ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р.Справа № 922/6349/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом ПАТ "по виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка", м. Кіровоград
до ТОВ "Компанія Сокрі", с. Циркуни
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 238/385 від 11.04.14 р.;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Сокрі" основний борг в сумі 167308,99 грн., 3% річних в сумі 14438,45 грн., інфляційні витрати в сумі 133581,86 грн. та судовий збір в сумі 4729,94 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором постачання № 555/345 від 01.04.13 р.

Представник позивача в судовому засіданні 03.02.16 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги суду не виконав, письмовий відзив не надав.

На адресу суду повернулась копія ухвали господарського суду Харківської області по справі від 14.12.15 р., яка була направлена на адресу відповідача, з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Вищезазначена ухвала була направлена на адресу: 62441, Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Кірова, 72/74, відповідно до відомостей, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.04.2013 р. між публічним акціонерним товариством "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" (позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Сокрі" (відповідач, покупець) був укладений договір постачання № 555/345 (далі - договір; а.с. 17), відповідно до умов якого, позивач зобов'язався передати відповідачу сільськогосподарську техніку та запасні частини до неї (далі - товар), відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити отриманий товар на умовах, визначених умовами договору постачання.

Строк дії договору, відповідно до п. 7.1 договору, встановлений з дати підписання його сторонами і до 31.12.2013 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання ними обов'язків по договору (п.7.2 договору).

Орієнтовна ціна договору складає 9000000,00 грн., в т.ч. ПДВ (п. 1.3 договору).

Приймання-передача товару здійснюється на підставі накладної, в якій відображається номер та дата договору та специфікації (п. 2.2 договору).

На виконання умов договору, позивач за період з квітня по вересень 2013 року поставив на адресу TOB "Компанія Сокрі" сівалки та запчастини до сільськогосподарської техніки на загальну суму 521159,26 грн., що підтверджується наступними накладними (а.с. 27-40):

№ К3001439 від 04.04.2013 року на суму 8234,28 грн.;

№ К3001588 від 10.04.2013 року на 9317,88 грн.;

№ К3001735 від 18.04.2013 року на 17653,86 грн.;

№ К3001804 від 23.04.2013 року на 2821,20 грн.;

№ К3001863 від 26.04.2013 року на 12737,63 грн.;

№ К3002110 від 16.05.2013 року на 36098,94 грн.;

№ К3002165 від 21.05.2013 року на 29040,23 грн.;

№ К3002233 від 27.05.2013 року на 1742,76 грн.;

№ К3003265 від 21.08.2013 року на 260320,01 грн.;

№ К3003289 від 22.08.2013 року на 30816,70 грн.;

№ К3003290 від 22.08.2013 року на 33938,06 грн.;

№ К3003338 від 29.08.2013 року на 63699,31 грн.;

№ К3003539 від 10.09.2013 року на 14554,08 грн.;

№ К3003685 від 26.09.2013 року на 184,32 грн.

Повноваження представника відповідача (ОСОБА_2) на отримання зазначеного товару підтверджуються довіреностями на отримання товарів № 17 від 03.04.2013 року, №21 від 16.05.2013 року, № 28 від 22.07.2013 року, № 31 від 28.08.2013 року (а.с. 54-57).

Відповідно до пункту 3.1 вище вказаного договору, відповідач зобов'язався прийняти товар і оплатити його вартість в порядку, обсягах та строки, визначені у специфікаціях.

Так, специфікаціями № 1 (за квітень 2013 року), специфікаціями № 2 (за травень 2013 року), № 3 від 19.08.2013 року, № 4 від 21.08.2013 року, № 5 від 22.08.2013 року, № 7 від 28.08.2014 року, № 12 без дати та № 13 без дати (а.с. 19-26) встановлені строки оплати за товар - на протязі 10-ти днів з моменту відвантаження.

Згідно з п.4.1 договору, відповідач зобов'язався оплачувати товар на підставі виставлених рахунків шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

В пункті 4.2 договору постачання зазначено, що перерахування покупцем вартості товару здійснюється в строки, вказані в специфікації постачальника на оплату товару. Датою оплати товару є дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Виконуючи умови договору, ПАТ "Червона зірка", виставило TOB "Компанія Сокрі" на протязі квітня-вересня 2013 року відповідні рахунки для оплати поставлених товарів на загальну суму 521159,26 (а.с. 41-53).

Відповідач, в свою чергу, здійснив часткову оплату товару на загальну суму 333164,84 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с. 58-70) та повернув товар на суму 20685,43 грн., відповідно до видаткової накладної № 10 від 15.05.2015 року (а.с. 71). Внаслідок чого, заборгованість відповідача за продукцію склала 167308,99 грн., що підтверджується відповідним актом звірки розрахунків (а.с. 90), який був підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

02.10.2014 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 636/385 (а.с. 74) про сплату боргу за поставлений товар в сумі 342173,55 грн.

Відповідач визнав борг перед позивачем, що підтверджується листами № 1 від 17.01.2014 р. та № 6 від 18.03.2015 року (а.с. 77-78), в яких TOB "Компанія Сокрі" надало ПАТ "Червона зірка" графік погашення боргу.

Однак вказані зобов'язання відповідач в повному обсязі не виконав, що стало підставою для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вже було зазначено, специфікаціями за спірним договором (а.с. 19-26) встановлені строки оплати за товар - на протязі 10-ти днів з моменту відвантаження.

Суд враховує, що в наданих позивачем накладних зазначені дата та номер договору, втім не зазначені дати та номери специфікацій. В той же час, виходячи з періодів поставки, номенклатури та вартості товару можливо дійти переконливого висновку про належність спірних накладних до специфікацій, які містяться в матеріалах справи.

Як вже було зазначено, станом на момент розгляду справи, відповідач 167308,99 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленої позивачем продукції за договором постачання № 555/345 від 01.04.13 р.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 167308,99 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 14438,45 грн. та інфляційні витрати в сумі 133581,86 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування позивача, суд визнає вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 14438,45 грн. та інфляційних втрат в сумі 133581,86 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, у зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір відшкодовується за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Сокрі" (62441, Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вул. Кірова, будинок 72/74; ідентифікаційний код - 38118016) на користь публічного акціонерного товариства "по виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" (25006, м. Кіровоград, вул. Медведєва,1 ідентифікаційний код - 05784437) основний борг в сумі 167308,99 грн., 3% річних в сумі 14438,45 грн., інфляційні витрати в сумі 133581,86 грн. та судовий збір в сумі 4729,94 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3