ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/9810/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перше Травня комбікормовий завод", с. Хутори Черкаського району Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія", м. Дніпропетровськ

про стягнення 229072 грн 00 коп. попередньої оплати за договором купівлі-продажу № 230812 від 23.08.2012

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність №16 від 20.12.2015;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перше Травня комбікормовий завод" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення передоплати у сумі 229072,00 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 230812, укладеного між сторонами 23.08.2012.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні 10.12.2015 оголошено перерву до 11.01.2016.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Відповідач участь свого повноважного представника у засіданні суду не забезпечив, але 24.11.2015 надав до суду листа, який фактично є відзивом на позов, у якому заявив про відсутність предмету спору, оскільки сума, яка заявлена до стягнення, ним вже перерахована на виконання наказу суду у справі № 904/7744/13. На підтвердження цього факту подав платіжні доручення: від 04.06.2014 № В-6/426991 на суму 94651,04 грн та від 10.06.2014 № а/2649917 на суму 223089,89 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 25.01.2016 включно.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.08.2012 між ТОВ "Дніпроолія" (продавець) та ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" (покупець) укладений договір купівлі-продажу №230812, за умовами якого продавець зобовязується поставити і передавати у власність (повне господарське відання) покупцю "ОСОБА_1 соняшникова" (товар), а покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати оплату (п. 1.1 договору).

Ціна на товар розуміється на базисних умовах поставки, визначених цим договором, на кожну партію товару і визначається сторонами в додатках до договору, що є невідємними частинами договору; загальна сума договору визначається як загальна сума всіх партій товару, визначених в додатках до даного договору (п. 2.1, п. 2.2. договору).

Відповідно п. 3.1, п. 3.2, п. 3.9 договору, поставка здійснюється партіями; умови поставки товару, а також строки поставки обумовлюються сторонами в додатках до даного договору, що є невідємними частинами договору; під партією товару розуміється кількість товару, визначеного в додатках до даного договору; приймання товару за кількістю здійснюється згідно з найменуванням, кількістю зазначених в товарних накладних; сторони узгоджують приймання товару за якістю та кількістю у додатках на кожну партію товару, що є невідємними частинами договору; кількість товару або його окремих партій встановлюються в додатку до договору і остаточно фіксуються у накладних.

За п. 6.2. договору, порядок оплати і строки визначаються сторонами в додатках на кожну партію товару, які є невідємними частинами до даного договору поставки.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін; строк дії договору: з моменту підписання до 31.12.2012, а в частині взаєморозрахунків до їх остаточного завершення (п. 11.1, п. 11.2 договору).

23.08.2012 між сторонами укладено додаток №1 до договору купівлі-продажу №230812 від 23.08.2012, пунктами 5, 8, 9 якого встановлено, що продавець зобовязується здійснити поставку товару у кількості 26 тон +/- 10% до 25.08.2012 включно; загальна вартість товару по даному додатку складає 270 400, 00 грн, в тому числі ПДВ 45 066, 66 грн; оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця протягом двох банківських днів з дати отримання рахунка на оплату партії товару визначеної в специфікації або з дати поставки товару.

На виконання умов договору позивачем перераховано на рахунок відповідача попередню оплату вартості товару в сумі 270 400, 00 грн, що підтверджується банківською випискою від 23.08.2012.

24.08.2012 продавець здійснив поставку товару за видатковою накладною №206 в кількості 25,76 т. на загальну суму 267 904, 00 грн, що отримано уповноваженою особою позивача на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей ККЗ 1090 від 24.08.2012. Видаткова накладна містить посилання на договір №230812 від 23.08.2012.

В подальшому між сторонами не укладались додатки до договору №230812 від 23.08.2012, в яких узгоджувались би умови та строки поставки товару, порядок і строки оплати. Доказів протилежного суду не надано.

ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" перераховано на поточний рахунок відповідача в жовтні листопаді 2012 РОКУ ще 490 000, 00 грн, а саме: 24.10.2012 - 245 000, 00 грн платіжним дорученням №14554 з призначенням платежу "олія соняшникова з/г дог б/н від 23.08.2012"; 02.11.2012 - 245 000, 00 грн платіжним дорученням №14693 з призначенням платежу "олія соняшникова з/г дог 230812 від 23.08.2012".

ТОВ "Дніпроолія" поставлено ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" товар в кількості 26, 88 тон на суму 263 424, 00 грн за видатковою накладною №340 від 25.10.2012, що підписана уповноваженою особою позивача на підставі довіреності на отримання матеріальних цінностей ККЗ 1237 від 25.10.2012.

Таким чином, позивачем перераховано на поточний рахунок продавця грошові кошти в сумі 760 400, 00 грн за поставку товару, а відповідачем поставлено покупцю товар в кількості 52,64 т. на загальну суму 531 328, 00 грн.

ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" звернулось до відповідача з листом від 02.09.2013 №199, в якому у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України вимагало повернути безпідставно отриманні кошти в сумі 229 072, 00 грн (різниця між перерахованими на рахунок відповідача коштами та коштами, на суму яких поставлено останнім товар). Відповідач залишив вимогу позивача без відповіді та без задоволення, що і стало підставною звернення позивача з таким позовом до суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2013, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2014 у справі №904/7744/13 позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2014 касаційну скаргу ТОВ "Дніпроолія" задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2014 у справі №904/7744/13 скасовано, справу №904/7744/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2014 у справі №904/7744/13, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 18.03.2015, у задоволенні позовних вимог ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" до ТОВ "Дніпроолія" про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 229 072, 00 грн відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" на користь ТОВ "Дніпроолія" витрати з оплати судового збору в розмірі 2 290, 72 грн за подання апеляційної скарги та витрати з оплати судового збору в розмірі 2 290, 72 грн за подання касаційної скарги.

Вищевказаним судовим рішенням було встановлено, що перерахування коштів позивачем за платіжними дорученнями з урахуванням рахунків та видаткових накладних, а також враховуючи положення п. 11.2 договору, були здійсненні на виконання зазначеного договору, а тому підстави для стягнення з відповідача коштів в сумі 229 072, 00 грн на підставі ст. 1212 ЦК України.

Врахувавши висновки попередніх судових інстанцій, позивач 02.04.2015 направив відповідачу вимогу № 69 про повернення коштів (предоплати за товар) в сумі 229 072, 00 грн.

24.10.2015 знов на адресу відповідача була направлена вимога № 245/1 про поставку товару на суму 229 072, 00 грн або повернення зазначених коштів, яка залишена останнім без відповіді та без виконання.

10.11.2015 ТОВ "Перше Травня комбікормовий завод" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача предоплати за договором поставки № 230812 від 23.08.2012.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Факт оплати позивачем товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не оспорений.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Проте, в матеріалах справи містяться документальні докази того, що Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ в межах зведеного виконавчого провадження № 42699182/6 за наказами господарського суду Дніпропетровської області № 904/7744/13 від 08.01.2014 та № 904/5647/13 від 11.12.2013 було стягнуто з відповідача - ТОВ "Дніпроолія" 94651,04 грн за платіжним дорученням № В-6/426991 від 04.06.2014 та 223089,89 грн за платіжним дорученням № а/2649917 від 10.06.2014, що у загальній сумі складає 317 740, 93 грн. Цей факт підтверджено і відповідачем у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що стягнення коштів у сумі 229 072, 00 грн з відповідача було вчинено за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 раніше, ніж прийнято нове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2014 про відмову у позові. Повне виконання рішення суду № 904/7744/13 відбулось до скасування його Вищим господарським судом постановою від 11.06.2014, якою справа передана до місцевого господарського суду на новий розгляд.

Не зважаючи на те, що за результатами нового розгляду справи в позові було відмовлено, є доведеним факт того, що позивач повністю отримав грошові кошти, перераховані відповідачу в якості передплати за поставку товару, хоча позовні вимоги про їх стягнення мали іншу правову природу, ніж стягнення передплати. Цю обставину суд не вважає належною підставою для здійснення повторного стягнення з відповідача такої ж суми грошових коштів, яка вже одержана позивачем і відповідачу на протязі більше ніж півтора роки не повернута з підстав скасування рішення суду. До того ж відповідач не скористався своїм правом в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України на звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення, а з урахуванням результату вирішення цієї справи у відповідача будуть відсутні підстави для отримання наказу про повернення стягнутої суми за рішенням суду № 904/7744/13.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У цій справі слід визнати, що позивач не довів належними та допустимими доказами заявлений позов, вимоги позову є безпідставними, тому в задоволенні позову слід відмовити і такий результат вирішує всі суперечливі питання між сторонами стосовно предмета спору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.01.2016.

Суддя В.Д. Воронько