РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/28766/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Олександрівської клінічної лікарні м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології автомобільних мийок"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна фінансова інспекція України

про стягнення 54 151,88 грн.

за участю представників:

від позивача:Ліліченко М.В.- представник за довіреністю б/н від 02.01.2016' р.
від відповідача:Щуренко І.С.- представник за довіреністю б/н від 04.01.2016 р.
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулась Олександрівська клінічна лікарня м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології автомобільних мийок" (далі - ТОВ "Сучасні технології автомобільних мийок") про стягнення 54 151,88 грн.

Позов мотивовано тим, що під час ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією України в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва за період з 01.01.2012 р. по 01.05.2014 р., було встановлено порушення фінансово-господарської діяльності, а саме - недоотримання орендної плати на загальну суму 54 151,88 грн. внаслідок виявлених розбіжностей між площею, визначеною у договорах оренди № 417 від 19.10.2010 р. і № 1322 від 20.08.2013 р., та фактично займаною відповідачем площею (тобто у більшому розмірі).

У позові Олександрівська клінічна лікарня м. Києва просить стягнути з відповідача орендну плату за період з 01.01.2012 р. по 01.05.2014 р. в сумі 54 151,88 грн.

Під час розгляду справи по суті представник позивача - Олександрівської клінічної лікарні м. Києва подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, дослідивши яку, суд розцінив як заяву про зміну підстав позову, оскільки заявлена до стягнення сума була визначена ним вже не як орендна плата за договором, а як понесені збитки, з посиланням на ст.ст. 22, 224 ЦК України. Вказана заява відповідно до п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", була долучена до матеріалів справи, але не розглядалась судом, оскільки була подана після початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що площа орендованого приміщення, яка знаходиться у його фактичному користуванні, не перевищує площі, зазначеної у договорах оренди (241,02 кв.м.), а нарахування плати за приміщення, яким він не користується, є безпідставним, просив у позові відмовити.

Представник третьої особи - Державної фінансової інспекції України до суду не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у минулому судовому засіданні вважав, що позов про стягнення недоотриманої орендної плати підлягає задоволенню. Також подав письмові пояснення, відповідно до яких недоотримана орендна плата була розрахована, виходячи з орендної плати за користування земельною ділянкою площею 82,73 кв.м.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2010 р. між Олександрівською клінічною лікарнею м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології автомобільних мийок" (орендар) був укладений договір № 417 про передачу в оренду нерухомого майна лікувально-профілактичних закладів комунальної власності міста Києва (далі - договір оренди-1), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення, загальною площею 241,02 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1, для розміщення автосервісу (технічне обслуговування, мийка та ремонт автомобілів).

Відповідно до п. 7.1 договір оренди-1 вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 19.04.2010 р. до 17.04.2013 р.

На виконання умов договору оренди-1 позивач надав відповідачу нежитлове приміщення, загальною площею 241,02 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1, про що свідчить відповідний акт приймання-передачі нежилого приміщення від 19.05.2010 р.

У подальшому до договору оренди-1 були внесені зміни, шляхом укладення відповідного договору від 20.08.2013 р., за умовами якого Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймає на себе права та обов'язки орендодавця за договором оренди-1 від позивача.

Також у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди-1, 20.08.2013 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології автомобільних мийок" (орендар) та Олександрівською клінічною лікарнею м. Києва (підприємство) був укладений договір № 1322 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір оренди-2), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно, загальною площею 241,02 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1, для розміщення автосервісу (технічне обслуговування, мийка та ремонт автомобілів).

Відповідно до п. 9.1 договір оренди-2 вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 20.08.2013 р. до 18.08.2016 р.

Судом встановлено, що на виконання умов договору оренди-2 позивач надав відповідачу нежитлове приміщення, загальною площею 241,02 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1, про що свідчить акт приймання-передачі нежилого приміщення від 20.08.2013 р.

Також судом встановлено, що з 26.05.2014 р. по 22.07.2014 р. Державною фінансовою інспекцією України (далі - Держфінінспекція) була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Олександрівської клінічної лікарні м. Києва за період з 01.01.2012 р. по 01.05.2014 р., за наслідками якої був складений акт № 04-21/16 від 29.07.2014 р.

З указаного акту вбачається, що в ході перевірки Держфінінспекцією встановлено, що відповідач - ТОВ "Сучасні технології автомобільних мийок" фактично займає приміщення загальною площею 323,75 кв.м., тоді як відповідно до п. 2.1 договорів оренди-1, 2 йому було надано у користування приміщення загальною площею 241,02 кв.м., що на 82,73 кв.м. менше, ніж користується відповідач. Вказане порушення за висновком третьої особи призвело до недоотримання позивачем орендної плати за період з 01.01.2012 р. по 01.05.2014 р. у загальній сумі 54 151,88 грн.

Отже, позивач звернувся до відповідача з даним позовом, оскільки вважає, що виявлені третьою особою недоплачені суми стали результатом порушення умов договорів оренди відповідачем, а тому саме останній має їх відшкодувати позивачу.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

За умовами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Як вже було встановлено судом, на виконання умов договорів оренди-1, 2 відповідачу у користування було надано нежитлове приміщення, загальною площею 241,02 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1 (акти приймання-передачі нерухомого майна 19.05.2010 р. та від 20.08.2013 р.). Вказані обставини (надання нежитлового приміщення, що дорівнює площі фактично займаних приміщень ТОВ "Сучасні технології автомобільних мийок" у розмірі 241,02 кв.м.) підтверджується також актом інвентаризації Олександрівської клінічної лікарні м. Києва від 03.06.2014 р., складеного під час проведення ревізії Держфінінспекцією.

Разом з цим, в ході ревізії Держфінінспекція комісією у складі: заступника головного лікаря, керівника групи матеріального відділу, провідних бухгалтерів Олександрівської клінічної лікарні м. Києва встановила, що ТОВ "Сучасні технології автомобільних мийок", окрім переданого йому нежитлового приміщення площею 241,02 кв.м. займає ще приміщення площею 82,73 кв.м., у якому розміщений шиномонтаж, що є порушенням ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також договорів оренди.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

За висновком суду вказана стаття закону у даному випадку не регулює відносини що виникли між сторонами, оскільки останні регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та договорами оренди.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У статті 21 цього ж Закону передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2.1 договору-1 вартість орендної плати вказується в додатку № 1 до договору на підставі рішення комісії по розгляду питань щодо використання майна, лікувально-профілактичних закладів комунальної власності м. Києва. Додатково до орендної плати, нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством, який сплачується орендарем одночасно з вказаними платежами.

Орендна плата та інші платежі сплачуються орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця. Останнім днем сплати платежів є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (п.п. 2.8, 2.9 договору оренди-1).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди-2 за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 р. № 346250.

Згідно з п. 3.6 договору-2 орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем за користування орендованим приміщенням, загальною площею 241,02 кв.м., сплачувалась орендна плата у встановленому договорами оренди-1, 2 розмірі, що підтверджується копіями виставлених позивачем рахунків-фактури за оренду приміщення та платіжними дорученнями про їх оплату, наявними у матеріалах справи. При цьому заборгованості за договорами оренди-1, 2 внаслідок займання відповідачем приміщення, загальною площею 241,02 кв.м. судом не встановлено, що також не заперечується і позивачем.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином виконував зобов'язання за договорами оренди-1, 2, зокрема з оплати ним займаного приміщення, загальною площею 241,02 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 39/1.

Щодо порушення ТОВ "Сучасні технології автомобільних мийок" умов договорів оренди в частині користування більшою площею на 82,73 кв.м., про що вказує Держфінінспекція у своєму акті ревізії, суд зазначає, що вказане порушення не підтверджено матеріалами справи та умовами укладених сторонами правочинів, оскільки площа у 82,73 кв.м. не є предметом договорів оренди - 1, 2. При цьому інформації, кому саме належить шиномонтаж вказаної площі акти ревізії та обстежень не містять, а відповідачем обставини щодо користування зазначеним приміщенням (шиномантажем площею 82,73 кв.м.) заперечуються.

При цьому розмір недоотриманої орендної плати за користування нерухомим приміщенням позивач з невідомих суду причин нараховує на площу 82,73 кв. м., взявши за основу орендну плату за користування земельною ділянкою, у той же час, коли земельна ділянка не є предметом договорів оренди - 1, 2.

Відповідач надав суду докази про сплату податку за оренду землі протягом січня - грудня 2015 року відповідно до договору про відшкодування витрат балансоутримувачу від 01.07.2010 р., але вказані докази не стосуються предмету позову, тому суд їх не приймає до уваги.

Згідно зі ст.ст. 33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Оскільки, суду не були надані позивачем належні та допустимі докази у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України на підтвердження того, що відповідач орендує більшу площу приміщення, ніж передбачено умовами договорів-1, 2 (на 82, 73 кв.м.), а порушень вказаних договорів оренди (зокрема, щодо оплати орендованої площі у розмірі 241,02 кв.м.) у судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування позивачу збитків у вигляді недоотриманої орендної плати є необґрунтованими та не доведеними у порядку, передбаченому ГПК України, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Олександрівської клінічної лікарні м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології автомобільних мийок", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної фінансової інспекції України про стягнення 54 151,88 грн. відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 25 січня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 1 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.