ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Справа № 916/2313/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Самусенко С.С.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2015 року

та на рішеннягосподарського суду Одеської області від 07 липня 2015 року

у справі №916/2313/15-г

господарського суду Одеської області

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Партнерс"

Товариства з обмеженою відповідальністю " Одеський торговий дім"

про визнання недійсним нікчемного договору та застосування наслідків його недійсності

за участю представників

позивача Чиркін Д.В.

відповідача 1. Сайфудінов О.І.

2. Нікішев О.В.

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС", Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" відповідно до якої просила:

- визнати нікчемний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеській торговий дім" від 23 липня 2014 року який підписаний між Публічним акціонерним товариством Банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС", посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 23 липня 2014 року недійсним;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" повернути Публічному акціонерному товариству Банк "ПОРТО-ФРАНКО" 9,4383 % або 94383/1000000 частин статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКІЙ ТОРГОВИЙ ДІМ";

- визнати за Публічним акціонерним товариством Банк "ПОРТО-ФРАНКО" 9,4383 % (дев'ять цілих, чотири тисячі триста вісімдесят три

десятитисячних) відсотків або 94383/1000000 (дев'яносто чотири тисячі триста

вісімдесят три мільйонних) частин статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКІЙ ТОРГОВИЙ ДІМ";

- Відновити становище, яке існувало до порушення шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" внести зміни до статуту товариства щодо права власності позивача на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" у розмірі 9,4383 % (дев'ять цілих, чотири тисячі триста вісімдесят три десятитисячних) відсотків або 94383/1000000(дев'яносто чотири тисячі триста вісімдесят три мільйонних) частин.

Позовні вимоги мотивовані проведенням 23.07.2014 року перевірки уповноваженою особою Фонду Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім", в результаті якою виявлено, що зазначений договір є нікчемний відповідно до п.3 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме вартість частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" нижче від звичайних.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07 липня 2015 року (суддя Горячук Н.О.) залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2015 року (судді Колоколов С.І., Савицький Я.Ф., Принцевська Н.М.) у справі №916/2313/15 у позові Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звіт про оцінку вартості частки 9,4383 у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" від 23 липня 2014 року не може прийматись судом як доказ, у зв'язку з тим, що не має усієї інформації, в порушення п.52 та 53 НС № 1 в звіті відсутній будь-який аналіз діяльності підприємства, його правового стану, ефективності використання майна та не зроблені врахування впливу цих факторів на вартість.

Суд апеляційної інстанції погодившись з прийнятим у справі рішенням, залишив його без змін, однак змінив його мотивувальну частину зазначивши, що наданий та здійснений позивачем звіт про оцінку майна, який станом на час підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" від 23 липня 2014 року становить 15 078 224,00 грн. не може прийматись як належний доказ, оскільки ст.54 ЗУ "Про господарські товариства" передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково у натуральній формі.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішенням та постановою Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Одеської області від 07 липня 2015 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 липня 2014 року між Акціонерним банком "ПОРТО-ФРАНКО" (Продавець) та ТОВ "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" яка становить 9,4383 % або 94383/1000000 частин статутного капіталу товариства (т.1 а.с.12-13).

Пунктом 1.3 договору передбачено, що відповідно до Статуту ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" номінальна вартість всієї частки, що належить продавцю, на день підписання цього Договору становить 3 382 790,00 грн., що становить 9,4383 відсотків статутного капіталу ТОВ, відчужується частка у розмірі 3 382 790 грн., що становить 9,4383 відсотків.

Відповідно до п.2.2, ціна договору складає 3 382 790,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 26 вересня 2014 року №610 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 вересня 2014 року прийнято рішення №103 про запровадження з 29 вересня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АБ "ПОРТО-ФРАНКО".

Так, тимчасову адміністрацію в АБ "ПОРТО-ФРАНКО" запроваджено строком на 3 місяці з 29 вересня 2014 року по 29 грудня 2014 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Уповноваженою особою Фонду Красюком І.І. була проведена перевірка Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ОДЕСЬКІЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" від 23 липня 2014 року та виявлено, що зазначений договір є нікчемним за ознаками п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (т.1 а.с.28-50).

Відповідно до зазначеної оцінки корпоративних прав у вигляді 9,4383 відсотків частки у статутному капіталі ТОВ "ОДЕСЬКІЙ ТОРГОВИЙ ДІМ", вартість об'єкта станом на 23 липня 2014 року складала 15 078 224,00 грн.

Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним нікчемного Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" від 23 липня 2014 року з зобов'язанням ТОВ "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" повернути 9,4383 % або 94383/1000000 частин статутного капіталу ТОВ "ОДЕСЬКІЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" та визнати за позивачем і встанови за останнім становище відносно зазначеної вище частки за допомогою внесення змін до статуту товариства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п.7.1.1. Статуту ТОВ "Одеський торговий дім" (в редакції який затверджено протоколом загальних зборів учасників № 5 від 13 грудня 2011 року) частки у статутному капіталі Товариства розподіляються наступним чином:

- ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ПОРТО-

ФРАНКО" володіє часткою Статутного капіталу Товариства, у розмірі 3 382 790 (три

мільйони триста вісімдесят дві тисячі сімсот дев'яносто) грн. 00 коп., що становить

9,4383% Статутного капіталу Товариства та надає право на 9,4383% голосів при

голосуванні на загальних зборах учасників (т.1а.с.100).

21 липня 2014 року відповідно до протоколу № 71/1 засідання Наглядової ради АБ "Порто-франко" було прийнято рішення про продаж частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" у розмірі 3 382 790 (три мільйони триста вісімдесят дві тисячі сімсот дев'яносто) грн. 00 коп., що становить 9,4383% Статутного капіталу Товариства учасникам або третім особам (т.1 а.с.167)

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Одеський торговий дім" № 1 від 23 липня 2014 року, присутні учасники зборів та їх представники вирішили прийняти відмову учасників Товариства від переважного права на придбання частки у статутному капіталі Товариства, продати Товариству з обмеженою відповідальністю "БЛЕК СІ ПАРТНЕРС" частку у статутному капіталі товариства у розмірі 3 382790,00 грн., що надає право на 9, 4383% голосів Статутного капіталу товариства (т.1 а.с.148-154).

23 липня 2014 року між ПАБ "Порто-франко" (Продавець) та ТОВ "Блек Сі Партнере" (Покупець) укладений Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім", який посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі № 1331, відповідно до п.1.1 якого зазначено, що предметом цього Договору є купівля-продаж за грошові кошти частки, яка належить Продавцю у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ", далі - "Товариство", (місцезнаходження: 65012, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Новощепний ряд, будинок 2; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 23862916; Статут зареєстрований Скіцан О.В. - державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради, дата реєстрації 02.08.2011, номер запису 1 042281). (т.1 а.с.166).

Частка, що відчужується, становить 9, 4383% відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ", і належить Продавцю на праві власності, що підтверджується установчими документами Товариства. Продавець свідчить, що частка, у розмірі 3 382 790 грн. 00 коп., що становить 9, 4383% Статутного капіталу Товариства, внесена Продавцем в повному обсязі до дня підписання цього Договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що рішення щодо продажу зазначеної частки прийнято уповноваженим органом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" (Протокол загальних зборів учасників № 1 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до Статуту ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ТОРГОВИЙ ДІМ" номінальна вартість всієї частки, що належить Продавцю, на день підписання цього Договору становить 3 382 790 грн. (п.1.3).

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що ціна договору складає 3 382 790 (три мільйони триста вісімдесят дві тисячі сімсот дев'яносто) грн. 00 коп., що є вартістю частки, яку Покупець зобов'язується сплатити Продавцю.

Розділом 3 договору передбачена передача права власності на частку, що відчужується, Покупець стає правонаступником всіх майнових прав та обов'язків, пов'язаних з відчуженням частки, у відповідності до законодавства України. Після підписання цього договору Покупець зобов'язується подати до державного реєстратора та органів місцевого самоврядування на реєстрацію - зміни до установчих документів Товариства, де він зазначений як учасник Товариства.

Під час укладення зазначеного договору купівлі-продажу сторонами були дотримані всі вимоги, що встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу (в редакції, чинній на час укладення спірного договору), а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом. При цьому, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до частини 3 п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" N 13 від 24.10.2008 року, особа, яка придбала частку в статутному капіталі ТОВ, здійснює права і виконує обов'язки учасника з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У даному випадку таким правочином є договір купівлі-продажу частки статутного капіталу від 23 липня 2014 року.

Статтею 334 Цивільного кодексу України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно п. 7.7 статуту ТОВ "Одеський торговий дім", в редакції 2011 року, учасники товариства можуть за згодою решти Учасників відступити свою частку (її частину) одному чи кільком Учасникам цього ж Товариства або третім особам. Учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) Учасника. У разі, якщо ініціативу щодо переважного права купівлі частки (її частини) Учасника виявили декілька Учасників, реалізація переважного права купівлі здійснюється ними пропорційно до розмірів належних їм часток у статутному капіталі. Купівля здійснюється за ціною та на умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо Учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом на придбання частки протягом місяця з дня письмового повідомлення про намір Учасника продати частку (її частину), частка (її частина) Учасника може бути відчужена третій особі.

У пункті 7.9 статуту ТОВ "Одеський торговий дім", в редакції 2011 року, зазначено, що під час передачі (відступленні) частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який передав (відступив) її повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається або копія рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників), завірена в установленому порядку, або нотаріально посвідчена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально посвідчений документ про передання права засновника (учасника) іншій особі, або рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) зі складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

З наведеної норми Закону випливає, що у випадку внесення змін до установчих документів, додатково подаються нотаріально завірена копія заяви фізичної особи про вихід зі складу засновників (учасників), або нотаріально завірена копія документа про перехід частки учасника у статутному капіталі товариства.

Вимогами ч. 4 ст. 82 Господарського кодексу України та ст. 143 Цивільного кодексу України статут Товариства з обмеженою відповідальністю обов'язково повинен містити інформацію про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, про розмір частки кожного учасника.

Оскільки частка в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю є майновим правом учасника господарського товариства, при відчуженні (передачі) такої частки її власником іншій особі відбувається зміна учасників господарського товариства. Інформація про зміни до установчих документів юридичної особи підлягає обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Статтею 53 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її вже сплачено.

У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Перехід прав на частку у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю врегульовано статтею 147 Цивільного кодексу України, відповідно до якої учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Таким чином, вихід учасника із товариства та продаж частки іншій особі мають різну правову природу та відповідно різні юридичні наслідки. Зокрема, у разі продажу частки іншій особі учасник-продавець втрачає право на отримання від товариства оплати вартості частки майна товариства, пропорційну розміру частки учасника у статутному капіталі товариства.

Законом, ВР України, від 23.02.2012, № 4452-УІ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" п.4 ст.51 передбачено, що Уповноважена особа Фонду може здійснювати продаж фізичним та/або юридичним особам таких активів банку, акцій приватного акціонерного товариства або часток товариства з обмеженою відповідальністю, які належать банку і викуповуються цим товариством або учасниками (акціонерами) цього товариства.

Наданий та здійснений позивачем звіт про оцінку майна, яке станом на час підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Одеський торговий дім" від 23 липня 2014 року становить 15 078 224,00 грн. не може прийматись як належний доказ, оскільки ст.54 ЗУ "Про господарські товариства" передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково у натуральній формі.

З огляду на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" було прийнято рішення про відчуження корпоративних прав учасника товариства (позивача) саме за визначеною на цих зборах ціною, а укладення 23 липня 2014 року договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеській торговий дім" є лише наслідком можливості реалізації корпоративних прав Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО", як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім".

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Таким чином, доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає.

З огляду на зазначене. Вищий господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19 листопада 2015 року зі справи №916/2313/15 залишити без змін.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді С. С. Самусенко

В. І. Татьков