КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа№ 910/12038/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О.

на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 року

по справі № 910/12038/15 ( суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О.

про зобов'язання повернення страхових коштів на загальну суму 21 484,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2015 у справі № 910/12038/15 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов'язано публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра" повернути страхові кошти на загальну суму 21 484,46 грн., Чернівецькому обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з рахунків № 4001, № 4002, № 4003 в публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра", на рахунок № 0452 в ЧОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" Чернівецькій області, МФО 356334, .

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 у справі № 910/12038/15 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015р. (головуючий суддя Чорна Л.В., судді: Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 09.09.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 р. змінено склад колегії суддів у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. розгляд апеляційної скарги відкладався на 04.11.2015.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Чорної Л.В. у відпустці, відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу передано наступному складу: головуючому судді Отрюху Б.В., суддям: Михальській Ю.Б., Тищенко А.І.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці та судді Михальської Ю.Б. на курсах підвищення кваліфікації, було здійснено заміну суддів на суддю Гончарова С.А. та суддю Шапталу Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/12038/15, у судовому засіданні за участю представників сторін на 10.12.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 у зв'язку з виходом суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. була прийнята до провадження.

У судове засідання 10.12.2015 представники позивача та відповідача не з'явилися.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. було відкладено на 21.01.2016.

В судове засідання 21.01.2016 представники позивача та відповідача не з'явилися, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 та 10.12.2015 № 910/12038/15 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та відповідача.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.10.2011 між Публічним акціонерним товариством „Комерційний Банк „Надра" та Виконавчою дирекцією Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сторожинецької районної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності укладено договори банківського рахунку № 30120, № 30120/1, № 30120/2. Публічним акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра" та Виконавчою дирекцією Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Сторожинецької районної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 03 лютого 2012 року укладено додаткові угоди: № 1 до договору банківського рахунку № 30120 від 28 жовтня 2011 року, № 1 до договору банківського рахунку № 30120/1 від 28 жовтня 2011 року, № 1 до договору банківського рахунку № 30120/2 від 28 жовтня 2011 року.

Згідно з п. 1.1. договорів банк відкриває клієнту поточні рахунки: № 0001, № 0002, № 0003 у гривні для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунком здійснюються після отримання від клієнта повідомлення з відміткою про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 2.1.1. договорів банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Пунктом 8.1 договорів встановлено, що цей договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

В додаткових угодах від 03.02.2012 року: № 1 до договору банківського рахунку № 30120 від 28 жовтня 2011 року, № 1 до договору банківського рахунку № 30120/1 від 28 жовтня 2011 року, № 1 до договору банківського рахунку № 30120/2 від 28 жовтня 2011 року, зазначені наступні рахунки клієнта: № 4001, № 4002, № 4003.

Позивачем було надано банку для виконання платіжні доручення: від 29.01.2015 року № 13 на суму 174,01 грн., від 29.01.2015 року № 18 на загальну суму 60,00 грн., від 29.01.2015 року № 17 на загальну суму 16,88 грн., від 29.01.2015 року № 19 на загальну суму 1242,46 грн., від 30.01.2015 року № 20 на загальну суму 3016,08 грн., від 02.02.2015 року № 21 на загальну суму 62,05 грн., від 05.02.2015 року № 22 на загальну суму 7859,32 грн., від 28.01.2015 року № 90 на загальну суму 273,21 грн., від 28.01.2015 року № 91 на загальну суму 1100,00 грн., від 28.01.2015 року № 92 на загальну суму 118,12 грн., від 28.01.2015 року № 94 на загальну суму 2201,93 грн., від 28.01.2015 року № 95 на загальну суму 603,96 грн., від 28.01.2015 року № 97 на загальну суму 2617,34 грн., від 28.01.2015 року № 99 на загальну суму 449,98 грн. та від 28.01.2015 року № 100 на загальну суму 1689,12 грн. Загальна сума платіжних доручень складає 21 484,46 грн.

Статтею 341 ГК України передбачено, що розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Згідно з п. 22.8 ст. 22 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" розрахунково-касове обслуговування клієнтів здійснюється банками на договірній основі.

Відповідно до п. 2.19. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ № 22 від 21.01.2014 р., розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Банк і клієнт мають право, ураховуючи встановлені законодавством строки проведення переказу, передбачити в договорі банківського рахунку інші, ніж встановлені в абзаці першому цього пункту, строки виконання розрахункових документів клієнта. Порядок виконання таких документів визначається договором між банком і клієнтом та внутрішніми правилами банку.

Згідно з п. 7.1.2. ст. 7 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження прав розпорядження коштами на Рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом (п. 2.2.1 договору).

Пунктами 2.3.3, 2.3.4 договору передбачено, що банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта, у відповідності з чинним законодавством України. У разі відсутності або недостатності коштів на Рахунку Клієнта для здійснення операції та сплати відповідної комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до Банку, здійснювати списання коштів з Рахунку в межах суми встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремо укладеним договором між Клієнтом та Банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення. Забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем в порушення умов пункту 2.3.3., договору та 2.19. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ № 22 від 21.01.2014 р. вчасно не виконано доручення клієнта щодо перерахування з рахунків позивача грошових коштів.

Відповідно до виписок банку за 06.02.2015 року: по рахунку № 4001 вхідне сальдо складало 0,00 грн., було виписано платіжних документів на списання 62,05 грн., з яких списано було 0,00 грн., вихідне сальдо склало 62,05 грн.; по рахунку № 4002 вхідне сальдо складало 0,00 грн., було виписано платіжних документів на списання 9053,66 грн., з яких списано було 0,00 грн., вихідне сальдо склало 9053,66 грн.; по рахунку № 4003 вхідне сальдо складало 0,00 грн., було виписано платіжних документів на списання 12368,75 грн., з яких списано було 0,00 грн., вихідне сальдо склало 12 368,75 грн.

Згідно з ст. 30 Закону „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ вважається завершеним, зокрема, з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача.

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. При цьому, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

У відповідності до статтей 525, 526, 530 ЦК України та статті 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строку відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Так, за приписами частини 3 статті 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму (ст. 1074 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач мав передбачені законом підстави обмежувати права позивача щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на рахунку останнього.

Відповідач у своїх поясненнях від 29.05.2015 та додаткових поясненнях від 17.06.2015 заперечує проти позову, оскільки, в публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Надра" з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці до 05.06.2015 та розпочато процедуру ліквідації з 05.06.2015 року. В зв'язку з цим відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача, що прямо встановлено ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 року прийнято рішення №26 про запровадження з 06.02.2015 року по 06.05.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015 року № 113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Згідно пункту 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи платіжні доручення були передані відповідачу до виконання ще до введення тимчасової адміністрації та початку процедури ліквідації.

А обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої 36 статті, не поширюється, зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

У відповідності до п.8 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому ЗУ "Про банки та банківську діяльність".

Статтею 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України „Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

В п. 5 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено перелік дій, які не можуть бути здійсненні банками під час запровадження тимчасової адміністрації. До даного переліку не входить здійснення розрахунково-касових операцій банками.

Згідно з статтею 50 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

Враховуючи той факт, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку клієнта є власністю клієнта і банк не набуває права власності на вказані грошові кошти, а також враховуючи те, що в силу приписів чинного законодавства України та положень договору про розрахунково-касове обслуговування рахунків банк здійснює зберігання грошових коштів і вчиняє дії спрямовані на розрахунково-касові операції, відтак грошові кошти належні позивачу не підлягають внесенню до ліквідаційної маси банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що запровадження тимчасової адміністрації до Публічного акціонерного товариства „Комерційний Банк „Надра" та початок процедури ліквідації не може перешкоджати здійсненню розрахунково-касових операцій позивача.

Суд звертає увагу, що Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є кредитором Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" в розумінні чинного законодавства, а є клієнтом банку та власником грошових коштів, що є на його рахунках, які обслуговує Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра". А отже грошові кошти, які Чернівецьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності просить Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Надра" перерахувати, належать не банку, а саме позивачу, таким чином банк лише надає послуги клієнту з обслуговування рахунку, тобто фактично виконує розпорядження позивача про перерахування його грошових коштів.

Такуж позиція викладено в постановах Вищого господарського суду України по справі № 910/5560/14 від 29.10.2014, №910/12766/14 від 04.02.2015, №927/1379/14 від 19.02.2015.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги ту обставину, що порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань мало місце ще до віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації банку та процедури ліквідації, колегія суддів з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

З огляду на наведене, враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 у справі № 910/12038/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12038/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко