмовою гарантією про сплату суми у розмірі 196 217, 54 грн. не пізніше трьох тижнів (а.с.24).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 196257, 54 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та довіреностями:

- Видаткова накладна № ВН- від 18.02.15 року на суму 188978, 33 грн. (а.с.25-27). В ній строк оплати вказаний до 30.03.2015р.

- Видаткова накладна № ВН-6 від 17.04.2015 на суму 7279,21грн. (а.с. 28). Строк оплати продукції - 01.05.2015р.

Відповідно до п.10.2 договору позивачем була направлена претензія №1 від 22.10.2015 року (а.с.33).

Разом з тим, заборгованість відповідачем оплачена не була.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар цілком обґрунтовано складає 196257, 54 грн.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.8.1 договору у разі несвоєчасної сплати вартості продукції постачальник має право стягнути пеню у розмірі 0,1% за кожен день затримки від несвоєчасно сплаченої суми, але не більше ніж подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем здійснено розрахунок пені в сумі 35718,87 грн. в межах піврічного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Розрахунок пені здійснено позивачем арифметично правильно та з урахуванням положень норм чинного законодавства. Розгорнутий розрахунок пені наявний в матеріалах справи. Отже, нарахування пені є обґрунтованим.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За невиконання належним чином грошових зобов'язань згідно з вимогами діючого законодавства України за розрахунком позивача боржнику цілком обґрунтовано нараховано до стягнення 3% річних за період з 23.05.2015р. по 10.12.2015р. в сумі 3597,15грн., та індекс інфляції за період з 02.05.2015р. по 01.12.2015р. в розмірі 2039, 11 грн.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобовязаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої і торгівельної компанії Твайс-Сервіс /54055, Миколаївська область, м. Миколаїв, пр. Леніна, 107/1, оф. 350, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АББ ЛТД» /03680, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 2/1, / 196257,54 грн. основної заборгованості, 35718,87 грн. пені, 2039,11 грн. втрат від інфляції, 3597,15 грн. 3% річних, 3564,19 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02. 2016р.

Суддя Л.I. Васильєва