номер провадження справи 14/62/13-24/65/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016 Справа № 908/3973/13

м. Запоріжжя

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд., 6; ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд. 108; ).

до відповідача-1 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 3; ).

відповідача-2 Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 206; ).

відповідача-3 Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, проспект Леніна 206, ).

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 68-А, ).

2. Департамент фінансів Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, проспект Леніна, 164, ).

3. Управління Державної казначейської служби України у місті Запоріжжя Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 168, ).

Про стягнення суми.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № НАС 678944 від 10.12.2015р.

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність № 01-18/1 від 04.01.2016р., ОСОБА_3, довіреність № 01-18/2 від 04.01.2016р.

від відповідача-2: ОСОБА_2, довіреність № 01/02-17/02093 від 16.07.2014р.

від відповідача-3: ОСОБА_4, довіреність № 01-38/2285 від 27.12.2010р.

від третьої особи-1: не прибув

від третьої особи-2: не прибув

від третьої особи-3: ОСОБА_5, довіреність № 03-82.2/1-71 від 06.01.2016р.

ВСТАНОВЛЕНО:

Розглядається позовна заява Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (), № НЮс-1/562 з вимогами до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради () з вимогами про стягнення збитків у розмірі 1 033 228,23 грн.

Ухвалою від 16.07.2014р. за поданими позовними матеріалами порушено провадження № 24/65/14, розгляд господарської справи № 908/3973/13 був призначений на 04.08.2014р.

Провадження у господарській справі № 908/3973/13 зупинялось, у звязку із розглядом повязаної справи.

В судовому засіданні 18.01.2016р. позивач звернувся до суду із письмовою заявою в порядку статті 25 господарського процесуального кодексу України про заміну Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (код ЄДЛРПОУ 01073828) на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» () в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ().

Розглянувши подане письмове клопотання та документи, на які посилається заявник як підставу проведення процесуальної заміни сторони, судом приймається рішення про його задоволення.

Замінити позивача ОСОБА_6 підприємство «Придніпровська залізниця» () його правонаступником Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» () в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ().

Господарський суд розяснив представникам сторін, третім особам права та обовязки, передбачені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Представники сторін, третіх осіб в судовому засіданні 18.01.2016р. не наполягали на проведенні звукозапису судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 18.01.2016р. судом у відповідності до положень статті 85 господарського процесуального кодексу України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їх сімей», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», постановою Кабінету міністрів України від 17.05.1993р. № 354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування», Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993р., та інші. Відповідно до вимог чинного законодавства, в серпні - вересні 2013 року було здійснено перевезення пільгових категорій пасажирів приміським залізничним транспортом по станціям Дніпробуд-2, Запоріжжя-1, Запоріжжя-2, Запоріжжя Ліве, ім. А. Алімова, Запорізька Січ, Передатна. Позивач пояснив, що здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів. Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету». Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюється за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів, а також субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009р. № 1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян».Пунктом 3,4 Порядку, затвердженого Постановою КМ України № 256 встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Згідно пункту 5 цього Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами, які надають фактичні послуги і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомам міських рад. Відповідно до пункту 8 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів після отримання на рахунок суми субвенції здійснюють у 5 денний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік компенсаційних виплат за пільговий проїзд категорій громадян. Пунктом 2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 1359 встановлено, що до пільгових перевезень залізничним транспортом належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян із знижкою, встановленою законодавством. Пунктами 3-5, 7 Порядку, затвердженого Постановою КМ України № 1359 встановлено, що облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки);- сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг; інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира. Згідно з пунктом 9 Порядку, на підставі місячної станційної звітності залізниці складають форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органом виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку залізниці не пізніше ніж 15го числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми; головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у пятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці. Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст, республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу між бюджетних трансфертів, належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 Бюджетного кодексу України, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України і повинні забезпечувати своєчасність, рівномірність, гарантованість та повноту перерахування трансфертів. Видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд залізничним транспортом передбачені Законом України «Про ОСОБА_6 Бюджет України на 2013р.». Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, затвердженого рішенням міської ради № 46 від 25.02.2013р., до функцій відповідача-1 віднесено реалізація заходів соціальної підтримки населення, здійснення координаційних функцій та моніторингу у сфері надання пільг в тому числі за пільговий проїзд окремими категоріями громадян, та здійснення компенсаційних виплат за пільгове перевезення окремих категорій громадян. За висновком позивача, у звязку з тим, що відповідач-1 є розпорядником бюджетних коштів, підприємством направлено за серпень - вересень 2013р. облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом в приміському сполученні окремих громадян та рахунки для сплати № 75 від 06.09.2013р. і № 109 від 08.10.2013р., також розрахунки за серпень - вересень 2013р. На адресу відповідача-1 була направлена претензія № 13-01/10 від 14.10.2013р., яка залишена без задоволення. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач-1 заперечує проти заявленого позову з огляду на такі обставини. Видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, що передбачені п.п. «б» п. 4 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, належать до бюджетних зобовязань. Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобовязання це будь яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду. Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. За приписами статті 7 Закону України «Про залізничний транспорт» відносини залізниць з органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України. Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради є виконавчим органом місцевого самоврядування. Позивач є підприємством, що не перебуває у комунальній власності. За висновками відповідача-1, відносини між сторонами повинні будуватись на договірній основі. Також, відповідач-1 посилаючись на листи Державного казначейства України від 20.04.2007р. № 3.4-07/1021-4884 «Щодо переліку документів, необхідних для перерахування коштів перевізникам за перевезення пільгових категорій громадян» та Міністерства фінансів України № 31-07310-10-24/16584 від 30.06.2011р. вказує, що розрахунки здійснюються не з громадянами, а з підприємствами, які надають послуги з перевезення. Зазначена компенсація транспортним підприємствам повинна провадитися відповідно до укладених договорів між головним розпорядником бюджетних коштів та транспортним підприємством в межах передбачених у відповідному місцевому бюджеті коштів на зазначену мету в міру надходження субвенції з державного бюджету. Відмова Залізниці укласти відповідний договір унеможливило здійснити Управлінню компенсаційні виплати. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014р. по справі № 203/1115/14-а в задоволенні позову Управління до Залізниці про врегулювання розбіжностей при укладенні договору відмовлено. Відповідач 1 вказує, що договори укладались до 2013р. та продовжують укладатись у 2014, 2015 роках.. На думку відповідача-1, позивачем не надано доказів затвердження в Державному бюджеті України субвенцій міському бюджету міста Запоріжжя, фінансування видатків місцевого бюджету міста Запоріжжя за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на 2013р. в межах обсягів затверджених в бюджеті міста Запоріжжя на 2013р. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 заперечує проти заявленого позову з огляду на такі обставини. Посилання позивача в підтвердження виділення коштів на рішення Запорізької міської ради № 9 від 24.12.2012р., на думку відповідача-2, є безпідставним оскільки вказане рішення свідчить лише про затвердження певного обсягу видатків міста на 2013р. за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів, та не підтверджують фактичного надходження грошових коштів на рахунки відповідача-1. Кошти субвенції на вказані цілі на відповідний рахунок відповідача-1 не надходили, що підтверджено довідкою державної казначейської служби про рух грошових коштів на рахунку за 2013р. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач-3 заперечує проти заявленого позову з огляду на такі обставини. Посилання позивача в підтвердження виділення коштів на рішення Запорізької міської ради № 9 від 24.12.2012р., на думку відповідача-3, є безпідставним оскільки вказане рішення свідчить лише про затвердження певного обсягу видатків міста на 2013р. за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів, та не підтверджують фактичного надходження грошових коштів на рахунки відповідача-1. Кошти субвенції на вказані цілі на відповідний рахунок відповідача-1 не надходили, що підтверджено довідкою державної казначейської служби про рух грошових коштів на рахунку за 2013р. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Треті особи-1,2 в судовому засіданні пояснили, що протягом 2013 року Запорізькій області з державного бюджету перераховано коштів субвенції на надання пільг з послуг звязку, інших передбачених законодавством пільг та компенсацію за пільгові перевезення окремих категорій громадян у сумі 73 671 813,99 грн., з них відповідно до оформлених документів бюджету міста Запоріжжя перераховано 50 433 093, 62 грн., або 68,5 %. Вирішення спірних питань між розпорядником коштів та одержувачем коштів можливе у разі виділення Запорізькій області з державного бюджету асигнувань субвенції у обсязі, що задовольняє дійсну потребу, та потребує розгляду на центральному рівні.

Третя особа 3 надала суду наступні пояснення. Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256. Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, згідно з пунктом 2 порядку № 256, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Пункт 4 Порядку № 256 встановлює, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення проводиться ОСОБА_6 казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобовязань відповідних бюджетів щодо пільг, субвенцій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. На особовий рахунок, відкритий на імя Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради за даним КФК протягом 2013 року фінансування не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи № 908/3973/13 та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2013р. та 08.10.2013р. Відокремленим структурним підрозділом «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ДП «Придніпровська залізниця» на адресу начальника управління соціального захисту населення Запорізької міської ради направлені супровідні листи № ДН 304/931-Л та № ДН-304/1029-Л з обліковими формами про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом в приміському сполученні окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів по місту Запоріжжя за серпень вересень 2013р., рахунки на оплату недоотриманих коштів та акти звіряння заборгованості.

14.10.2013р. ОСОБА_6 підприємством «Придніпровська залізниця» на адресу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради, м. Запоріжжя направлена претензія № 13-01/10, якою позивач вимагав сплатити збитки в розмірі 1 033 228,23 грн. за надання послуг з пільгового проїзду окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування в серпні вересні 2013р.

Письмовою відповіддю № 01-08/ 507 від 01.11.2013р. Управління соціального захисту населення відхилило претензію позивача посилаючись на відсутність договору між сторонами.

Позивачем до матеріалів справи надані належним чином засвідчені копії зведеної відомості по типах квитків з 01.08.2013р. по 31.09.2013р., позиційні звіти по безплатних дитячих проїзних документах, зведені відомості по типах квитків за період з 01.08.2013р. по 31.09.2013р., позиційні звіти по безплатних проїзних документах за період з 01.08.2013р. по 31.09.2013р.

Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на рішення Запорізької міської ради № 9-2012-12-24 «Про бюджет міста на 2013р.» та № 20 від 30.10.2013р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2012р. № 9 «Про бюджет міста на 2013р.», яким заплановано видатки бюджету міста на 2013р. за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів по коду класифікації 170302 «компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті», в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг звязку та інших передбачених законодавством пільг, в тому числі компенсації втрати частини доходів у звязку з відміною податку з власників транспортних засобів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального для фізичних осіб (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло - водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та при будинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот) та компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 суми збитків у розмірі 1 033 228, 23 грн. положеннями статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт», «Про ОСОБА_6 бюджет на 2013р.», Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009р. № 1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України.

Оцінивши надані сторонами документи суд не знаходить достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 5 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Компенсаційні виплати на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, відповідно до пп. «б» пункту 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України, віднесено до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського значення Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу між бюджетних трансфертів.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 102 Бюджетного кодексу України).

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського значення Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, згідно з пунктом 2 Порядку № 256, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 256 перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться ОСОБА_6 казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобовязань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

В постанові Вищого Господарського суду України від 11 листопада 2013р. по аналогічній справі № 908/2145/13 колегією суддів зазначено, що для правильного вирішення спору у даній справі необхідним є встановлення того, чи передбачено у державному бюджеті на відповідний спірний період достатня кількість коштів на фінансування державних програм соціального захисту (пп. «б» п. 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України). Тобто, слід встановити, чи існувала реальна можливість отримання позивачем в повному обсязі компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян у разі дотримання відповідачем покладених на нього обовязків щодо направлення бюджетних запитів (замовлень) про надання бюджетної субвенції для погашення заборгованості за відповідною державною програмою. Також колегія суддів зазначила, що висновки про те, що відсутність укладеного між сторонами договору та бюджетного асигнування не є підставою для звільнення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від виконання грошового зобовязання, взятого на себе державою не підкріплено нормами чинного законодавства.

Передбачені підпунктом «б» пункту 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України видатки належать до бюджетних зобовязань, які у пункті 7 статті 2 Бюджетного кодексу України визначені як будь яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Розпорядники бюджетних коштів, згідно з приписами частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України, беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобовязання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про ОСОБА_6 бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобовязання та не утворюється бюджетна заборгованість (частина 3 статті 48 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пункту 7 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне зобовязання - будь яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Бюджетним кодексом України визначено, що рішення про місцевий бюджет нормативно правовий акт Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації або виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Статтею 49 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобовязання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобовязання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно цільового методу у бюджетному процесі); 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Статтею 102 Бюджетного кодексу України передбачені субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, зокрема, здійснюються компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 « Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Відповідно до пункту 4 Порядку перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться ОСОБА_6 казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобовязань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію по фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам районних державних адміністрацій, виконкомів міських рад:- до 22 числа місяця, що настає за звітним - щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян …

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009р. № 1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» передбачено, що цей Порядок визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надане законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Пунктами 9-11 Порядку передбачено, що на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.

Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після їх на власні рахунки у пятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Здійснивши системний аналіз викладених правових норм суд дійшов висновку, що відшкодування позивачу суми недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом в приміському сполученні окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів за серпень вересень 2013р. (за обліковою формою), можливо при умові дотримання всіх вимог, які передбачені Законами України «Про ОСОБА_6 Бюджет України на 2013р.», «Про залізничний транспорт», Постановами КМ України № 256 від 04.03.2002р. та № 1359 від 16.12.2009р.

Відсутність хоча б однієї з складових передбаченого діючим законодавством механізму унеможливлює таке відшкодування недоотриманих сум та відтерміновує вказані виплати на більш пізніший термін.

Так, однією з головних підстав для розпорядника бюджетних коштів здійснити виплати залізницям недоотриманих грошових сум є наявність відповідного фінансування з державного бюджету.

Як було встановлено судом, рішенням міської ради № 9 від 24 грудня 2012р. передбачено одним з видатків бюджету міста на 2013р. за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів за кодом 170302 компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті, в тому числі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - 2 936 756 грн.

Станом на день розгляду господарської справи № 908/3973/13 сторонами не надані документальні докази, які підтверджують факт надання субвенції з державного бюджету в сумі 1 033 228,23 грн. на відшкодування Запорізькій дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці недоотриманих коштів за серпень - вересень 2013р. за перевезення залізничним транспортом в приміському сполученні окремих категорій громадян.

Посилання позивача, що достатньою підставою для такого фінансування є закладення відповідної суми у місцевому бюджеті на відповідний звітний період до уваги судом не може бути прийнято.

По перше, з матеріалів справи та пояснень відповідача-1 по справі слідує, що Управлінням не направлялись бюджетні запити (замовлення) про надання бюджетної субвенції для погашення заборгованості за відповідною державною програмою.

У відповіді на претензію Придніпровської залізниці № 01-08/507 від 01.11.2013р. Управління соціального захисту населення повідомило, що оскільки на теперішній час договір, укладання якого є обовязковим в силу закону, не укладений, відсутні підстави для здійснення компенсаційних виплат за надані послуги ДП «Придніпровська залізниця».

Отже, судом встановлено, що оскільки відповідачем-1 не направлялись відповідні бюджетні запити (замовлення) про надання відповідної субвенції на перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян за серпень - вересень 2013р., станом на день вирішення справи по суті така субвенція з державного бюджету не надходила, тобто відсутнє відповідне фінансування.

По друге, зміст статей 2, 48, 89 Бюджетного кодексу України свідчить про обовязковість укладення договору між транспортними організаціями та розпорядниками бюджетних коштів.

Посилаючись на статтю 9 Закону України «Про залізничний транспорт» позивач просить суд стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 1 033 228, 23 грн.

За приписами вказаної статті для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийняте рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Підставою господарсько правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Як і будь яка інша юридична відповідальність, господарсько правова відповідальність ґрунтується на певних правових підставах.

Це нормативні підстави, тобто сукупність норм права про відповідальність субєкта господарських відносин. По друге, це правосубєктність правопорушника. Третя підстава - протиправні дії або бездіяльність особи (осіб), що порушують права та законні інтереси потерпілої особи. Зазначена підстава складається з чотирьох елементів, які називаються умовами господарсько правової відповідальності. До них відносяться:- наявність факту порушення, тобто порушення норми закону, внаслідок чого завдаються збитки або інша майнова шкода правам та інтересам потерпілого;- протиправність поведінки правопорушника;- причинний звязок між протиправною поведінкою порушника і завданими потерпілому збитками;- вина правопорушника.

Станом на день вирішення спору по суті позивачем не доведена протиправна поведінка (вина) відповідача-1 та причинний звязок між протиправними діями відповідача-1 та завданими позивачу збитками.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законами України «Про залізничний транспорт», «Про місцеве самоврядування», Господарським кодексом України передбачено обовязковість укладення між сторонами договору. За відсутності між сторонами укладеного договору, Управління не вправі розпоряджатися бюджетними коштами.

Таким чином, відсутня вина Управління у завданні збитків позивачу.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 27.01.2016р.