РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/32217/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Агро"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТАЛЬ"
про стягнення 20709,81 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Давиденко В.П., Борисенко А.М. - представники за довіреністю;

від відповідача: Гічко Ю.М. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра Агро" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТАЛЬ" (надалі - відповідач) 20709,81 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі рахунку-фактури відповідача №ГС-0011492 від 05.11.2015 здійснив оплату визначеного товару, втім відповідач зобов'язання по поставці товару в повному обсязі не виконав, у зв'язку із чим позивач просить повернути частину попередньої оплати в розмірі 20709,81 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 порушено провадження у справі №910/32217/15 та призначено до розгляду на 25.01.2016.

22.01.2016 відповідач через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги в розмірі 10300,99 грн. та зазначив, що 16.11.2015 поставив товар на суму 35565,32 грн.

Представники позивача в судовому засіданні 25.01.2016 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, подали документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

У свою чергу, представник відповідача в засіданні господарського суду позовні вимоги визнав у розмірі 10300,99 грн., в решті позовних вимог просив відмовити.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.01.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРСТАЛЬ" було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Астра Агро" рахунок-фактуру №ГС-0011492 від 05.11.2015 на загальну суму 45866,31 грн. за наступний товар:

- профнастил ПС10 РЕ 6005, 357,8 кв.м., вартістю 29637,77 грн. з ПДВ;

- саморізи 4,8х19 RALL 6005 у кількості 2250 шт. вартістю 487,51 грн. з ПДВ;

- труба 40х20, 606 м., вартістю 5252,00 грн. з ПДВ;

- труба 60х40, 108 м., вартістю 2844,65 грн. з ПДВ.

09.11.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Астра Агро" на підставі зазначеного рахунку-фактури, здійснило попередню оплату в сумі 45866,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням №273, оригінал якого міститься в матеріалах справи, а також випискою по рахунку ТОВ "Астра Агро".

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що ТОВ "ГОРСТАЛЬ" 13.11.2015 поставило товар на суму 25156,50 грн., у зв'язку з чим ТОВ "Астра Агро" було складено акт про прийняття матеріалів від 13.11.2015 (форма М-7) про недопоставку товару на суму 20709,81 грн.

В подальшому, позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 24.11.2015, в якому просив повернути суму передоплати за товар в розмірі 20709,81 грн.

Проте, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач кошти не повернув.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Оскільки доданий до матеріалів справи рахунок-фактура №ГС-0011492 від 05.11.2015 містить найменування товару, його кількість, ціну та підпис уповноваженої особи відповідача, а позивач, в свою чергу, перерахував суму передплати у розмірі 45866,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням №273 від 09.11.2015, суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину на поставку товару у спрощений спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору на поставку товару у спрощений спосіб, відповідач поставив, а повноважний представник позивача прийняв, профнастил ПС 10 РЕ 6005 у кількості 357,8 кв.м. на загальну суму 35565,32 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи довіреність №103 від 10.11.2015 та копія видаткової накладної №ГС-1611-01 від 16.11.2015.

Суд зазначає, що видаткова накладна є первинним документом, який підтверджує факт приймання передачі товарів та перехід права власності на них. Саме тому, зміст видаткової накладної повинен відповідати переліку обов'язкових реквізитів, який наведений у статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV. А саме, видаткова накладна обов'язково повинна містити наступні реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підписана представниками сторін видаткова накладна №ГС-1611-01 від 16.11.2015 у повній мірі відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому приймається судом до уваги як належний та допустимий доказ поставки відповідачем товару на суму 35565,32 грн.

Разом з цим, суд не приймає до уваги наданий позивачем до матеріалів справи рахунок №ГС-0011492 від 05.11.2015, відповідно до якого ціна профнастилу ПС 10 РЕ 6005 у кількості 357,8 кв.м. складає 23107,92 грн., оскільки він не містить підпису представника відповідача.

Також, не приймається судом до уваги акт №1 про прийняття матеріалів, яким встановлено, що ТОВ "ГОРСТАЛЬ" недопоставлено товару на суму 20709,81 грн., оскільки вказаний документ було складено 13.11.2015, тобто до моменту поставки (16.11.2015).

Частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За умовами ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, позивач направляв на адресу відповідача лист-вимогу від 24.11.2015, в якій просив повернути суму передоплати за товар.

Проте, станом на теперішній час грошові кошти за недопоставлений товар Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРСТАЛЬ" не повернуто.

В силу приписів ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Отже, враховуючи, що відповідач отримавши як попередню оплату за договором укладеним в спрощений спосіб грошові кошти в сумі 45866,31 грн., не надав доказів належного виконання свого зобов'язання щодо відповідної поставки товару в повному обсязі та в порушення норм ст. 693 ЦК України не виконав вимогу, викладену позивачем в листі від 24.11.2015 щодо повернення перерахованих коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 10300,99 грн. попередньої оплати за товар (45866,31 грн. - 35565,32 грн. = 10300,99 грн.).

При цьому, при вирішенні даного спору, судом враховано положення п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 «Про судове рішення», яким роз'яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРСТАЛЬ" (01013, м. Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 6; ідентифікаційний код 39229958) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астра Агро" (08665, Київська обл., Васильківський район, село Саливонки, вулиця Леніна, будинок 8; ідентифікаційний код 34284155) 10300 (десять тисяч триста) грн. 99 коп. попередньої оплати та 605 (шістсот п'ять) грн. 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 01.02.16

Суддя О.А. Грєхова