ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Справа № 915/1936/15

м. Миколаїв

За позовом: Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, 55000, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Дружби народів, 8

до відповідача: Комунального підприємства Служба комунального господарства, 55001, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Набережна енергетиків, 30

про: визнання договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. укладеним в редакції позивача, визнання протоколу узгодження розбіжностей по договору на постачання теплової енергії №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. укладеним в редакції позивача.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:ОСОБА_1 (довіреність №03/1672 від 19.10.2015р.)

Від відповідача: ОСОБА_2 ( довіреність №1006 від 10.12.15р.)

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №0150-07/1857/319 від 21.10.2015р. укладеним в редакції позивача; визнання протоколу узгодження розбіжностей по договору на постачання теплової енергії №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. укладеним в редакції позивача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним:

в процесі погодження умов по договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №0150-07/1857/319 від 21.10.2015р. сторони не досягли згоди щодо оплати відповідачем в цілому за постачання теплової енергії на такі обєкти, що перебувають на його балансі як:

-будівля Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23;

-будівля банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2 в м. Южноукраїнську, оскільки відповідач мотивує свою відмову тим, що чисельні приміщення вказаних будівель за договорами оренди постійно передаються ним у користування підприємцям та іншим особам, у звязку з чим він вважає, що позивач має укладати договори на постачання теплової енергії саме з ними.

Позивач вважає, що заперечення відповідача порушують приписи ст.1 Закону України «Про теплопостачання», ст.24 Закону України «Про теплопостачання», він вважає, що відповідачем помилково ототожнюється поняття «теплопостачання» та «надання послуг з централізованого теплопостачання», тобто при розгляді спору щодо укладення договору на постачання теплової енергії не можуть застосовуватися положення закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки вказаний закон регулює відносини, повязанні лише з наданням послуг а не товару.

Також, в судовому засіданні 27.01.2016р. позивач звернувся з заявою (з посиланням на норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України) про доповнення позовних вимог п.4 такого змісту: в силу п.29 договору №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вважати дію договору продовженою до 31.12.2016р.

Суд відхилив вказане клопотання із тих підстав, що приписом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до початку розгляду справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вказана вище заява подана після початку розгляду справи по суті, вона не стосується зміни предмету чи підстав позову.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що спір фактично стосується п. 6.3 договору №050-07/1857/319 від 21.10.2015р., пунктів 1 та 4 Додатку №2 до цього договору відносно опалювальних площ обєктів -будівля Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23 та будівля банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2 в м. Южноукраїнську, а також теплового навантаження, середнього теплового потоку на опалення, річного споживання теплової енергії вказаних обєктів.

Також ним вказано, що він є дійсно балансоутримувачем будівель Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23 та банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2 в м. Южноукраїнську.

Южноукраїнською міською радою рішенням № 264 від 14.07.2011 р. затверджений Типовий договір оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, в якому пунктом 6.11. Розділу 6 «Обовязки Орендаря» передбачено, що орендар зобовязаний у тижневий термін з моменту вступу у користування Майном встановити індивідуальні прилади обліку та в 5-ти денний термін укласти прямі договори з відповідними підприємствами на користування комунальними послугами (тепло, водопостачання та водовідведення, технічне обслуговування інженерних мереж, енергопостачання, вивіз твердих-побутових відходів), впорядкувати земельні відносини та надати копії документів Орендодавцю).

З огляду на вищезазначене, відповідач вважає, що позивач повинен укласти договори на постачання теплової енергії з кожним з орендарів вказаних вище приміщень в будівлях за адресою вул. Дружби Народів,23 та Парковій, 2 в м. Южноукраїнську.

Також відповідач, з посилання на норми Закону України» «Про житлово-комунальні послуги» зазначив, що у нього відсутня ліцензія на постачання теплової енергії, він не є безпосереднім споживачем комунальних послуг, а такими споживачами є орендарі приміщень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд

встановив:

приписом ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

На виконання вказаної норми відповідачем направлено позивачу пропозицію укласти договір на постачання теплової енергії, про що свідчить листі № 736 від 12.10.2015 року(т.1 а.с.31), згідно до якого відповідач просить подати тепло з 14.10.2015 року до обєктів, що знаходяться на його балансі.

Позивач вказану пропозицію прийняв та 12.10.2015р. направив відповідачу проект договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. з Додатками №1 та №2(т.1 а.с.36.46)

22.10.2015р. відповідач повернув позивачу проект договору з додатками та проколом розбіжностей(т.1 а.с.33, 47-48).

При складанні Протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2015р. за вказаним вище договором(т.1 а.с.49-51) сторони не досягли згоди, що й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне:

Як свідчать надані сторонами докази (Протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2015р.), письмові та усні пояснення представників сторін, спір по договору стосується розбіжностей по п. 6.3. договору, пунктів 1, 1.2.,1.3.,1.4., 4, 4.3., 4.4. Додатку №2 договору, а саме стосовно опалювальних площ обєктів - будівлі Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23, будівлі банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2 в м. Южноукраїнську, а також теплового навантаження, середнього теплового потоку на опалення, річного споживання теплової енергії вказаних обєктів.

Суд вважає обґрунтованими та правомірними положення п.6.3. проекту договору та пунктів 1, 1.2.,1.3.,1.4., 4, 4.3., 4.4. Додатку №2 до цього договору,запропоновані позивачем, оскільки:

як зазначено в п.1 спірного договору одним з його предметів є постачання теплової енергії. Отже, правовідносини з укладання та виконання такого виду договорів регулюються Законом України «Про теплопостачання» (а не Законом України «Про житлово-комунальні послуги», як помилково вказує відповідач).

Приписом ч.3 ст.179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування

Стаття 24 Закону України «Про теплопостачання» зобовязує споживача теплової енергії своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Як встановлено ст.1 Закону України «Про теплопостачання», балансоутримувачем будинку є власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідач надав докази того, що він є балансоутримувачем будівлі Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23, будівлі банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2.

Отже, він є споживачем теплової енергії, яка поставляється позивачем на вказані вище обєкти.

Суд відхиляє посилання відповідача на Типовий договір оренди майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста (затверджений Южноукраїнською міською радою рішенням № 264 від 14.07.2011 р.), в якому пунктом 6.11. Розділу 6 «Обовязки Орендаря» передбачено, що орендар зобовязаний у тижневий термін з моменту вступу у користування Майном встановити індивідуальні прилади обліку та в 5-ти денний термін укласти прямі договори з відповідними підприємствами на користування комунальними послугами (тепло, водопостачання та водовідведення, технічне обслуговування інженерних мереж, енергопостачання, вивіз твердих побутових відходів), впорядкувати земельні відносини та надати копії документів Орендодавцю), оскільки позивач не є постачальником комунальних послуг, як уже було зазначено вище, а є постачальником(продавцем) теплової енергії.

Саме відповідач є тим субєктом господарювання, який надає комунальні послуги, в тому числі й з теплопостачання. При цьому, ліцензія на постачання теплової енергії йому не потрібна, оскільки цією діяльністю він при наданні комунальних послуг з теплопостачання не займається. Таким чином, саме відповідач є тією стороною в договорі з орендарями, як вказано в вищезазначеному Типовому договорі.

На підставі вищенаведеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання п. 6.3. договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. укладеним в редакції позивача.

Оскільки, стосовно інших положень договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №050-07/1857/319 від 21.10.2015р.(крім Додатку №2 до договору) у сторін розбіжностей немає, тобто спір по ним відсутній, то в цій частині провадження слід припинити з підстав, передбачених п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги факт встановлення судом того, що споживачем теплової енергії по обєктам будівля Будинку побуту «Чайка» по вул. Дружби Народів,23, будівля банно-прального комбінату по вул. Парковій, 2 в м. Южноукраїнську є саме відповідач(а не орендарі нежитлових приміщень вказаних обєктів), то протокол узгодження розбіжностей по договору №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. є таким, що укладений в редакції позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково:

Визнати п. 6.3. договору на постачання теплової енергії, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. між Комунальним підприємством Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, 55000, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Дружби народів, 8 / та Комунальним підприємством Служба комунального господарства, 55001, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Набережна енергетиків, 30, / укладеним в редакції позивача.

Визнати протокол узгодження розбіжностей по договору №050-07/1857/319 від 21.10.2015р. між Комунальним підприємством Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, 55000, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Дружби народів, 8 / та Комунальним підприємством Служба комунального господарства, 55001, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, вул. Набережна енергетиків, 30, / укладеним в редакції позивача.

В іншій частині позову провадження у справі припинити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2016р.

Суддя Л.І. Васильєва