РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/31125/15

За позовом Громадської спілки «Громадський контроль та порядок»

до Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Доан Д.В. - по дов. № б/н від 18.01.2016

Кузіна І.П. - по дов. № б/н від 18.01.2016

від відповідача Дубко Р.В. - по дов. № 800 від 25.11.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Київстар» щодо розміщення об'єкту зовнішньої реклами «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1; про зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Київстар» зняти об'єкт зовнішньої реклами «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на сьогоднішній день за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 розташовано зовнішню рекламу «Київстар», розміщенням якої відповідач порушив вимоги чинного законодавства України, а саме Концепції розвитку зовнішньої реклами в м. Києві. Відповідно до Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради № 20/7357 від 26.01.2012 серед основних завдань зонування розміщення зовнішньої реклами в м. Києві є зменшення формату рекламних засобів у напрямку від околиць до центральної частини міста. Згідно текстової частики зонування розміщення зовнішньої реклами в м. Києві, яка є невід'ємною складовою Концепції, середмістя є зоною від зовнішньої реклами (нульова форматна зона, на якій заборонено розміщення будь-яких рекламних засобів). Тобто вищевказаний об'єкт розміщений незаконно. Отже відповідач розміщує об'єкт реклами без отримання відповідного дозволу, оскільки нульова форматна зона передбачає заборону на будь-яку зовнішню рекламу. Крім того, розміщення в центральному історичному ареалі м. Києва негативно впливає на грамотність та унікальність столиці України, ставить під загрозу збереження культурної спадщини м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 порушено провадження у справі № 910/31125/15 та призначено справу до розгляду на 12.01.2016.

Відповідачем 05.01.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання мотивовано тим, що згідно акту від 25.12.2015 за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 рекламу Приватного акціонерного товариства «Київстар» не виявлено, а отже відсутній предмет спору.

В судовому засіданні 12.01.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 19.01.2016.

Відповідачем 19.01.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем відсутні господарські відносини, врегульовані Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, а отже відсутні спір про право, що виникає з відповідних відносин.

В судовому засіданні 19.01.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, позивач зазначає, що за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 розташовано зовнішню рекламу «Київстар», розміщенням якої відповідач порушив вимоги чинного законодавства України, а саме Концепції розвитку зовнішньої реклами в м. Києві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішенням Київської міської ради № 20/7357 від 26.01.2012 (далі - рішення № 20/7357) затверджено Концепцію розвитку зовнішньої реклами в місті Києві (далі - Концепція).

Одними із стратегічних напрямків реалізації Концепції є:

- визначення форматної зони на території міста Києва та об'єктів, де розміщення будь-якої зовнішньої реклами забороняється;

- впровадження зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві (з урахуванням архітектурних змін, що відбулися у місті Києві за останні роки) для розміщення зовнішньої реклами з визначенням обмежень щодо форматів рекламних засобів, які пропонуються до розташування у таких зонах (п. 1.6. Концепції).

Відповідно до п. 2.1. Концепції основними завданнями зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві є:

- врахування типології елементів міського середовища, архітектурних, функціонально-планувальних та історико-культурних чинників;

- зменшення формату рекламних засобів у напрямку від околиць до центральної частини міста.

Згідно з п. 2.4. Концепції розповсюджувачам зовнішньої реклами слід забезпечити приведення своїх рекламних засобів у відповідність до вимог зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві шляхом внесення у встановленому порядку змін до дозволів на розміщення зовнішньої реклами та здійснення відповідної заміни рекламних засобів у такі строки.

Пунктом 2. рішення № 20/7357 доручено розповсюджувачам зовнішньої реклами забезпечити приведення своїх рекламних засобів у відповідність до вимог зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затверджених цим рішенням, шляхом внесення у встановленому порядку змін у дозволи на розміщення зовнішньої реклами та здійснення відповідної заміни рекламних засобів.

Пунктом 6. рішення № 20/7357 Головному управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) спільно з комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», доручено провести інвентаризацію рекламних засобів щодо відповідності вимогам зонування розміщення зовнішньої реклами в місті Києві.

Згідно з п. 9. рішення № 20/7357 контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію Київської міської ради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури.

Згідно з п. 3. рішення № 20/7357 встановлено, що невиконання розповсюджувачами зовнішньої реклами пункту 2 цього рішення у встановлені строки є підставою для здійснення демонтажу рекламних засобів у порядку, передбаченому Порядком розміщення реклами в м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 37/6253 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем в порушення зазначених вимог не доведено та не вказано в чому полягає порушення його права щодо встановлення відповідачем об'єкту зовнішньої реклами на будівлі за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Київстар» щодо розміщення об'єкту зовнішньої реклами «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд припиняє провадження у справі.

Припинення провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідачем подано акт огляду території від 25.12.2015 з якого вбачається, що за результатами огляду будівлі за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 не виявлено розміщених рекламних матеріалів, а розміщено конструкцію у вигляді державного прапора України. Додатком до акту є фото фіксація будівлі за вказаною адресою.

Отже, надані докази свідчать про відсутність предмету спору в частині зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Київстар» зняти об'єкт зовнішньої реклами «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1, що у відповідності до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою припинення провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст. 49, ст.ст.80, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові в частині визнання протиправними дії Приватного акціонерного товариства «Київстар» щодо розміщення об'єкту зовнішньої реклами «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 40/1 відмовити.

2. В іншій частині провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 26.01.2016.

СуддяВ.В. Сівакова