ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

28 січня 2016 року Справа № 915/2320/13

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від заявника (боржника): ОСОБА_1, дов. №3 від 25.01.2016,

від стягувача: ОСОБА_2, дов. №02/01 від 25.01.2016,

прокурор Бескровна І.І., посв. №035058 від 13.08.2015,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Дружба,

про розстрочку виконання рішення у справі №915/2320/13

за позовом Заступника прокурора Миколаївської області,

54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28,

в інтересах держави в особі

Державної екологічної інспекції у Миколаївській області,

54030, м. Миколаїв, вул. Дзержинського, 134

до Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія Дружба,

56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Маслозаводська, 2

про відшкодування збитків в розмірі 4252671 грн. 34 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.03.2015 відмовлено у задоволенні позову Заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Молочна компанія «Дружба» про відшкодування збитків в розмірі 4252671 грн. 34 коп.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 рішення господарського суду Миколаївської області від 03.03.2015 у справі №915/2320/13 скасовано та стягнуто з ТОВ «Молочна компанія «Дружба» на користь держави 4252671 грн. 34 коп. збитків і 73080 грн. судових витрат. Додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 з відповідача додатково стягнуто 36540 грн. судового збору.

08.07.2015 на виконання зазначених постанов Господарський суд Миколаївської області видав три накази на стягнення з ТОВ «Молочна компанія «Дружба» загальної суми 4362291 грн. 34 коп.

14.01.2016 ТОВ «Молочна компанія «Дружба» (далі боржник, заявник) звернулось до суду з заявою №2 від 14.01.2016 про розстрочку виконання рішення у справі №915/2320/15 (мається на увазі постанова Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 №915/2320/13).

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, зокрема важкий фінансовий стан та неможливість одноразово погасити заборгованість. Так боржник зазначає, що за 2014-2015 роки знизився дохід підприємства; а нерухоме та рухоме майно передано в іпотеку та заставу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; кошти на поточних рахунках у відповідача відсутні.

На виконання ухвали суду від 18.01.2016 супровідним листом №6 від 28.01.2016 боржник надав суду додаткові докази на обґрунтування підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Представник стягувача в судовому засіданні проти заяви боржника про надання розстрочки не заперечує.

Від Прокуратури Миколаївської області надійшли письмові заперечення №05/2-69вих-16 від 28.01.2016, якими прокурор у справі проти надання боржнику розстрочки заперечує, оскільки на його думку боржник не довів винятковості обставин для надання розстрочки.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання судового рішення, виходячи з такого:

Як свідчать матеріали заяви, в Новоодеському районі Миколаївської області ТОВ «Молочна компанія «Дружба» є основним бюджетоутворюючим підприємством. На підприємстві в 2014 році працювало 300 найманих осіб. Податки та обов'язкові платежі, за рахунок яких підтримується соціальна сфера міста, сплачуються своєчасно та в повному обсязі. Незважаючи на складну економічну ситуацію, підприємство інвестувало кошти на побудову цеху з утилізації сироватки, введеного в експлуатацію в 2014 році, в якому були створені нові робочі місця. Оскільки в 2014-2015 роках знизилася ділова активність суб'єктів господарювання та купівельна спроможність населення, доходи компанії знизилися, а витрати збільшилися через підвищення цін на енергоносії, ПММ, транспортні послуги, витрати на найом робочої сили, охорону, воду, тепло, комунальні послуги.

Власне нерухоме та рухоме майно боржника, на яке можна звернути стягнення, передано в іпотеку та заставу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за Іпотечним договором №20-1452/3-1 від 30.05.2011, договором застави транспортних засобів №20-1984/3-1 від 13.07.2011, договору застави №20-1453/3-1 від 30.05.2011. Кошти на поточних банківських рахунках у боржника відсутні.

Боржник має намір сумлінно виконувати рішення суду, однак для цього йому потрібна розстрочка на 10 років.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.п. 7.1, 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 із подальшими змінами).

Суд вважає, що наведені боржником обставини (важкий фінансовий стан та неможливість одноразово погасити заборгованість) ускладнюють виконання рішення.

При цьому також заслуговують на увагу і заперечення прокурора, в обґрунтування яких останній посилається на те, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення та постанови у даній справі, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, і вважає, що розстрочка виконання рішення та постанови частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, надасть можливість боржнику виконати рішення суду, а стягувачу - отримати виконання.

Визначаючи строк, на який може бути відстрочено виконання рішення суду, суд виходить обєктивних обставин, що склалися, і вважає, що розстрочку виконання рішення суду слід надати боржнику на 35 місяців.

Суд вважає, що наведені боржником обставини (відсутність коштів на рахунку, знаходження майна у заставі та іпотеці та інші обставини) унеможливлюють виконання рішення, що в свою чергу завдає також збитків державі в особі стягувача, який не має змоги отримати належні йому за рішенням суду кошти.

Виходячи з вищезазначеного, господарський суд вважає, що розстрочка виконання судового рішення надасть можливість боржнику повністю виконати рішення суду, що в свою чергу матиме позитивні наслідки для стягувача, який отримає борг у встановлений судом строк до 01.03.2019.

Суд розяснив боржнику, що розстрочення виконання рішення саме у такий спосіб (замість 10 років - на 36 місяців зі сплатою решти суми у 37-му місяці) буде стимулювати його до реального виконання рішення протягом встановлених 36 місяців, зі спливом яких він зможе знов звернутися до суду з заявою про надання розстрочки.

Оцінивши вказані обставини та врахувавши позицію стягувача, суд вважає, що заява боржника №2 від 14.01.2016 про розстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі №915/2320/13 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву боржника №2 від 14.01.2016 про розстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі №915/2320/13 задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі №915/2320/13 на 35 місяців відповідно до такого графіку:

- до 1 березня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 квітня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 травня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 червня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 липня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 серпня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 вересня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 жовтня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 листопада 2016 року 10000 грн.;

- до 1 грудня 2016 року 10000 грн.;

- до 1 січня 2017 року 10000 грн.;

- до 1 лютого 2017 року 10000 грн.;

- до 1 березня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 квітня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 травня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 червня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 липня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 серпня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 вересня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 жовтня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 листопада 2017 року 35022 грн. 63 коп.

- до 1 грудня 2017 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 січня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 лютого 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 березня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 квітня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 травня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 червня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 липня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 серпня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 вересня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 жовтня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 листопада 2018 року 35022 грн. 63 коп.

- до 1 грудня 2018 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 січня 2019 року 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 лютого 2019 року - 35022 грн. 63 коп.;

- до 1 березня 2 грн. 22 коп.

Всього 4362291 грн. 34 коп.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя Т.В. Гриньова-Новицька