ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" січня 2016 р.Справа № 922/81/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Агротех", смт. Казанка
до Приватного підприємства "Еллада", м. Кіровоград (перший відповідач) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків (другий відповідач)
про стягнення 19762691,39 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2016 року було порушено провадження у справі № 922/81/16 за позовом ПП "Агротех" до ПП "Еллада" та ФОП ОСОБА_1 про стягнення 19762691,39 грн. та справу було призначено до розгляду на 01.02.2016 року об 11:30 год.

25.01.2016 року до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт на грошові суми, що належать Приватному підприємству "Еллада" (, 25014, Кіровоградська область, м. Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14-а), де б вони не знаходились, в межах суми позовних вимог у розмірі 21446764,12 грн. Заява обґрунтована тим, що відповідач здійснює дії, які спрямовані на ухилення від виконання майнового зобов'язання шляхом реалізації власного майна та витрачання коштів не на здійснення розрахунків з позивачем.

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

На думку суду існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, позивачем поданий позов про стягнення з першого відповідача - 19742691,39 грн. та з солідарно з першого та другого відповідачів - 20000,00 грн., що загалом складає 19762691,39 грн. Позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти першого відповідача у розмірі 21446764,12 грн.

Як роз'яснено у п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі 19762691,39 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства "Агротех" про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові суми, що належать Приватному підприємству "Еллада" (, 25014, Кіровоградська область, м. Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14-а), де б вони не знаходились, в межах суми позовних вимог у розмірі 19762691,39 грн.

Стягувачем за цією ухвалою є Приватне підприємство "Агротех" (56002, Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Гагаріна, 86, ).

Боржником за цією ухвалою є Приватне підприємство "Еллада" (, 25014, Кіровоградська область, м. Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14-а).

Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 26.01.2016 року, та може бути пред'явлена до виконання протягом року, тобто до 27.01.2017 року.

Суддя Л.В. Шарко