КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа№ 925/507/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

За участю представників сторін:

від ПАТ „Райффайзен Банк Аваль": Грушевий Ю.В. - довіреність № 653/15 від 13.11.2015.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року

у справі № 925/507/14 (суддя Гура І.І.)

за заявою Уманської Об'єднаної Державної податкової інспекції Головного

Управління Міндоходів у Черкаській області

до Публічного акціонерного товариства «Уманьагрохім»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про продовження строку ліквідаційної процедури, затверджено звіт ліквідатора банкрута та ліквідаційний баланс станом на 14.08.2015 року, ліквідовано ПАТ «Уманьагрохім» як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року та повернути справу до суду першої інстанції для продовження ліквідаційної процедури банкрута, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у справі № 925/507/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Шипка В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. на лікарняному для розгляду справи № 925/507/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 22.12.2015 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Згідно розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року у зв'язку з перебуванням суддів Верховця А.А. та Пантелієнка В.О. у відпустці, для розгляду справи № 925/507/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Гарник Л.Л., Шипко В.В.

Ухвалою суду від 22.12.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Смілянець С.М. просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою суду від 22.12.2015 року продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 20.01.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Згідно розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 року у зв'язку з перебуванням судді Гарник Л.Л. у відпустці та судді Шипка В.В. на лікарняному, для розгляду справи № 925/507/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.

Ухвалою суду від 20.01.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до провадження.

В судовому засіданні представник банку вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження ліквідаційної процедури банкрута.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 20.01.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.05.2014 року порушено провадження у справі за заявою Уманської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області про банкрутство ПАТ «Уманьагрохім», визнано розмір вимог ініціюючого кредитора у сумі 495 517,85 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Смілянця С.М.

Ухвалою суду від 29.07.2014 року за наслідками проведення попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ «Уманьагрохім», до яких судом включено вимоги наступних кредиторів:

- гр. ОСОБА_5 - на суму 1 527 137,00 грн., з яких 1525317,00 грн. в четверту чергу задоволення вимог кредиторів та 1 820,00 грн. в шосту чергу задоволення вимог кредиторів;

- Уманська ОДПІ - на суму 1 019 531,85 грн., з яких 997 950,39 грн. в третю чергу задоволення вимог кредиторів та 21 581,46 грн. в шосту чергу задоволення вимог кредиторів;

- ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" - на суму 7 279,03 в шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Крім того, до реєстру кредиторів окремо внесені вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», які забезпечені заставою на суму 1 370 437,33 грн.

Постановою господарського суду Черкаської області від 02.09.2014 року боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Смілянця С.М.

31.08.2015 року ліквідатор банкрута звернувся до суду з клопотанням про затвердження звіту арбітражного керуючого та ліквідаційного балансу ПАТ «Уманьагрохім», який погоджено, схвалено та затверджено на засіданні комітету кредиторів банкрута 14.08.2015 року (протокол зборів комітету кредиторів ПАТ «Уманьагрохім» № 6 від 14.08.2015 року).

В свою чергу, представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 15.10.2015 року надано суду клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури, яке мотивовано тим, що ліквідатором не в повному обсязі проведено заходи щодо повернення заставного майна банкрута, крім того відповідні заходи на час звернення до суду із вказаним клопотанням тривають.

За наслідками розгляду відповідних клопотань, ухвалою господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про продовження строку ліквідаційної процедури, затверджено звіт ліквідатора банкрута та ліквідаційний баланс станом на 14.08.2015 року, ліквідовано ПАТ «Уманьагрохім» як юридичну особу у зв'язку із банкрутством, провадження у справі припинено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором були вжиті всі можливі заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута та повністю виконані покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки, з огляду на що дійшов висновку про відсутність підстав для продовження процедури ліквідації банкрута.

Але погодитись з таким висновком місцевого господарського суду судова колегія не може, оскільки переглядаючи законність винесення ухвали суду від 18.11.2015 року встановлено наявність порушення норм Закону про банкрутство і як наслідок підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

- у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

- веде реєстр вимог кредиторів;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 37 Закону визначено, що під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором було зроблено ряд запитів до державних органів.

Зокрема, як вбачається зі звіту ліквідатора та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог абз. 13 ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатором банкрута надіслані офіційні запити в державні, правоохоронні та наглядові органи, з метою встановлення ліквідаційної маси банкрута, нерухоме, рухоме майно, печатки та штампи підприємства і т.д.: на адресу Управління Держземагентства в місті Умані та Уманському районі Черкаської області від 25.08.2014 року № 02-08/434-2014; на адресу Управління статистики в Уманському районі, Черкаської області від 25.08.2014 року № 02-08/431-2014; на адресу Уманського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ від 25.08.2014 року № 02-08/432-2014; на адресу Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 25.08,2014 року № 02-08/436-2014; на адресу Укрморрічінспекції від 25.08.2014 року № 02-08/433-2014; на адресу КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 19.09.2014 року № 02-08/471-2014; Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.12.2014 року; Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області; Територіального управління Держгірпромнагляду у Черкаській області; Черкаської митниці Державної фіскальної служби України; Державної авіаційної служби України, тощо. За результатами проведеної роботи встановлено наступне.

Згідно відповіді Управління Держземагентства в Уманському районі Черкаської області від 08.09.2014 року № 6007/7119 земельні ділянки в м. Умань та Уманському районі за ПАТ «Уманьагрохім» не обліковуються; згідно відповіді Управління статистики в Уманському районі від 04.09.2014 року № 34-05/510 ПАТ «Уманьагрохім» до органів статистики не звітувалося; згідно відповіді Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів по обслуговуванню м. Умань, Уманського, Жашківського, Маньківського, Христинівського та Монастирищенського районів від 06.09.2014 року № 3365 за банкрутом зареєстровані транспортні засоби не значаться; згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 08.09.2014 року № 2297 протягом існування підприємства, 09.12.2011 року проводилася реєстрація техніки, яка була знята з обліку у зв'язку з вибракуванням (списанням), свідоцтва про реєстрацію та державні номерні знаки вилучено, зберігаються в інспекції до настання граничного терміну зберігання; згідно інформації Регіонального відділення ФДМУ по Черкаській області від 09.10.2014 року № 18-09-4810 встановлено, що державна частка в статутному капіталі ПАТ «Уманьагрохім» відсутня. План приватизації виконано в повному обсязі. На балансі ПАТ «Уманьагрохім» за даними ФДМУ залишився двохквартирний житловий будинок 1978 року, який розташований на території села Розсішки, Христинівського району, Черкаської області. 1/2 будинку була передана Розсішківській сільській раді та оформлено свідоцтво про право власності. Інша частина будинку не передана у комунальну власність. На разі фізичною особою надано документи для оформлення свідоцтва про право власності в органи Державної реєстрації, які знаходяться у процесі виготовлення; відповідно інформації УДАІ УМВС від 06.09.2014 року № 3365 транспортні засоби за ПАТ «Уманьагрохім» не значаться; відповідно до інформації Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 07.10.2014 року № 09/04/18625 в Державному реєстрі випусків цінних паперів ПАТ «Уманьагрохім» відсутня інформація щодо реєстрації випусків цінних паперів. Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.12.2014 року № 40-3-223 станом на 22.12.2014 року у Єдиному реєстрі інформація щодо наявності дозвільних документів на виконання будівельних робіт у ПАТ «Уманьагрохім» відсутня; Черкаської митниці ДФС України від 23.12.2014 року № 624/23-70-10-45 згідно з даними програмно-інформаційного комплексу ЄАІС ПАТ «Уманьагрохім» не перебуває на обліку у зоні діяльності Черкаської митниці ДФС, як особа, що здійснює операції з товарами. Митне оформлення у зоні діяльності Черкаської митниці товариством не здійснювалось. Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 03.10.14 року № 1890-05/1/1-14 ПАТ «Уманьагрохім» власником суден не значиться. Державної авіаційної служби від 06.01.2015 року № 20.1.19-66 «Про повітряні судна» встановлено, що за ПАТ «Уманьагрохім» повітряні судна не значаться.

Крім того, згідно ч. 6 ст. 41 Закону про банкрутство протягом 15-ти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням посадовими особами ПАТ «Уманьагрохім» зазначених вимог закону, ліквідатором ПАТ «Уманьагрохім» було подано заяву про зобов'язання посадових осіб передати документацію. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.01.2015 року № 925/507/14 зобов'язано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передати ліквідатору ПАТ «Уманьагрохім» всю бухгалтерську та іншу документацію, печатки та штампи, матеріальні та інші цінності ПАТ «Уманьагрохім», трудовий архів Уманського районного об'єднання «Сільхозхімія», правонаступником якого є ПАТ «Уманьагрохім».

На виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 20.01.2015 року було передано трудовий архів ОСОБА_6, про що складено акт від 22.01.2015 року.

17.04.2015 між директором ПАТ «Уманьагрохім» ОСОБА_6 та ліквідатором ПАТ «Уманьагрохім» був складений акт прийому - передачі наказів з кадрових питань з 1980 по 2012 рр., журналу обліку руху трудових книжок 1980-2012, трудових книжок працівників в кількості 64 шт.

За актом прийому - передачі ліквідатором було передано до архівного відділу Уманської РДА книги обліку розрахунків по оплаті праці та наказів з кадрових питань ПАТ «Уманьагрохім» за 1980-2011.

Оскільки в добровільному порядку інша частина ухвали господарського суду Черкаської області від 20.01.2015 року не виконана, арбітражний керуючий - ліквідатор ПАТ «Уманьагрохім» звернувся до суду із заявою від 10.03.2015 року № 02-01/08/633-2015 про видачу наказів для пред'явлення їх до виконання.

Однак, у процесі ліквідаційної процедури ліквідатором ПАТ «Уманьагрохім» встановлено, що 15.01.2013 року ВАТ «Уманьагрохім» в особі ОСОБА_6 уклало Договір зберігання документів підприємства із ТОВ «Блу Оіл Компані». Зберігання документів ВАТ «Уманьагрохім» здійснювалося за адресою: с. Добра, Маньківського району, Черкаської області.

Відповідно до акту приймання - передачі до договору зберігання від 15.01.2013 року ВАТ «Уманьагрохім» передало, а ТОВ «Блу Оіл Компані» прийняло документи ВАТ «Уманьагрохім» згідно переліку на зберігання в кількості 103 томів, що стверджується підписами сторін на акті та печатками підприємств.

Листом від 11.03.2013 року № 21 ТОВ «Блу Оіл Компані» (Зберігач) повідомив, що в результаті сходу талих снігових мас документи перебували у несприятливому середовищу, що пов'язано із діями непереборної сили, стихійним лихом. В результаті незалежних від Зберігача обставин, документи ВАТ «Уманьагрохім» втратили свій первісний стан до неможливості їх подальшого використання.

Відповідно до листа ПАТ «Уманьагрохім» (за підписом ОСОБА_6.) встановлено, що посадові особи намагалися вирішити питання у правовому руслі, однак у зв'язку із нестійкою фінансовою ситуацією, важелі впливу застосувати так і не вдалося.

За результатами отриманих документів встановлено, що документи ПАТ «Уманьагрохім» посадовими особами підприємства не передані з об'єктивних причин, що підтверджується належними та допустимими доказами, наданими ОСОБА_6, на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.01.2015 року.

З метою підтвердження вказаних фактів, ліквідатор ПАТ «Уманьагрохім» звернувся до ТОВ «Блу Оіл Компані» щодо надання належно завірених копій документів, на які посилалася ОСОБА_6, на що було отримано лист від 04.06.2015 року № 05 із наданням належно завірених документів. Вказана інформація міститься в матеріалах справи про банкрутство ПАТ «Уманьагрохім».

На виконання вимог Закону про банкрутство, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 року № 1365/26142 та постанови Господарського суду Черкаської області від 02.09.2014 року у справі № 925/507/14, видано відповідний наказ (про призначення інвентаризації та створення робочої інвентаризаційної комісії) за № 1 від 20.05.2014 року та проведено інвентаризацію основних засобів на підприємстві з метою формування ліквідаційної маси.

Ліквідатором банкрута та членами інвентаризаційної комісії за результатами інвентаризації за місцезнаходженням банкрута встановлено, що будь-яких активів ПАТ «Уманьагрохім» виявити не вдалося, майна, що може бути включене до ліквідаційної маси - не виявлено. Відповідні акти наявні матеріалах справи.

Фінансовий аналіз боржника не проводився у зв'язку із фактичною відсутністю фінансової та бухгалтерської документації банкрута.

Крім того, під час здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено відсутність заборгованості по заробітній платі.

За вказаних обставин, враховуючи, що зареєстроване майно за ПАТ «Уманьагрохім» відсутнє, а внаслідок проведення неодноразових інвентаризацій як в процедурі розпорядження майном так і в процедурі ліквідації активів підприємства не виявлено, суд першої інстанції дійшов висновку про затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута та ліквідацію останнього.

Однак, колегія суддів вважає, що такі дії ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута є недостатніми та обмеженими, оскільки ним не здійснені реальні заходи щодо виявлення та повернення іпотечного майна, яке належало банкруту до порушення справи про банкрутство, що знаходиться у третіх осіб.

В ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна, що знаходиться у третіх осіб (виявлення та визнання недійсними угод боржника про відчуження майна, виявлення дебіторської заборгованості тощо). Таким чином, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 04.12.2013 року у справі № 43/71 та від 20.05.2014 року у справі № 38/5005/6219/2012).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2014 року ухвалою господарського суду Черкаської області затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ «Уманьагрохім», до якого, зокрема включено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 1 377 716,36 грн., в т.ч. - 1 370 437,33 грн. внесено окремо, як вимоги забезпечені іпотекою майна боржника.

Вказані вимоги банку ґрунтуються на наступному.

Так, 21.07.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 010/02-47/1326-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 010 000,00 грн. строком до 20.09.2014 року зі сплатою 13,5% річних.

25.09.2007 року між банком та ПАТ «Уманьагрохім» в забезпечення вимог, що випливають з кредитного договору № 010/02-47/1326-07 від 21.09.2007 року, було укладено договір іпотеки № 010/02-47/1326-07і, посвідчений приватним нотаріусом Уманського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 2526, згідно якого в іпотеку Банку надано нерухоме майно, а саме комплекс будівель та споруд складського призначення, загальною площею 1482,2 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 3,7188га, який перебуває у користуванні ПАТ «Уманьагрохім».

Право власності на зазначене майно банкрута у даній справі підтверджується наказом Черкаського регіонального управління Фонду державного майна України № 448-АТ від 25.04.1996 року та наказу Черкаського регіонального управління Фонду державного майна України № 1646-11А від 17.11.1998 року, які зареєстровані в Уманському виробничому підрозділі «Черкаського обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації» у книзі № 2, запис 253, за реєстраційним номером № 9967133; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16005741, виданим 20.09.2007 року Уманським виробничим підрозділом «Черкаського обласного об'єднання бюро технічної інвентаризації»; постановою Уманського міськрайонного суду від 22.03.2013 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року у справі № 2318/2474/12, а також рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2012 року у справі № 22ц-2390/995/12.

25.05.2011 року господарським судом Черкаської області задоволено позовні вимоги банку та стягнуто з ВАТ «Уманьагрохім» заборгованість за кредитним договором у розмірі 711 879,17 грн. за рахунок заставного майна.

При підготовці майна до реалізації з прилюдних торгів встановлено, що відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 02.08.2011 року вказане іпотечне майно перейшло у власність ОСОБА_5, яка зареєструвала за собою право власності на вказане нерухоме майно в органах БТІ та звернулась із заявою про зміну адреси спірного майна.

Рішенням № 50 від 25.08.2011 року виконавчий комітет Піківецької сільської ради змінив адресу майнового комплексу з АДРЕСА_1.

Згодом, ОСОБА_5 передала іпотечне майно у власність ТОВ «Ресурс Центр-М», яке в свою чергу, звернулося до виконавчого комітету Піківецької сільської ради та отримав рішення № 63 від 24.11.2011 року про оформлення та видачу свідоцтва на право власності на комплекс, що розташований у АДРЕСА_1.

01.12.2011 року виконавчим комітетом Піківецької сільської ради було видано свідоцтво про право власності ТОВ «Ресурс Центр-М» на нерухоме майно за вищевказаною адресою.

Як вбачається з листа Уманського виробничого підрозділу «Черкаського обласного об'єднання БТІ» від 23.09.2014 року за вих. №228, 29.12.2011 року ТОВ «Ресурс Центр-М» продало будівлю складу літ. «В», що складає 21/100 від комплексу будівель, під яку було відведено окрему земельну ділянку та виконавчим комітетом Піківецької сільської ради присвоєно адресу: АДРЕСА_1.

23.04.2012 року на майно, що залишилось у ТОВ «Ресурс Центр-М» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення № 16 від 22.02.2012 року виконавчим комітетом Піківецької сільської ради видано свідоцтво на право власності.

Однак, рішенням апеляційного господарського суду Черкаської області від 28.03.2012 року, залишеним без змін ухвалою ВССУ від 11.12.2012 року, рішення Уманського міськрайонного суду від 02.08.2011 року скасовано, в тому числі в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на предмет іпотеки і дві земельні ділянки площею 1,4370 га та 0,034 га за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2013 року у справі 2318/2474/12, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2013 року, позові вимоги банку задоволено частково, а саме: визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Піківецької сільської ради № 50 від 25.08.2011 року про зміну адреси спірного майна з АДРЕСА_1. та № 63 від 24.11.2011 року про оформлення та видачу свідоцтва ТОВ «Ресурс Центр-М» на право власності на комплекс; скасовано свідоцтво від 01.12.2011 року, яке видане виконавчим комітетом Піківецької сільської ради на право власності за ТОВ «Ресурс Центр-М» на нерухоме майно за адресою Черкаська область, Уманський район, АДРЕСА_1; визнано незаконними дії Уманського відділку КП «ЧООБТІ» щодо реєстрації права власності за ТОВ «Ресурс Центр-М», скасовано реєстрацію права власності за ТОВ «Ресурс Центр-М».

Проте, відповідно до інформаційної довідки від 13.01.2015 року № 32165002 з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна, 17.06.2013 року за ТОВ «Ресурс Центр-М» зареєстровано право власності (запис № 1361395) на нерухоме майно за адресою Черкаська область, Уманський район, АДРЕСА_1, яке виникло на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 23.04.2012 року. Крім того, з цієї довідки вбачається, що згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 03.11.2014 року спірне майно разом із земельними ділянками передані в іпотеку ОСОБА_9 за загальною сумою зобов'язання 50 000,00 грн. із терміном повернення 01.02.2015 року.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що спірне майно, яке належить банкруту та було передано в іпотеку банку, наразі зареєстровано за ТОВ «Ресурс Центр-М» на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 23.04.2012 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 року, накладено арешт на майно, яке належить ПАТ «Уманьагрохім» та зареєстроване за ТОВ «Ресурс Центр-М».

Як вбачається зі звіту ліквідатора, у зв'язку з наявними судовими рішеннями про скасування права власності на іпотечне майно за третіми особами, останній звернувся до Держаної реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області із заявою від 18.12.2014 року № 02-01/08/536-2014 про поновлення реєстрації права власності банкрута на нерухому майно - комплекс за адресою АДРЕСА_1.

Але, у відповідь на вказаний лист ліквідатора реєстраційною службою своїм листом від 22.01.2015 року № 10/08-04-14 повідомлено заявника про встановлені чинним законодавством форму та порядок звернення з відповідною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також необхідний перелік документів, які додаються до заяви, що не було виконано ліквідатором.

Також Реєстраційна служба у своєму листі звернула увагу заявника на неможливість реєстрації права власності за ПАТ «Уманьагрохім» без попереднього скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на спірне майно за ТОВ «Ресурс Центр-М».

Крім того, зазначено, що у разі подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у відповідності до вимог нормативно-правових актів, державним реєстратором буде прийнято рішення згідно чинного законодавства.

Аналізуючи вказаний лист держаної реєстраційної служби, судова колегія дійшла висновку, що він за своєю суттю не є рішенням про відмову у вчиненні дій реєстраційною службою, а є лише роз'ясненням порядку звернення та проведення державної реєстрації прав.

Натомість, вважаючи вищезазначений лист Держаної реєстраційної служби відмовою у здійсненні реєстрації, ліквідатором подано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області адміністративний позов про зобов'язання Реєстраційну службу Уманського міськрайонного управління юстиції зареєструвати за ПАТ «Уманьагрохім» право власності на комплекс нерухомого майна, за наслідками якого постановою суду від 20.07.2015 року відмовлено у його задоволенні у зв'язку з недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається у своєму позові, оскільки будь-якого рішення про відмову у вчиненні дій реєстраційною службою не виносилося, а тому не зрозуміло, яке рішення просить скасувати позивач.

В порушення вимог Закону про банкрутство, ліквідатор повторно не звертався до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з урахуванням вимог, які зазначено у листі, а також не звертався до суду з апеляційною скаргою на відповідну постанову суду першої інстанції від 20.07.2015 року, чим не повністю виконав покладені на нього обов'язки щодо повернення спірного майна у власність банкрута.

Колегія суддів також звертає увагу, що наразі в проваджені Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває адміністративна справа за адміністративною позовною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання незаконними та скасування рішення № 16 і свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 23.04.2012 року, виданого виконавчим комітетом Піківецькою сільською радою Уманського району Черкаської області ТОВ «Ресурс Центр-М» на спірне нерухоме майно, яке розташовано за адресою Черкаська обл., Уманській р-н, АДРЕСА_1 із залученням до справи ПАТ «Уманьагрохім» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

На даний факт суд першої інстанції уваги не звернув та не дав йому жодної правової оцінки, що також підтверджує помилковість затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі у зв'язку із ліквідацією ПАТ «Уманьагрохім».

За таких обставин, оскільки вказане вище нерухоме майно, яке належало на праві власності банкруту та перебувало в іпотеці у банка, було відчужене на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, проте встигло перейти до третіх осіб, а також враховуючи, що деякі заходи щодо повернення цього майна у власність банкрута на час розгляду справи в суді першої інстанції тривали, то колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для затвердження поданого звіту, а бездіяльність ліквідатора ПАТ «Уманьагрохім» щодо повернення майна банкрута порушує законні права та інтереси ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як заставного кредитора, та свідчить про те, що ліквідатором, всупереч вимогам ст. 41 Закону не вжито вичерпних заходів з повернення іпотечного майна банкрута.

Відповідно до п. 6 ст. 40 Закону про банкрутство провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому ст. 32 цього Закону.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, встановленню відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про передчасність подання ліквідатором на затвердження суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу з огляду на невчинення всіх залежних від нього дій, спрямованих на захист інтересів кредиторів та виявлення активів підприємства, належного припинення юридичної особи.

В свою чергу, висновок суду щодо відсутності підстав для продовження строку ліквідаційної процедури колегія суддів вважає помилковим, оскільки на час подання на затвердження звіту ліквідатора та його розгляду у суді першої інстанції не була досягнута визначена ст. 37 Закону мета ліквідаційної процедури, а саме не були задоволені вимоги заставного кредитора шляхом продажу майна банкрута, яке перебувало в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та незаконним шляхом було відчужено на користь третіх осіб, а відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не позбавлений права на продовження строку ліквідаційної процедури.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Згідно із пунктами 1, 4 частини 1 статті 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального права.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію юридичної особи - ПАТ «Уманьагрохім» та припинення провадження у справі про банкрутство є передчасною та такою, що прийнята з порушенням норм Закону при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду Черкаської області для подальшого розгляду на стадію ліквідації.

Керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року у справі № 925/507/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 18.11.2015 року у справі № 925/507/14 скасувати.

3. Справу № 925/507/14 направити до господарського суду Черкаської області для подальшого розгляду на стадію ліквідації.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 25.01.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна