ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2016 р. Справа№ 914/4348/15

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Київстар», м. Київ;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Менс» ЛТД, м. Львів;
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Загорського Мирослава Сергійовича, м. Тернопіль

про:стягнення 9144947,78 грн. збитків, 7854185,24 грн. неустойки

Суддя Крупник Р.В.

Секретар Цяпка О.І.

Представники сторін:
від позивача: Пшевлоцький Ю.М. - представник (довіреність № 69 від 29.01.2015р.);
від відповідача:Суходольська Н.Є. - представник (довіреність б/н від 05.01.2016р.);
від третьої особи:Орищин О.А. - адвокат (ордер ЛВ №063220 від 21.01.2016р.).

ВСТАНОВИВ:

18.12.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява ПрАТ «Київстар» до ТОВ «Менс» ЛТД про стягнення 9144947,78 грн. збитків, 7854185,24 грн. неустойки.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 11.01.2016р.

Ухвалою від 11.01.2016р. судом залучено до участі у справі Загорського М.С. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, сам розгляд справи відкладено на 21.01.2016р.

Представник позивача в судове засідання 21.01.2016р. з'явився, позовні вимоги підтримав та оголосив клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, наклавши арешт на об'єкти нерухомості відповідача, які знаходяться в м. Львові, Львівській області та м. Києві.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що зважаючи на те, що кошти, які відповідач буде зобов'язаний сплатити на користь позивача за судовим рішенням в даній справі, за своїм розміром є значними. Відтак у позивача виникли обгрунтовані побоювання, що відповідачем будуть вжиті всі заходи для уникнення реальної відповідальності за цим позовом. Зокрема, майно, яке є у відповідача, може бути відчужене останнім або ж обтяжене таким чином, що в результаті призведе до неможливості реального виконання рішення господарського суду в цій справі. Доказами можливого такого відчуження майна слугує те, що напрямками діяльності відповідача є, зокрема, продаж, здача в оренду нерухомості, інші варіанти співпраці в цій сфері, що в свою чергу обґрунтовує та підтверджує припущення позивача про реальну та прогнозовану можливість відчуження чи обтяження належного відповідачеві нерухомого майна.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2016р. з'явився, проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні повністю. Проти заяви про вжиття заходів до забезпечення позову заперечив.

Заперечуючи проти накладення арешту, представник зазначає, що позивач, заявивши цілком спірні вимоги до відповідача, пропонує знерухоміти його діяльність та арештувати все належне відповідачу нерухоме майно, заявляючи при цьому, що такі дії не завдадуть відповідачу шкоди. Натомість, у випадку накладення арешту, основна діяльність відповідача щодо здачі майна в оренду буде заблокована. Більше того, практично всі об'єкти нерухомості на котрі просить накласти арешт позивач перебувають в оренді, накладення арешту на вказане майно може суттєво погіршити відносини між позивачем та його орендарями, в тому числі призвести до дострокового розірвання договорів оренди.

Представник третьої особи в судове засідання 21.01.2016р. з'явилася, проти позовних вимог та клопотання про забезпечення позову заперечила та просила відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВГС України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 вказаної Постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Однак, заявивши клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, позивачем не було наведено жодних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду після подання позову до суду, а також не долучено відповідних доказів, які б свідчили про вчинення ТОВ «Менс» ЛТД таких дій. Покликання позивача на те, що основним видом діяльності відповідача є відчуження майна, за відсутності належних доказів такого відчуження є необґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу. Долучені позивачем витяги з інтернет сайтів з оголошеннями про продаж майна, суд вважає неналежними доказами, які б свідчили про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання рішення суду після подання позову до суду, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, оголошення про продаж нежитлового приміщення, корпусу №42 у м. Львові по вул. Кульпарківська, 59 взагалі не стосується відповідача, оскільки вказане майно йому не належить. Натомість оголошення про продаж будинку за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 25 теж є неналежним доказом у справі, оскільки як вбачається з самого оголошення та не заперечується жодною із сторін, вказаний будинок було виставлено на продаж задовго до подання позову в даній справі (на оголошенні зазначена дата - червень 2015 року), а тому воно не підтверджує припущень позивача, що відповідачем можуть вчинятися дії на відчуження майна після подання позову.

Крім цього, суд зазначає, що предметом даного позову є стягнення коштів. А тому відсутнім є зв'язок між накладенням арешту на індивідуально визначене майно відповідача, та предметом даного спору.

Також, з матеріалів справи вбачається, що приміщення відповідача знаходяться в оренді третіх осіб, а тому накладення арешту на вказані приміщення матиме наслідком перешкоджання в господарській діяльності відповідача - здачі майна в оренду, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст.ст. 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Київстар» в задоволенні заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Суддя Крупник Р.В.