ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016р. Справа№ 914/3872/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» (с. Струтин, Львівська обл.)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (м. Львів)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний природній парк «Північне Поділля» (с. Підгірці, Львівська обл.)

про: відшкодування шкоди в розмірі 22861,05 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Мельник Р.Л.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 24.11.2015 року.

ОСОБА_2 довіреність б/н від 12.01.2016 року.

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 112-7893 від 22.12.2014 року.

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність № 30 від 19.01.2016 року.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про відшкодування шкоди в розмірі 22861,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.11.2015 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 16.11.2015 року. Ухвалою суду від 16.11.2015 року розгляд справи відкладено до 25.11.2015 року, в звязку з відсутністю представників сторін. Ухвалою суду від 25.11.2015 року розгляд справи відкладено до 01.12.2015 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 01.12.2015 року розгляд справи відкладено до 09.12.2015 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 09.12.2015 року розгляд справи відкладено до 16.12.2015 року, в звязку з відсутністю представника позивача. Ухвалою суду від 16.12.2015 року розгляд справи відкладено до 12.01.2016 року, для надання доказів. Ухвалою суду від 12.01.2016 року розгляд справи відкладено до 20.01.2016 року, для надання доказів.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.11.2015 року, про відкладення від 16.11.2015 року, від 25.11.2015 року, від 01.12.2015 року, від 09.12.2015 року, від 16.12.2015 року, від 12.01.2016 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

01.12.2015 року за вх. № 52013/15 позивач подав заперечення на відзив на позовну заяву.

16.12.2015 року за вх. № 54542/15 позивач подав доповнення до заперечення на відзив на позовну заяву.

12.01.2016 року за вх. № 952/16 позивач подав доповнення до заперечення на відзив на позовну заяву.

20.01.2016 року за вх. № 2056/16 позивач подав доповнення до заперечення на відзив на позовну заяву.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.11.2015 року, про відкладення від 16.11.2015 року, від 25.11.2015 року, від 01.12.2015 року, від 09.12.2015 року, від 16.12.2015 року, від 12.01.2016 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

24.11.2015 року за вх. № 51011/15 відповідач подав відзив на позовну заяву.

30.11.2015 року за вх. № 51730/15 відповідач подав доповнення до відзиву.

08.12.2015 року за вх. № 53356/15 відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

15.12.2015 року за вх. № 54433/15 відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

16.12.2015 року за вх. № 5957/15 відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України.

19.01.2016 року за вх. № 1924/16 відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

Третя особа вимог ухвали суду про відкладення від 16.12.2015 року, від 12.01.2016 року виконала частково, явку поважного представника в судове засідання забезпечила.

12.01.2016 року за вх. № 949/16 третя особа подала пояснення по справі.

20.01.2016 року за вх. № 2042/16 третя особа подала пояснення по справі.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 20.01.2016 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, перевіркою, проведеною прокуратурою, встановлено, що у період часу з 23.10.2012 року по 29.10.2012 року у кварталі 19 виділ 18, майстерська дільниця № 2 у Золочівському лісництві Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» вчинено самовільну рубку в кількості 131 дерево, кубомасою 1,61 кбм, таксова вартість 25,88 грн., сума шкоди - 22 861,05 грн.

Позивач зазначає, що дана лісова ділянка, на якій вчинена незаконна самовільна рубка дерев, належить до земель державного лісового фонду, що підтверджується матеріалами «Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Золочівське лісове господарство» ОСОБА_5 обласного управління лісового та мисливського господарства, таксаційного опису Золочівського лісництва, виданого ОСОБА_5 державною лісовпорядною організацією у 2011 р., категорія земель - національні природні парки (національний природний парк «Північне Поділля»). Незаконна рубка дерев вчинена під керівництвом майстра Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_6.

Позивач наголошує, що факт незаконної самовільної рубки підтверджується ОСОБА_3 огляду місць рубки дерев в Золочівському лісництві в кварталі 19 під лінією електропередач за участю лісничого ОСОБА_7, пом. лісничого ОСОБА_8, інженера охорони і захисту лісу ОСОБА_2, заступника головного інженера ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівенерго» ОСОБА_9

Позивач зазначає, що 15 листопада 2012 року видано Постанову про накладення адміністративного стягнення № 36-12, якою гр. ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119,00 грн.

Позивач наголошує, що 17.01.2013 року гр. ОСОБА_6 оплачено штраф у подвійному розмірі у сумі 238,00 грн., у зв'язку із чим 21.01.2013 року закінчено виконавче провадження.

Також позивач зазначає, що 11 грудня 2012 року слідчим СВ Золочівського РВ ГУМВ України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 01 грудня 2013 року, за ознаками ст.246 ч. 1 КК України, винесено Постанову про закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На думку позивача, шкода, заподіяна порушенням лісового законодавства, підлягає відшкодуванню незалежно від притягнення винних осіб до дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що порушення лісового законодавства завжди поєднане із заподіянням шкоди лісовим екосистемам, ст. 107 Лісового кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірі і порядку, визначених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Позивач звертає увагу на те, що у своєму відзиві відповідач посилається на п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», та зазначає, що підприємства енергетики під час виконання планових робіт з метою забезпечення безаварійної експлуатації об'єктів енергетики мають право здійснювати видалення самостійних чагаників та дерев (насаджень) у межах просік, які прокладені за проектами будівництва повітряних ліній електропередачі, з метою підтримання їх у належному стані без дозволу та погодження з власниками або користувачами лісів.

Окрім того, позивач звертає увагу на те, що дана рубка була здійснена на території Національного природного парку «Північне Поділля» (далі Парк НПП), який створений відповідно до Указу Президента України від 10 лютого 2010 року №156 «Про створення національного природного парку «Північне Поділля» є об'єктом природо-заповідного фонду загальнодержавного значення. Згідно Охоронного зобов'язання № 04-05-11076 від 06.11.2012 року Міністерства екології та природних ресурсів, квартал 19 Золочівського лісництва переданий під охорону ДП «Золочівське лісове господарство».

Враховуючи вищенаведене, на думку позивача, у даному випадку також діють спеціальні положення про даний Парк. А саме, згідно п. 4.4. Положення про Національний природний парк «Північне Поділля», затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 522 від 12.12.2011 року, у разі термінової необхідності за клопотанням НТР Парку, з дозволу Мінприроди, на території Парку можуть проводитися заходи, спрямовані на охорону природних комплексів, ліквідацію наслідків аварії, стихійного лиха (в тому числі санітарні рубки, пов'язані з ліквідацією осередків шкідників та хворіб, усунення наслідків вітровалів, сніголамів, буреломів тощо), регулювання чисельності диких тварин та в інших цілях, що не передбачені Проектом організації території Парку.

Згідно п. 4.5. Положення, використання природних ресурсів на території Парку здійснюється у загальному та спеціальному порядках. Загальне використання природних ресурсів здійснюється відповідно до цього Положення, Проекту організації території Парку та з урахуванням вимог режиму території. Спеціальне використання природних ресурсів у межах території Парку здійснюється на підставі дозволів, в межах лімітів, установлених Мінприроди.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.

Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади з питань охорони навколишньою природного середовища Автономної Республіки Крим та територіальними органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища.

Тому, на думку позивача, твердження відповідача про те, що дозволу на здійснення розчистки у даному випадку не потрібно суперечить законодавству України. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву ДП «Золочівське лісове господарство» є необґрунтованими.

Позивач зазначає, що у поясненні відповідач посилається на статтю 1166 Цивільного кодексу України, у якій визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Окрім того, зазначає, що позадоговірна (делікатна) відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи як: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний зв'язок між ними: г) вини заподіювача шкоди.

За твердженням позивача, в даному випадку, мають місце усі елементи. А саме: протиправна поведінка - незаконна рубка деревна території Національного природного парку «Північне Поділля», вчинена під керівництвом майстра Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_6, з порушенням Положення про Національний природний парк «Північне Поділля», затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 522 від 12.12.2011 року, ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», шкода - самовільну рубку в кількості 131 дерево, кубомасою 11,61 кбм, таксова вартість 25,88 грн., на суму - 22 861,05 грн; причинний зв'язок - шкода завдана внаслідок незаконної рубки; вина заподіювача шкоди - 15 листопада 2012 року видано Постанову про накладення адміністративного стягнення №36-12, якою гр. ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що у 2014 року ПАТ «Львівобленерго» зверталось до ДП «Золочівське лісове господарство» з листом №147-4577 від 08.08.2014 р. про надання дозволу для продовження чистки траси від небезпечних дерев і кущів в межах існуючої просіки на ПЛ 110 кВ Поляна-Зборів в прогоні опор 71-73 (район с.Поляна та с.Славна), що проходить по території НПП «Північне Поділля» в угіддях ДП «Золочівське лісове господарство», на що ДП «Золочівське лісове господарство» отримано усі необхідні погодження, дозвола, Департаментом заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів України затверджено ліміти на розчистку ЛЕП, та, відповідно, виписано Лісорубні квитки на розчищення ЛЕП у 2015 році. Однак, станом на день звернення з позовом віповідачем так і не розчищено трасу від дерев, тому твердження відповідача щодо непотрібності будь-яких дозволів, а також щодо небезпечної ситуації, яка призвела до термінової необхідності розчистки траси ще у 2012 році, не відповідає дійсності.

Окрім того, позивач наголошує, що 23.11.2015 р. листом № 732 звертався до відповідача з проханням продовжити розчистку траси ЛЕП, так як ним спеціально для того отримані усі дозвола та погоджені ліміти, однак станом на день звернення з позовом будь-які роботи не проведені.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21.01.2013 року затверджені Методичні вказівки з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України.

Пунктом 6.3. вищевказаних Методичних вказівок визначено, що дозвіл на проведення рубки оформляється лісорубним квитком.

Позивач наголошує, що у даному випадку мала місце рубка без видачі лісорубного квитка.

Після заготівлі лісопродукції на підставі лісорубного квитка, майстер лісу здійснює прийомку даної продукції, після чого дана продукція йде в реалізацію.

Щодо відшкодування завданої шкоди, то позивач зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України № 521 від 21.04.1998 р. «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавтсва у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду України», затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної природним комплексам територій та об'єктів природно-заповідного фонду юридичними і фізичними особами внаслідок незаконної рубки або пошкодження деревних видів рослин і таких, що мають здерев'яніле стебло, до ступеня припинення росту (додаток 1).

Відповідно, шкода у розмірі 22861,05 гривень була розрахована позивачем на підставі даної постанови, з урахуванням індексу споживчих цін за 2011 рік - 104,6% (ОСОБА_5 обласного управління лісового та мисливського господарства від 01.02.2012 р. №02-0х/174.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що бригадою Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ«Львівобленерго» з 23.10.2012 року по 29.10.2012 року проводилася розчистка просіки на трасі проходження повітряної лінії 35 кВ високовольтної лінії електропередач «Вільшаниця-Ремезівці», яка проходить через лісовий масив неподалік с. Майдан Золочівського району Львівської області. Розчистка просіки від самовисіву була здійснена у межах 15 метрів, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів в прольоті електроопор № 58-70.

14.11.2012 року ДП «Золочівське лісове господарство» було складено ОСОБА_3 огляду місця рубки дерев в Золочівському лісництві, майстерська дільниця № 2, квартали 33, 19 під лінією електропередач «Вільшаниця-Ремезівці» 35 кВ. ОСОБА_3 було встановлено, що кущі і дерева були порізані в межах ширини просіки 15 метрів.

Відповідно до статті 76 Земельного кодексу України, землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж: повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Частинами 1, 2 статті 112 Земельного кодексу України передбачено, що охоронні зони створюються уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про електроенергетику", в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 27 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів", підприємства енергетики під час виконання планових робіт з метою забезпечення безаварійної експлуатації об'єктів енергетики мають право здійснювати видалення самосійних чагарників та дерев (насаджень) у межах просік, які прокладені за проектами будівництва повітряних ліній електропередачі, з метою підтримання їх у належному стані без дозволу та погодження з власниками або користувачами лісів.

За твердженням відповідача, оскільки позивач не заперечує той факт, що рубка кущів та дерев проводилась саме в межах земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів на відстань 15 метрів, відтак, відповідно до спеціального законодавства, ПАТ «Львівобленерго» правомірно здійснювало вищевказану рубку.

Статтею 1166 Цивільного Кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що виключає такі елементи, як: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний зв'язок між ними; г) вини заподіювача шкоди. Зазначені підстави визначаються загальними, оскільки для вирішення деліктного зобов'язання їх існування потрібне в усіх випадках, якщо інше не обумовлено законом.

Відповідно до частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про електроенергетику", в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Відповідно до частин 1, 2 статті 112 Земельного кодексу України, уздовж ліній електропередач, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об"єкти створюються охоронні зони. Правовий режим охоронних зон визначається законодавством України.

Пунктом 7 "Правил охорони електричних мереж", затверджених Постановою КМУ № 209 від 04.03.1997 р. передбачено, що просіки для повітряних ліній електропередачі, які проходять через лісові масиви та інші зелені зони, повинні триматися в пожежобезпечному стані силами тих підрозділів, у віданні яких перебувають ці лінії. Розчищення просік здійснюють енергопідприємства, у віданні яких перебувають повітряні лінії електропередачі, а у разі взаємної домовленості, підприємства, організації, приватні особи, у власності чи користуванні яких знаходяться лісові масиви, парки, заповідники, сади та інші багаторічні насадження, згідно з порядком, визначеним енергопідприємством.

Отже, за твердженням відповідача, норми спеціального права, які мають перевагу над загальними номами Лісового кодексу України, дозволяють енергопідприємствам самостійно, без відповідного погодження здійснювати розчищення просік в охоронних зонах електромереж.

Відповідач зазначає, що Бригадою Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ«Львівобленерго» з 23.10.2012 року по 29.10.2012 року проводилася розчистка просіки на трасі проходження повітряної лінії 35 кВ високовольтної лінії електропередач «Вільшаниця-Ремезівці», яка проходить через лісовий масив неподалік с. Майдан Золочівського району Львівської області. Розчистка просіки від самовисіву була здійснена у межах 15 метрів що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів в прольоті електроопор № 58-70.

За твердженням відповідача, відповідно до інвентаризаційного опису необоротних активів ПАТ «Львівобленерго», вищевказана лінія знаходиться у власності та обліковується на балансі ПАТ «Львівобленерго» за інвентарним номером № НОМЕР_1. Згідно паспорта високовольтної повітряної лінії 35 кВ «Вільшаниця-Ремезівці», а саме п. 10 Характеристика місцевості на трасі лінії, опори № 58-70 знаходяться на лісовій ділянці ДП «Золочівське лісове господарство».

Згідно зі ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. За приписами ст. 7 ЗК України від 18.12.1990 р. промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям ОСОБА_10 народних депутатів надається із земель, що перебувають у державній власності, земля у постійне користування. Частиною 1 ст. 28 ЗК України від 18.12.1990 р. передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду, разом із цими об'єктами переходить право володіння або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. У зв'язку з чим, відповідач вважає, що ПАТ "Львівобленерго" має право постійного користування землями під об'єктами електроенергетики, в тому числі в Золочівському районі Львівської області, яке, виходячи з положень п. 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, має бути замінене на інші правові титули до 01.01.2008 р. Проте, рішенням Конституційного Суду N 5-рп/2005 від 22.09.2005 р. положення пункту 6 розділу X визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Визнаючи неконституційними дані положення, Конституційний Суд України виходив з того, що проведення робіт із землеустрою, виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені ЗК України, суперечить положенням ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 14, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України.

До аналогічних висновків приходить Господарський суд Херсонської області в рішенні № 5024/339/2012 від 26.04.2012 р.

12.11.2012 р. Державним агентством лісових ресурсів України ОСОБА_5 обласного управління лісового та мисливського господарства ДП «Золочівський лісгосп» було складено протокол №22-Зол-06 про адміністративне правопорушення, яким було притягнуто до адміністративної відповідальності майстра Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_6

12.11.2012 р. Державним агентством лісових ресурсів України ОСОБА_5 обласного управління лісового та мисливського господарства ДП «Золочівський лісгосп» було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 36-112, якою накладено на майстра Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_6 штраф у розмірі 119 грн.

Відповідач звертає увагу на те, що незважаючи на те, що протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення були винесені 12.11.2012 р. лише 14.11.2012 року ДП «Золочівське лісове господарство» було складено ОСОБА_3 огляду місця рубки дерев в Золочівському лісництві, майстерська дільниця №2, квартали 33, 19 під лінією електропередач «Вільшаниця-Ремезівці» 35 кВ. ОСОБА_3 було встановлено, що кущі і дерева були порізані в межах ширини просіки 15 метрів.

Відповідно до статті 76 Земельного кодексу України, землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Оскільки позивач не заперечує той факт, що рубка кущів та дерев проводилась саме в межах земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів на відстань 15 метрів, відтак, відповідно до спеціального законодавства ПАТ «Львівобленерго» правомірно здійснювало вищевказану рубку.

У своїх поясненнях третя особа зазначає, що, відповідно до проекту створення НПП «Північне Поділля», землі в межах кварталу 19 виділу 18 Золочівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» включені в склад Нацпарку без вилучення в землекористувача - ДП «Золочівське лісове господарство». Питання щодо проведення технологічної розчистки існуючої просіки на ПЛ 110 кВ Поляна-Зборів в прогоні опор 71-73 (район с.Поляна та с.Славна) з адміністрацією НПП «Північне Поділля» не погоджувалось ні ДП «Золочівське лісове господарство» ні ПАТ «Львівобленерго». Крім того, виходячи з обставин справи, третя особа вважає, що відповідачем не було спричинено будь-якої шкоди.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватись в порядку загального і спеціального використання.

Згідно ст. 66 Лісового кодексу України, до загального використання лісових ресурсів відноситься збирання для власного споживання дикорослі трав'яні рослини, квіти, ягоди, горіхи, гриби тощо.

Статтею 67 Лісового кодексу України визначено, що у порядку спеціального використання лісових ресурсів можуть здійснюватись такі види використання лісових ресурсів:

заготівля деревини в порядку рубок головного користування;

заготівля другорядних лісових матеріалів;

побічні лісові користування;

використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт.

Законодавством України можуть передбачатись й інші види спеціального використання лісових ресурсів.

Згідно абз. 4 ст. 67 Лісового кодексу України, порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів без відповідного дозволу є самовільним.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21.01.2013 року затверджені Методичні вказівки з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Державного агентства лісових ресурсів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, зокрема, незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту.

Розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та виною відповідача.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, перевіркою, проведеною прокуратурою, встановлено, що у період часу з 23.10.2012 року по 29.10.2012 року у кварталі 19 виділ 18, майстерська дільниця № 2 у Золочівському лісництві Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» вчинено рубку в кількості 131 дерево, кубомасою 1,61 кбм, таксова вартість 25,88 грн., сума шкоди - 22 861,05 грн.

Дана лісова ділянка, на якій вчинена рубка дерев, належить до земель державного лісового фонду, що підтверджується матеріалами «Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Золочівське лісове господарство» ОСОБА_5 обласного управління лісового та мисливського господарства, таксаційного опису Золочівського лісництва, виданого ОСОБА_5 державною лісовпорядною організацією у 2011 р., категорія земель - національні природні парки (національний природний парк «Північне Поділля» (надалі НПП)). Рубка дерев вчинена під керівництвом майстра Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівобленерго» ОСОБА_6.

Факт рубки підтверджується ОСОБА_3 огляду місць рубки дерев в Золочівському лісництві в кварталі 19 під лінією електропередач за участю лісничого ОСОБА_7, пом. лісничого ОСОБА_8, інженера охорони і захисту лісу ОСОБА_2, заступника головного інженера ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ «Львівенерго» ОСОБА_9

15 листопада 2012 року видано Постанову про накладення адміністративного стягнення № 36-12, якою гр. ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119,00 грн.

17.01.2013 року гр. ОСОБА_6 оплачено штраф у подвійному розмірі у сумі 238,00 грн., у зв'язку із чим 21.01.2013 року закінчено виконавче провадження.

Також, 11 грудня 2012 року Слідчим СВ Золочівського РВ ГУМВ України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 01 грудня 2013 року, за ознаками ст. 246 ч. 1 КК України, винесено Постанову про закриття кримінального провадження. Кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Однак, відповідно до інвентаризаційного опису необоротних активів ПАТ «Львівобленерго», вищевказана лінія обліковується на балансі ПАТ «Львівобленерго» за інвентарним номером №. Згідно паспорта високовольтної повітряної лінії 35 кВ «Вільшаниця-Ремезівці», а саме: п. 10 Характеристика місцевості на трасі лінії, опори № 58-70 знаходяться на лісовій ділянці ДП «Золочівське лісове господарство».

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. За приписами ст. 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям ОСОБА_10 народних депутатів надається із земель, що перебувають у державній власності земля у постійне користування. Частиною 1 ст. 28 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду, разом із цими об'єктами переходить право володіння або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

Отже, ПАТ "Львівобленерго" має право постійного користування землями під об'єктами електроенергетики, в тому числі в Золочівському районі Львівської області, яке, виходячи з положень п. 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України, має бути замінене на інші правові титули до 01.01.2008 р. Проте, рішенням Конституційного Суду N 5-рп/2005 від 22.09.2005 р. положення пункту 6 розділу X визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) в частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Визнаючи неконституційними дані положення, Конституційний Суд України виходив з того, що проведення робіт із землеустрою, виготовлення технічних матеріалів та документів для переоформлення права постійного користування земельною ділянкою на право власності або оренди в строки, визначені ЗК України, суперечить положенням ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 14, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України.

За змістом ст.ст. 1, 4, 6, 17, 19, 65, 67, 69, 105 Лісового кодексу України та відповідно до обставин справи, спірні дерева знаходились у складі лісового фонду України; є лісовим ресурсом; земельна ділянка під ними перебуває в постійному користуванні ДП "Золочівське лісове господарство"; постійний лісокористувач, зокрема, має право самостійно господарювати в лісі на цій земельній ділянці, виключне право на заготівлю деревини, право власності на заготовлену ним продукцію та доходи від її реалізації, зобов'язаний дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання; у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини в порядку рубок головного користування, заготівля другорядних лісових матеріалів, побічні лісові користування, використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт; спеціальний дозвіл - лісорубний квиток або лісовий квиток видається на проведення спеціального використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Позивач звертає увагу на те, що у своєму відзиві відповідач посилається на п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», та зазначає, що підприємства енергетики під час виконання планових робіт з метою забезпечення безаварійної експлуатації об'єктів енергетики мають право здійснювати видалення самостійних чагаників та дерев (насаджень) у межах просік, які прокладені за проектами будівництва повітряних ліній електропередачі, з метою підтримання їх у належному стані без дозволу та погодження з власниками або користувачами лісів.

Земельним кодексом України передбачено, що: землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, серед яких - землі лісогосподарського призначення (п. "е" ч. 1 ст. 19); уздовж ліній електропередач для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти створюються охоронні зони. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України (п. "б" ч. 1, ч. 2 ст.112).

За приписами ч. 6 ст. 19 Закону України "Про електроенергетику", в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Відповідно до пункту 1 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997 року (далі - Правил), електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать.

Пунктом 5 Правил передбачено, що охоронні зони електричних мереж: встановлюються, зокрема, уздовж: повітряних ліній електропередачі напругою 35 кВ - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 15 метрів.

Відповідно до Правил:

- для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані; прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях (п. 2);

- охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 15 метрів для повітряних ліній напругою 35 кВ (п. 5);

- уздовж повітряних ліній електропередачі і за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, що знаходяться у лісових та інших зелених масивах, прокладаються просіки. Просіки для повітряних ліній електропередачі, які проходять через лісові масиви та інші зелені зони, повинні триматися в пожежобезпечному стані силами тих підрозділів, у віданні яких перебувають ці лінії. Розчищення просік здійснюють енергопідприємства, у віданні яких перебувають повітряні лінії електропередачі, а у разі взаємної домовленості - підприємства, організації, приватні особи, у власності чи користуванні яких знаходяться лісові масиви, парки, заповідники, сади та інші багаторічні насадження, згідно з порядком, визначеним енергопідприємством (п.7).

Відповідно п. 8 Правил охорони електричних мереж визначено, що в охоронній зоні повітряних ліній забороняється виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, а саме - саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок. Тобто, в охоронних зонах електричних мереж дерев та багаторічних насаджень не повинно бути взагалі.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 29 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів", підприємства, які здійснюють експлуатацію об'єктів енергетики, в охоронних зонах цих об'єктів зобов'язані для цілей, пов'язаних з безпечною експлуатацією об'єктів енергетики, запобіганням негативним діям шкідливих факторів та захистом лісів, садів, парків, без попереднього узгодження та отримання дозволів здійснювати періодичну технологічну розчистку просік від чагарників, дерев та обрізування гілок; утримувати у стані пожежної безпеки просіки та обладнання повітряних ліній електропередачі, які проходять через лісові ділянки та інші багаторічні насадження.

Отже, у випадках здійснення вирубування лісів (чагарників) в охоронних зонах енергетичних об'єктів норми Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів" мають перевагу над загальними нормами Лісового кодексу України, як такі, що є нормами спеціального законодавства.

У зв'язку з цим, з метою забезпечення безпечної експлуатації об'єкту енергетики, запобіганню негативним діям шкідливих факторів та захисту лісосмуги, бригадою Золочівської дільниці ОСОБА_5 високовольтного РЕМ ПАТ«Львівобленерго» з 23.10.2012 року по 29.10.2012 року проводилася розчистка просіки на трасі проходження повітряної лінії 35 кВ високовольтної лінії електропередач «Вільшаниця-Ремезівці», яка проходить через лісовий масив неподалік с. Майдан Золочівського району Львівської області. Розчистка просіки від самовисіву була здійснена у межах 15 метрів що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів в прольоті електроопор № 58-70.

Актом обстеження просіки під лінією електропередач напругою 35 кВ на ділянці «Вільшаниця - Ремезівці», яка проходить через квартал 19 виділ 18 Золочівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство», від 16 січня 2016 року, складеного за участю представника Нацпарку (оригінал ОСОБА_3 знаходиться в ДП «Золочівське лісове господарство»), встановлено, що рубка дерев під час розчищення просіки проводилась в межах проектної ширини просіки 15 (п'ятнадцять) метрів, тобто в межах охоронної зони ЛЕП. Цей же факт, а саме, що розчищення просіки проводилось в межах проектної ширини просіки 15 метрів, було засвідчено і ОСОБА_3 огляду місця рубки дерев в Золочівському лісництві, майстерська дільниця № 2 квартали 33, 19 під лінією електропередач «Вільшаниця - Ремезівці» 35 кВт від 14.11.2012 р., який поданий суду разом з позовною заявою ДП «Золочівське лісове господарство» від 09.11.2015 р. № 693.

Роботи в межах охоронних зон повинні виконуватися відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж, відповідно до додатку до Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997 р.

Як слідує з ОСОБА_3 обстеження місця рубки дерев, вирубка дерев та кущів проводилась під лінєю електромережі в межах ширини просіки 15 м. Оскільки, відповідно до вищезазначених нормативних актів, межі охоронних зон для повітряних ліній напругою 35 кВ складають 15 метрів, то, в даному випадку, розчистка охоронної зони проводилась в межах дозволених норм.

Відповідно до статті 14 Закону України від 09.07.2010 р. № 2480-УІ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», об'єкти передачі електричної енергії можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення. Для будівництва, розміщення та експлуатації об'єктів передачі електричної або теплової енергії земельні ділянки всіх форм власності, за договором з власником чи користувачем земельної ділянки, можуть використовуватися також шляхом встановлення постійних або строкових земельних сервітутів без зміни цільового призначення цих земельних ділянок. Відповідно до п. 7 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997 р., упродовж повітряних ліній електропередачі прокладаються просіки. Розчищення просік здійснюють енергопідприємства, у віданні яких перебувають лінії електропередачі, а при взаємній домовленості - підприємства, організації, приватні особи у власності чи користуванні яких знаходяться лісові масиви, парки, заповідники, сади та інші багаторічні насадження, згідно з порядком, визначеним енергопідприємством. До того ж пунктом 8 Правил визначено, що в охоронній зоні повітряних і кабельних ліній забороняється виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме - саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок. Тобто, в межах просік (охоронних зон) електричних мереж дерев та багаторічних насаджень не повинно бути взагалі.

Про відсутність насаджень під ЛЕП 35 кВ «Вільшаниця - Ремезівці» у виділі 18 кварталу 19 Золочівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» свідчать і матеріали лісовпорядкування кварталу 19 із «Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Золочівське лісове господарство», проведене в 2010 році, які подані суду разом з позовною заявою ДП «Золочівське лісове господарство». В ньому, зокрема, зазначено, що виділ 18 кварталу 19 Золочівського лісництва ДП «Золочівське лісове господарство» є «лінія електромережі, ширина 15 метрів, протяжність 1,2 км., площа чиста», тобто на ній відсутня деревина та чагарникова рослинність. Тому, враховуючи наявні в НПП матеріали, твердження про завдання шкоди лісу чи лісовому господарству є безпідставними, оскільки дана ділянка не призначена для створення чи відновлення лісового масиву за рахунок створення лісових культур, в тому числі і за рахунок природного поновлення - самовисіву.

Суд звертає увагу на те, що енергокомпанії не мають у користуванні земельних ділянок лісового фонду. Землі навколо опор ЛЕП належать балансоутримувачам таких ліній, і землі в границях охоронних зон не вилучаються підприємствами електроенергетики у власників земельних ділянок і землекористувачів. Енергокомпанії не займаються спеціальним використанням лісових ресурсів, тобто не ведуть рубку основного використання, не здійснюють заготівлю деревини. Тому для розчищення просік при експлуатації ЛЕП ніяких лісорубних квитків законодавство не вимагає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірна рубка дерев, здійснена відповідачем в охоронній зоні повітряної лінії електропередач, відповідальним за її належне утримання, з метою запобігання аварій електромереж, не відноситься до встановлених законодавством видів спеціального використання лісових ресурсів, не потребує спеціального дозволу та є правомірною. При цьому такі дії відповідача є його обов'язком, що закріплено в Правилах охорони електричних мереж. Такі ж правові висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 23.04.2008 року у справі № 22/174, від 14.10.2009 року у справі № 2/173-08.

Інших доказів знесення дерев за межами охоронної зони ЛЕП, чи знесення дерев з іншою метою, ніж розчищення охоронної зони повітряної лінії електропередачі, позивачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача при здійсненні своїх обов'язків.

Окремо суд зауважує, що поза межами доведення залишились позовні вимоги в тій частини, що внаслідок видалення зелених насаджень взагалі настали негативні наслідки, оскільки, лише відсутність лісорубного квитка (отримання якого не передбачено в даному випадку) не обумовлює заподіяння шкоди.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної державі, в сумі 22861,05 грн. є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що позивачем не представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги заперечив та спростував, суд прийшов до висновку, що позов Державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про відшкодування шкоди в розмірі 22861,05 грн. не є обґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1827,00 грн., та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 1919 від 04.11.2015 року на суму 1218,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено 25.01.2016 року.