ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/10512/15

За позовом Державного промислового підприємства "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", м. Кривий Ріг

до Державного підприємства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 29/01 від 04.01.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Державне промислове підприємство "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", м. Кривий Ріг звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг про стягнення заборгованості в розмірі 411 374,30 грн. пені в розмірі 19 325,19 грн. та 3 % річних 1236,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №6 від 18.12.2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

11.01.2016 року до господарського суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, з урахуванням якої позивач просить стягнути з відповідача суму основного богу в розмірі 379 374,30 грн., 19 325,19 грн. пені та 1236,20 3% річних.

25.01.2015 року до господарського суду факсимільним зв'язком надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач надав відзив на позов, позовні вимоги визнає, однак просить зменшити розмір пені на 90%.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 25.01.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір №6 від 18.12.2014 року про централізоване питне водопостачання (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виробник зобов'язується надавати споживачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання питної води до межі розподілу балансової належності мереж виробника, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором, по підключеннях: 1). 0300 мм до 10-го одиночного 0 700 мм №2 2). 0200 мм від в/в 0 1200 мм (Радушне - ШПФ) №5.

Згідно з п.4.3. Договору розрахунки за послуги централізованого питного водопостачання проводиться споживачем протягом поточного місяця, в повному обсязі, але не пізніше 06 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу в період х червня по жовтень 2015 року 230 595 м3 питної води на суму 445 509,54 грн., що підтверджується актами надання послуг з централізованого постачання питної води, які містяться в матеріалах справи.

Відповідачу було виставлено рахунки, які містяться в матеріалах справи.

Доказів погашення заборгованості на момент розгляду справи сторонами не надано.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати наданих послуг, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 389374,30грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 7.1. договору, при несвоєчасній оплаті за спожиту воду споживач зобов'язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням п. 7.1. договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 19325,19 грн. за загальний період нарахування 07.07.2015 року по 16.11.2015 року.

Відповідач просив зменшити розмір пені та зазначив, що після отримання акту перевірки підтвердження кредиторської заборгованості кошти будуть перераховані.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (пені, штрафу).

Згідно з п. 3.17.4. постанови Пленуму ВГСУ №18 від 23.12.2011 року, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Приймаючи до уваги фінансовий стан підприємства, наявність обставин, що утруднювали виконання господарських зобов'язань (зокрема арешт рахунків відповідача) і як внаслідок впливали на причини виникнення прострочки оплати та нарахування штрафних санкцій, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%, тому сума пені, яка підлягає стягненню складає 9662.60 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ГПК України позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 1236,20 грн., які підлягають стягненню.

Враховуючи викладене, суд вбачає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з присудженням до стягнення з відповідача суми 389374,30 грн. основного боргу, 3% річних в розмірі 1236,20грн., пені в розмірі 9662.60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) на користь державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (50069, м. Кривий Ріг, пр. Миру, 15- а, ) заборгованість в розмірі 379 374,30 грн., 9662.60 грн. пені, 3 % річних в розмірі 1236,20 грн. та судовий збір в розмірі 5999,04 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.01.2016 року

Суддя ОСОБА_2