ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 р. Справа №917/2422/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Івана Федорова, 32-А, м. Київ, 03038

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус", вул. Фрунзе, 225/Ветеринарна, 22, м. Полтава, 36003

про стягнення 5 516,38 грн. в порядку регресу

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 5 516,38 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання не з"явився.

13.01.2016р. від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого просить суд задовольнити позовні вимоги та проводити розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вимог ухвал суду від 25.11.2015р. та 16.12.2015р. не виконав.

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Дана позовна заява надійшла до суду 20.11.2015р. Станом на 19.01.2016р. строк вирішення спору передбачений ст. 69 ГПК України закінчився. Клопотання про продовження цього строку сторонами суду не подано.

В зв'язку з закінченням строку вирішення спору, відкладення розгляду справи не є можливим, спір підлягає вирішенню по суті.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17.03.2014р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик за Договором) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2802-14-00051 (далі - Договір) (а.с.9), відповідно до якого застраховано транспортний засіб "Kia Soul", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з умовами Договору, строк його дії з 23.03.2014р. до 25.03.2015р.

25.05.2014р. о 20год. 40хв. в м. Києві на вул. Сабурова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу "Kia Soul" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "ВАЗ - 21093", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від23.07.2014р. по справі №754/10907/14-п встановлено вину гр. ОСОБА_2 у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 21).

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ - 21093 д.н. НОМЕР_2 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ "СК "Статус" (відповідач по справі), поліс № АС 9020408.

26.05.2014р. страхувальник звернувся до позивача з заявою (а.с.10), про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були складені страхові акти огляду транспортного засобу №ДККА-37124 від 13.06.2015р. та №ДККА-37124/1 від 07.07.2014р. (а.с.15,19), якими були визначено перелік та характер пошкоджень транспортного засобу "Kia Soul" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та відповідні розрахунки суми страхового відшкодування.

Відповідно до страхових актів №ДККА-37124 від 13.06.2015р. та №ДККА-37124/1 від 07.07.2014р., складених позивачем, та розрахунків суми страхового відшкодування, сума страхового відшкодування, яка підлягала виплаті, становила 5 516,38грн.

Так позивачем на виконання умов Договору страхування, на підставі вищевказаних актів та розрахунків суми страхового відшкодування було перераховано страхувальнику 5 516,38грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжними дорученнями №14193 від 17.06.2014р. та №15970 від 08.07.2014р. (а.с.7-8).

Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ-21093" д.н АВ 2682 АН, з вини водія якого трапилося ДТП на момент скоєння, була застрахована у ПрАТ "СК "Статус" позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 5 516,38 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди у розмірі 5 516,38 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов"язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на те, що страховик (позивач по справі) за договором добровільного страхування виплатив страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля "Kia Soul" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, а оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована, то до страхової компанії, тобто до ПрАТ "СК "Статус", у розмірі виплаченого відшкодування 5 516,38 грн.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Зазначена норма передбачає наявність у страховика права на пред'явлення регресного позову, а не вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.08.2012р. у справі № 23/279.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Суд зазначає що до позивача, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту (згідно ст. 27 ЗУ "Про страхування") перейшло право в тому числі пред'явити позов до відповідача, як особи, відповідальної за заподіяння збитків. При цьому пред'явлення позову без попереднього звернення з вимогою, є конституційним правом позивача (в даному випадку на обрання незабороненого законом способу захисту прав і свобод).

Отже, позивач не був зобов'язаний звертатися безпосередньо до відповідача з вимогою виплатити матеріальне відшкодування та правомірно реалізував своє право шляхом подачі позову до суду (зміст наведених норм також було проаналізовано у Постанові Верховного Суду України від 28.08.2012 по справі № 3-38гс12).

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач правами, наданими йому ГПК України, не скористався, жодних заперечень проти позову не надав.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення шкоди у розмірі 5 516,38 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (вул. Фрунзе, 225/Ветеринарна, 22, м. Полтава, 36003; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (вул. Івана Федорова, 32-А, м. Київ, 03038; ) 5 516,38грн. страхового відшкодування та 1218,00грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Суддя Погрібна С.В.