ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.16р. Справа № 904/9858/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Южне Одеської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", с. Покровка Криничанського району Дніпропетровської області

про стягнення 1 499 090 грн. 90 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 54 від 31.03.15р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № б/н від 01.12.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" неустойку в розмірі 1 499 090 грн. 90 коп. . за порушення зобовязань в частині своєчасної поставки оплаченого позивачем товару відповідно до умов договору купівлі-продажу товару від 30.04.2014р.№30/04/14/2.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу товару від 30.04.2014р.№30/04/14/2 щодо поставки обумовленої сторонами кількості товару у визначений Договором строк, пунктом 7.1 якого передбачена відповідальність у разі недопоставки відповідачем високо-олеїнового товару або товару.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов та додатковому відзиві зазначив, що сторони не погодили істотних умов Договору на поставку частини товару, за недопоставку якої позивачем нараховані штрафні санкції, шляхом укладання відповідної додаткової угоди в порядку п. п. 3.1, 5.1 Договору. Так, сторони не погодили умови поставки (елеватор), партію товару та ціну, відтак у відповідача не виникло обовязку здійснювати таку поставку, а у позивача права вимоги на поставку такої частини товару. Крім того, позивач не звертався до відповідача із пропозицією щодо необхідності укладання окремих угод на поставку товару. Нарахування штрафних санкцій позивачем вважає безпідставним. Просив в позові відмовити.

Позивач у поясненнях від 22.12.2015р. зазначив, що відсутність додаткових угод на окремі партії товару, якими би визначалися додатково місце та термін поставки цих окремих партій не виключає обовязку постачальника поставити у повному обсязі товар на умовах, визначених п. 5.1 Договору. Крім того, між сторонами укладені дві додаткові угоди на поставку окремих партій товару, та в жодній з цих угод сторони не визначали додатково місце та термін поставки окремих партій товару, що свідчить про прийняття та фактичне виконання відповідачем умов щодо місця та строку постачання товару, визначеного основним договором.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалися перерви з 08.12.2015р. по 24.12.2015р., з 24.12.2015р. по 19.01.2016р., з 19.01.2016р. по 26.01.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

30.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (покупець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (продавець) укладено договір купівлі-продажу товару № 30/04/14/2 (надалі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця насіння соняшнику, надалі - товар або високо-олеїнове насіння соняшнику, надалі - високо-олеїновий товар, який знаходиться на елеваторах, зазначених у пункті 5.1 Договору (далі - елеватор), на вибір продавця, а покупець зобовязується прийняти товар або високо-олеїновий товар і оплатити його вартість у відповідності до умов договору.

За умовами п. 10.1. Договору, Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2014р., а стосовно невиконаних сторонами зобов'язань - до повного їх виконання.

Відповідно до п. 1.3 Договору усі зобовязання продавця перед покупцем за цим Договором забезпечуються відповідним договором застави, укладеним між покупцем (заставодержателем) та продавцем (заставодавцем) та/або третьою особою, яка виступає майновим поручителем за продавця (заставодавцем).

Згідно з п. 2.1 Договору загальна кількість товару або високо-олеїнового товару становить 4000,000 тонн +/-10% за вибором продавця та визначається згідно з складськими квитанціями на зерно, що видаються елеватором.

У п. 5.1 Договору сторони узгодили, що продавець здійснює поставку високо-олеїнового товару або товару в повному обсязі на умовах EXW ТОВ „Привільнянське ХЗП (адреса: 52405, Дніпропетровська область, Солонянський район, сел. Жданове, вул. Шосейна, 1) в термін до 20 листопада 2014 року включно. Строки поставки та місця поставки (елеватори) окремих партій високо-олеїнового товару або товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору. Датою поставки та переходу права власності на високо-олеїновий товар або товар від продавця до покупця вважається дата оформлення складської квитанції на високо-олеїновий товар на імя покупця, що видається елеватором.

У розділі 3 Договору сторони визначили умови щодо ціни та загальної вартості товару.

Ціна 1 метричної тонни високо-олеїнового товару визначається в додаткових угодах до договору відповідно до наступної формули: КЦТ = ЦЗС + Д, де КЦТ - ціна високо-олеїнового товару в гривнях, включаючи 20% ПДВ; ЦЗС - ціна за 1 тонну товару, з урахуванням ПДВ, звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику, що визначається як середньоринкова закупівельна ціна 1 тонни звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику, яка пропонується на момент укладення сторонами додаткової угода до договору, за звичайний (не високо-олеїновий) соняшник наступними зернотрейдерами: ТОВ "Кернел-Трейд", ПрАТ "Креатив", ТОВ "ОСОБА_3 Україна", ТОВ "АТ Каргілл" на елеваторі; Д - сума доплати за "високо-олеїновість" в гривнях, включаючи 20% ПДВ, яка є фіксованою і складає 45 доларів США за 1 тонну високо-олеїнового товару в перерахунку по курсу купівлі долара США на міжбанківському ринку, визначеному за даними, розміщеними на сайті www.mezhbank.org.ua на дату, що передує дню підписання додаткової угоди до договору, в якій визначатиметься ціна відповідної партії високо-олеїнового товару (п. 3.1 Договору)

У випадку поставки товару з вмістом олеїнової кислоти менше ніж 82% ціна товару визначається у відповідності з умовами пункту 3.1. договору щодо визначення ціни звичайного (не високо-олеїнового) соняшнику (п. 3.2 Договору).

Остаточні розрахунки сторін відбудуться до 1 грудня 2014 року. Остаточна вартість товару або високо-олеїнового товару зменшується на 18% річних, нарахованих на суму здійсненної передоплати відповідно до пункту 4.1 Договору з дати перерахування коштів до дати проведення остаточних розрахунків сторін (п. 3.3 Договору).

У разі збільшення курсу долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату визначення ціни відповідно до п. 3.1 або п. 3.2. Договору більш ніж на 0,1 грн. в порівнянні із курсом долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення покупцем оплати згідно п. 3.3 Договору, розмір перерахованих коштів для здійснення нарахування 18% річних (п. 3.3 Договору) підлягає перерахуванню в наступному порядку: 1) розраховується коефіцієнт (К) коригування суми по кожному платіжному дорученню за формулою: К = курс купівлі долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату визначення ціни відповідно до п. 3.1 або п. 3.2 Договору, розділений на курс купівлі долара США на міжбанківському валютному ринку України на дату здійснення покупцем передоплати згідно з п. 4.1 Договору; 2) сума перерахованих коштів згідно п. 4.1 Договору підлягає коригуванню за наступною формулою: сума коштів перерахованих за кожним платіжним дорученням, помножена на відповідний коефіцієнт (К). Відповідний перерахунок здійснюється на дату визначення ціни згідно з п. 3.1 або 3.2 Договору (п. 3.4 Договору)

За умовами п. 4.1 Договору покупець здійснює передоплату за обєм товару у кількості 521,151 тон за ціною 4 404, 00 грн., у тому числі ПДВ, у розмірі 734,00 грн., після отримання від продавця факсових або сканованих копій наступних документів, а саме: рахунку фактури із зазначенням: кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ всього до сплати.

На виконання взятих на себе зобов'язань, у відповідності до умов п. 4.1 Договору, позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату в сумі 2 295 149 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою та платіжним дорученням № 613 від 15.05.2014р. (а.с. 21, 44).

18.11.2014р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1, в якій сторони домовились про наступне:

- відповідно до пункту 3.1 Договору ціна за 1 тону товару звичайного (невисоко-олеїнового) соняшнику на партію товару в розмірі 270,000 тн., складає 5 000,00 грн. плюс ПДВ 1 000,00 грн., а всього з ПДВ 6 000,00 грн.;

- відповідно до п. 3.1 Договору сума доплати за „високо-олеїновість товару в гривнях на дату укладання цієї додаткової угоди, на партію товару в розмірі 270,000 тн, складає 574,86 грн. плюс ПДВ 114,99 грн., а всього 689,85 грн.;

- ціна високо-олеїнового товару відповідно до п. 3.1 Договору на партію товару в розмірі 270,000 тн., складає 5 574,88 грн. плюс ПДВ 1 114,97 грн., а всього з ПДВ 6 689,85 грн.

- загальна вартість товару за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014р. в об'ємі 270,000 тн., розрахована на підставі ціни товару, встановленої у пункті 3 цієї додаткової угоди, зменшується відповідно до умов п. 3.4. та складає 1 086 299,10 грн. плюс ПДВ 217 259,82 грн., а всього з ПДВ 1 303 558,92 грн.

- остаточна ціна товару, за якою покупець проводить розрахунок за соняшник врожаю 2014 року за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014р. в об'ємі 270,000 тн. складає 4 023,33 грн. плюс ПДВ 804,66 грн., а всього ціна з ПДВ 4 827,99 грн. за одну метричну тону залікової ваги товару (а.с.22).

У відповідності до вказаної додаткової угоди відповідачем було поставлено позивачу товар у кількості 270,000 тон за ціною 4 828,00 грн. із ПДВ на загальну суму 217 259,82 грн., що підтверджується видатковою накладною № 309 від 18.11.2014р. (а.с.25) та складською квитанцією на зерно № 901 від 18.11.2014р. (а.с. 23).

Крім того, 19.11.2014р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 2, в якій сторони домовились про наступне:

- відповідно до пункту 3.1 Договору ціна за 1 тону товару звичайного (невисоко-олеїнового) соняшнику на партію товару в розмірі 225,000 тн., складає 5 000,00 грн. плюс ПДВ 1 000,00 грн., а всього з ПДВ 6 000,00 грн.;

- відповідно до п. 3.1 Договору сума доплати за „високо-олеїновість товару в гривнях на дату укладання цієї додаткової угоди, на партію товару в розмірі 225,000 тн., складає 572,25 грн. плюс ПДВ 114,45 грн., а всього 686,70 грн.;

- ціна високо-олеїнового товару відповідно до п. 3.1 Договору, на партію товару в розмірі 225,000 тн. складає 5 572,25 грн. плюс ПДВ 1 114,45 грн., а всього з ПДВ 6 686,70 грн.

- загальна вартість товару за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014р. в об'ємі 225,000 тн., розрахована на підставі ціни товару, встановленої у пункті 3 цієї додаткової угоди, зменшується відповідно до умов п. 3.4. та складає 905 249,25 грн. плюс ПДВ 181 049,85 грн., а всього з ПДВ 1 086 299,10 грн.

- остаточна ціна товару, за якою покупець проводить розрахунок за соняшник врожаю 2014 року за договором поставки № 30/04/14/2 від 30.04.2014р. в об'ємі 225,000 тн. складає 4 023,33 грн. плюс ПДВ 804,66 грн., а всього ціна з ПДВ 4 827,99 грн. за одну метричну тону залікової ваги товару

- покупець з урахуванням вже проведеної попередньої оплати здійсненої відповідно до п. 4.1 Договору проводить доплату за товар в обємі 495,000 тон у розмірі 78 924,18 грн. плюс ПДВ 15 784,84 грн., а всього з ПДВ 94 709,02 грн. (а.с.26).

На виконання додаткової угоди № 1 від 19.11.2014р. відповідачем було поставлено позивачу товар у кількості 225,00 тон за ціною 4 828,00 з ПДВ на суму 1 086 299,10 грн., що підтверджується видатковою накладною № 310 від 19.11.2014р. (а.с. 29) та складською квитанцією на зерно № 912 від 19.11.2014 р. (а.с.27).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що станом на 20.11.2014р. (граничний строк поставки товару в обсязі 4000,00 тон +/- 10%) фактично відповідач поставив позивачу товар в обсязі лише 495,00 тон.

За розрахунком позивача, мінімальний розрахунковий обєм недопоставленого відповідачем товару за Договором складає 3 105,00 т. (4000 т. -10% - 495,00т.), та з урахуванням положень п. 4.1 Договору, вартість непоставленого товару становить 14 990 908 грн. 95 коп.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі недопоставки високо-олеїнового товару або товару у кількості та у строк, вказаний у договорі, продавець сплачує покупцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого високо-олеїнового товару або товару, за кожен день прострочення, але не більше 10% від вартості недопоставленого товару.

У зв'язку з допущеним відповідачем простроченням поставки товару позивач нарахував неустойку за період з 20.11.2014р. по 20.05.2015р. у сумі 3 210 929 грн. 48 коп., яку розрахував у відповідності до умов пункту 7.1 Договору, та обмежив розраховану суму до 1 499 090 грн. 90 коп., що складає 10% від вартості недопоставленого в строк товару, яку просить суд стягнути з відповідача.

В порядку досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання від 01.04.2015р. № 221, в якому вимагав перерахувати на свій рахунок суму 1 499 094 грн. 00 коп. або передати предмет застави у володіння позивача (а.с. 48-50).

Докази виконання відповідачем зобовязання щодо поставки товару у кількості, обумовленої пунктом 2.1 Договору або перерахування визначеної у повідомленні грошової суми, у матеріалах справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу товару, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з приписами частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому, суд зазначає, що право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов'язання, визначено частиною 2 статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Разом з цим, частиною 1 статті 617 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо воно доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, порушення зобов'язання за відсутності вини вважається випадком, який унеможливлює його виконання як непереборною силою, так і будь-якою іншою обставиною, настання якої боржник не міг передбачити.

Як встановлено судом, позивач на підставі п. 7.1 Договору здійснив розрахунок неустойки за період з 20.11.2014р. по 20.05.2015р. за результатами якого нарахував 3 210 929 грн. 48 коп., та обмежив розраховану суму до 1 499 090 грн. 90 коп., що складає 10% від вартості недопоставленого в строк товару.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку судом встановлено, що вказаний розрахунок не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, оскільки позивач неправомірно включив в період прострочення 20.11.2014р., так як вказаний день згідно з умовами пункту 5.1 Договору є граничним для виконання відповідачем обов'язку щодо поставки товару. При цьому, оскільки позивач обмежив заявлену до стягнення суму неустойки 10% вартості недопоставленого товару, то на підсумкову суму неустойки допущене порушення не вплинуло та в іншій частині розрахунок проведено у відповідності до умов Договору.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві та додатковому відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між сторонами будь-яких додаткових угод щодо зміни основного місця і строку поставки товару не було укладено, діючими залишаються визначені сторонами основні умови договору купівлі-продажу щодо місця поставки та строку поставки (до 20.11.2014р.).

В той же час, доказів укладання додаткової угоди (угод) щодо визначення ціни товару на залишковий обсяг 3 105,00 тон сторонами до матеріалів справи не додано. Крім того, представниками позивача та відповідача визнається та підтверджується факт того, що будь-яких додаткових угод до спірного договору, крім доданих до позову двох угод, між сторонами не укладалось.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

На думку суду, за умовами Договору саме відповідач зобов'язався поставити визначений Договором обсяг товару повністю в строк до 20.11.2014р.; умови Договору були визначені сторонами на основі вільного волевиявлення та обидві сторони погодилися з тим, що умови є справедливими, а отже, сторони зобов'язані їх виконувати.

Водночас, спірним договором не передбачено наслідків та порядку розподілу відповідальності між сторонами у випадку не підписання додаткової угоди до Договору щодо визначення ціни на товар. Як і не передбачено умов, які надають право відповідачу не поставляти товар у випадку непідписання відповідної додаткової угоди.

При цьому, умови Договору містять чіткий обов'язок відповідача поставити товар в обсязі 4000,000 тон +/- 10% в термін до 20.11.2014р.. Вказані умови викладені однозначно, та не містять жодних застережень. Крім того, механізм визначення ціни було погоджено сторонами у пункті 3.1 Договору.

Отже, у випадку непідписання додаткової угоди на залишковий обсяг товару саме у відповідача наступало прострочення, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки, нарахованої за недопоставку товару, підставна та обґрунтована.

В той же час, суд відзначає, що і з боку позивача не було вчинено дій на досягнення належного виконання умов Договору та не було запропоновано до підписання додаткову угоду, яка б визначала та фіксувала ціну на залишковий обсяг непоставленого товару.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що справедливим у даному спорі буде покладення відповідальності за порушення умов Договору на обох сторін, а адекватним та відповідним допущеному порушенню умов Договору, враховуючи поведінку обох сторін та причини такого порушення, буде стягнення з відповідача неустойки у розмірі 749 545 грн. 45 (50% від суми, що підлягає до стягнення).

Згідно з частиною 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки суд прийшов до висновку, що даний спір виник з вини обох сторін, судовий збір покладається на позивача та відповідача у рівних частинах.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (52351, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Покровка, вул.. Центральна, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (65481, Одеська область, м. Южне, вулиця Індустріальна, 6, ) 749 545 грн. 45 коп. (сімсот сорок девять тисяч пятсот сорок пять грн. 45 коп. ) неустойки, 11 243 грн. 18 коп. (одинадцять тисячі двісті сорок три грн. 18 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_4

Повне рішення складене 01.02.16р.