КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа№ 910/26308/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: Семещенко В.О., довіреність №1075 від 10.07.2014;

від відповідача: Макаркіна М.М., довіреність б/н від 26.10.2015;

Удод В.А., довіреність б/н від 26.10.2015;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2015

у справі № 910/26308/15 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Кезер Компресорен Се

до товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Київська міська митниця ДФС

про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі №910/26308/15 позов Кезер Компресорен Се до товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг позовні вимоги задоволено повністю;

заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" здійснювати в Україну імпорт (ввезення) товару, а саме: обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтра 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, який був заявлений до митного оформлення та митного контролю товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" за митною декларацією №100260004/2015/193425 від 29.09.2015 і знаходиться на митному оформлені у Київській міській митниці ДФС;

зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" вивезти обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряний фільтр 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR за межі території України;

стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" на користь Кезер Компресорен Се 2436 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та припинити провадження у справі.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю викладених в оскарженому рішенні висновків дійсним обставинам справи.

Скаржник зазначає, що ознак порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг компанії Кезер Компресорен Се виявлено не було, оскільки під час огляду спірного обладнання ні на упаковці, ні на самому спірному обладнанні торгового знака ознак, які б свідчили про те, що повітряний фільтр був виготовлений на потужностях компанії позивача, зафіксовано не було, натомість на упаковці обладнання знаходиться децимальний номер незалежного виробника - фірми АСР, а саме - АСР320005, що підтверджується сертифікатом походження № ІЛ52245 від 16.09.2015, який затверджений підписом та печаткою експортного спеціаліста Економічної палати м. Вораріберг (Австрія) та в якому зазначено, що спірний фільтр вироблено фірмою АСР (Туреччина), а відтак, на думку апелянта, фотофіксація спірного обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтру в кількості 1 шт., АСР320005 (Kaeser 6.4212.0), проведена сторонами на виконання вимог ухвали господарського суду м. Києва від 26.10.2015, в присутності працівника Київської міської митниці на митній території, підтвердила, що спірний фільтр не стосується виробництва компанії Кезер та предмет спору у справі відсутній взагалі.

Від компанії Кезер Компресорен Се надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого остання зазначає, що є власником знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 1017027 «Kaeser», правова охорона якого поширюється, зокрема на територію України, та відповідно має виключне право забороняти скаржнику використовувати знак для товарів та послуг «Kaeser», зокрема забороняти ввезення товарів із порушенням прав інтелектуальної власності. На думку відповідача, твердження апелянта про те, що митне оформлення спірного обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтра 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, було зупинено за втручанням представника компанії, не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, позивач зазначає, що згідно наявного в матеріалах справи інвойсу № 4151884 в колонці «Part number Hs-code (harmonized system code) Description», що у перекладі з англійської мови значить: «номер запчастини, гармонізована номенклатура вантажу, опис» під позначенням АСР в документах, наданих скаржником, фігурує артикул: АСР 320005, що є умовним позначенням, яке присвоєно даному товару для відображення його особливостей, а відтак, спростовує твердження апелянта, що під позначенням «АСР» в документах мається на увазі виробник даного товару компанія «АСР». Позивач вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що при здійсненні імпорту товару в товаросупровідних документах скаржника безпідставно зазначено посилання на знак для товарів і послуг «Kaeser», права на який належать Кезер Компресорен Се, внаслідок чого апелянт використовує останній із порушенням норм чинного законодавства та без згоди на таке використання від позивача.

В судове засідання апеляційної інстанції представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Присутні в судовому засіданні представники товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

Представник компанії Кезер Компресорен Се висловився за відхилення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскарженого рішення норм процесуального права, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кезер Компресорен Се (далі - позивач) пред'явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" (далі - відповідач) про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг. Позивач просив заборонити відповідачу здійснювати в Україну імпорт (ввезення) товару, а саме: обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтра 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, який був заявлений до митного оформлення та митного контролю товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" за митною декларацією №100260004/2015/193425 від 29.09.2015 і знаходиться на митному оформленні в Київській міській митниці Державної фіскальної служби України, та зобов'язати відповідача вивезти обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряний фільтр 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR за межі території України.

Позовні мотивовано необхідністю захисту прав на знак для товарів і послуг "Kaeser" за міжнародною реєстрацією № 1017027.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником знаку для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 1017027 "Кaeser" для товарів і послуг 6,7,9,11,16,37,41,42 класів МКТП. Міжнародна реєстрація № 1017027 від 03.07.2009 на позначення "Кaeser" діє на території України з 03.07.2009. При цьому, встановлено обмеження переліку товарів, зокрема, для України щодо 7 класу, інші класи товарів залишаються без змін.

Колегія судів враховує, що відповідно до п. 60 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (із змінами і доповненнями) (далі - Постанова Пленуму ВГСУ № 12 від 17.10.2012), у разі якщо суб'єкт підприємницької діяльності користується знаком, зареєстрованим відповідно до Мадридської угоди про Міжнародну реєстрацію знаків 1891 року (далі - Мадридська угода), з метою оцінки правомірності такого користування необхідно встановлювати, чи розповсюджується міжнародна реєстрація відповідного знака на Україну та щодо яких саме товарів і послуг відповідно до МКТП. Згідно із статтею 3ter Мадридської угоди заява про поширення охорони, що виникає внаслідок міжнародної реєстрації, на країну, яка скористалася можливістю, що надається статтею 3bis, повинна бути спеціально зроблена в заявці, передбаченій у пункті (1) статті 3. Крім того, згідно ст. 5 Мадридської угоди в країнах, де законодавство це передбачає, відомства, проінформовані Міжнародним бюро про реєстрацію знака чи заяви про поширення охорони відповідно до статті 3ter, мають право заявити, що охорона не може бути надана цьому знаку на їх території. Така відмова може бути зроблена лише на умовах, які відповідно до Паризької конвенції про охорону промислової власності застосовуються до знака, заявленого для національної реєстрації, та у строки, передбачені у пункті (2) ст. 5 Мадридської угоди. Тому судовим інстанціям у розгляді справ слід встановлювати, чи направлялася така відмова, і якщо направлялася, то у які строки.

Відповідно до ст. 4 Мадридської угоди з дати реєстрації, зробленої таким чином в Міжнародному бюро відповідно до положень статей 3 та 3ter, у кожній зацікавленій Договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Статтею 4 Мадридської угоди передбачено, що з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро відповідно до положень ст.ст. 3 та 3 ter, у кожній зацікавленій Договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б віні був заявлений там безпосередньо. Таке ж положення міститься і у ст. 4 Протоколу до Мадридської угоди, де зазначено, що з дати реєстрації або внесення запису, зробленого відповідно до положень статей 3 і 3 ter, охорона знака в кожній зацікавленій Договірній стороні буде такою же, якби цей знак був заявлений безпосередньо у Відомстві цієї Договірної сторони.

Згідно ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Згідно витягу з торгового реєстру HRB 292, акціонерне товариство Кезер Компрессорен (Kaeser Kompressoren AG) створено шляхом зміни правової форми товариства з обмеженою відповідальністю Кезер Компрессорен ГмбХ (Kaeser Kompressoren GmbH). Крім того, згідно наявного в матеріалах справи витягу з торгового реєстру від 18.11.2013, компанія Кезер Компрессорен СЕ (Kaeser Kompressoren SE) (позивач) була створена шляхом зміни організаційно-правової форми компанії Кезер Компрессорен АГ, а відтак, на думку колегії суддів, на момент розгляду місцевим господарським судом справи по суті, позивач є власником на знак для товарів та послуг "Kaeser" за міжнародною реєстрацією № 1017027, дія якої поширюється на територію України з 03.07.2009, з урахуванням встановлених обмежень.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 20 Цивільного кодексу України встановлено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Згідно ст. 123 ГПК України, іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВГСУ № 12 від 17.10.2012, із змінами і доповненнями, у вирішенні питань, пов'язаних із способами захисту прав інтелектуальної власності, господарським судам потрібно мати на увазі таке. Загальні способи захисту права інтелектуальної власності визначені ч.2 ст. 16 ЦК України і ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України). Наведені у відповідних нормах переліки способів захисту не є вичерпними з огляду на вміщений у ст. 16 ЦК України припис про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, а у ст. 20 ГК України - положення щодо можливості захисту права і законного інтересу іншими способами, передбаченими законом.

Згідно з ч.1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до с. 16 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2. ст. 432 ЦК України визначено способи захисту права інтелектуальної власності, зокрема, шляхом зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності.

Звертаючись до місцевого господарського суду позивач заявив вимогу про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг, просив заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" (відповідачу) здійснювати в Україну імпорт (ввезення) товару, а саме: обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтра 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, який був заявлений до митного оформлення та митного контролю товариством з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" за митною декларацією №100260004/2015/193425 від 29.09.2015 і знаходиться на митному оформлені у Київській міській митниці Державної фіскальної служби України, та зобов'язати відповідача вивезти обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряний фільтр 1 шт., Kaeser 6.4212.0, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR за межі території України.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено наявність у нього виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку "Kaeser" за міжнародною реєстрацією № 1017027, що надає йому право звертатися до суду за їх захистом, у зв'язку з чим вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ГК України, відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України, ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" в ст. 1 також визначає, що знаком є позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 494 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" також встановлено, що набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 494 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру (Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг"), і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Суб'єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи (ч. 1 ст. 493 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 495 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому порядку добре відомою.

Згідно ч. 1 ст. 424 Цивільного кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності, зокрема, є виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності та виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання.

Як передбачено ч. 1 ст. 495 Цивільного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є виключне право дозволяти використання торговельної марки та виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Частиною 3 ст. 157 Господарського кодексу України також встановлено, що свідоцтво надає право його володільцеві забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, за винятком випадків її правомірного використання.

Згідно ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, використанням торговельної марки у сфері господарювання визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Використанням знака, відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (ч. 5 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та встановлено судом першої інстанції, Київська міська митниця ДФС листом від 29.09.2015 № 5855/10/26-70-24-03- 03 повідомила позивача про здійснення призупинення митного оформлення товару - арт. АСР320005 Kaeser 6.4212.0 повітряний фільтр (метел, папір, гума) 1 шт., виробник Kaeser, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, який був заявлений відповідачем за митною декларацією №10026000/2015/193425 від 29.09.2015 - на строк до 10 робочих днів з 29.09.2015, відповідно до положень ст. 399 Митного кодексу України з огляду на виявлення ознак порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг "Kaeser" за міжнародною реєстрацією №1017027.

Відповідно до положень ст. 544 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено призначення та основні завдання органів доходів і зборів, зокрема, сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушеннями охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів (ч. 9 ст. 544 МК України).

Згідно з ст. 399 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів на підставі даних митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, виявляє ознаки порушення прав інтелектуальної власності щодо товарів, пред'явлених до митного контролю та митного оформлення, їх митне оформлення призупиняється, а товари підлягають розміщенню на складі цього органу.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" забороняється експорт та імпорт товарів, які здійснюються з порушенням прав інтелектуальної власності.

Як встановлено, на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 26.10.2015 у справі № 910/26308/15 на території Київської міської митниці ДФС старшим державним інспектором сектору з питань захисту прав інтелектуальної власності та експортного контролю за участю представників позивача і відповідача проведено фотографування товару, який ввозиться за митною декларацією № 100260004/2015/193425, про що складено Акт про проведення фотозйомки товарів від 30.10.2015.

Київський апеляційний господарський суд, дослідивши надані сторонами Акт про проведення фотозйомки товарів від 30.10.2015 та додані до нього фотографії, встановив, що на товар, який заявлений відповідачем до митного оформлення за МД № 100260004/2015/193425, не нанесено жодного знаку для товарів і послуг. На упаковці товару, заявленого відповідачем до митного оформлення за МД № 100260004/2015/193425, міститься позначення АСР 320005 Air filter. Знак для товарів і послуг "Kaeser" безпосередньо на товарі, який заявлений відповідачем до митного оформлення за МД № 100260004/2015/193425, та на упаковці цього товару відсутній.

При цьому, в Акті про проведення фотозйомки товарів від 30.10.2015 вказано дані митної декларації, на підставі якої товар заявлено до митного оформлення, а саме:

- найменування товару: обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі: (запчастини до промислових компресорів - не призначено для використання у складі приладів, що працюють на газовому або газоподібному паливі, неелектричні, неелектронні, не застосовуються у вибухонебезпечному середовищі; не може використовуватися для двигунів внутрішнього згоряння) арт. АСР320005 Kaeser 6.4212.0 повітряний фільтр (метел, папір, гума) -1 шт., виробник Kaeser, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, код УКТЗЕД - ;

- номер та дата митної декларації: №10026000/2015/193425 від 29.09.2015;

- виробник товару: TR;

- одиниця виміру: шт.;

- обсяг партій: 1.

Крім того, в комерційному інвойсі № 4151884 в позиції 9, в якості даних, які ідентифікують товар, вказано - АСР 3920 Air filter Kaeser 6.4212.0.

Враховуючи вищезазначене, колегія судів вважає, що здійснюючи імпорт товару, в товаросупровідних документах відповідача безпідставно зазначено посилання на знак для товарів і послуг "Kaeser", права на який належать позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно ч. 2 ст.7 МК України державна митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Приписами п. 20 ч. 1 ст. 4 МК України закріплено, що митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Чинним законодавством встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. (ч. 1 ст. 257 МК України). Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, такі відомості: звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; зазначення торговельної марки та виробника товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах) (ч. 8 ст. 257 МК України ).

Відповідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Колегія суддів не приймає доводи скаржника, що зазначення в товаросутровідних документах знаку для товарів і послуг "Kaeser" не є порушенням прав інтелектуальної власності позивача, в силу того, що всі артикли в комерційному інфойсі № 4151884, які починаються з АСР, не є оригінальними запасними частинами відповідного виробника компресорів, а оригінальні артикли (із зазначенням знаку для товарів і послуг "Kaeser") надані тільки з метою порівняння..

Проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми, які регулюють відносини пов'язані із захистом права інтелектуальної власності, апеляційний суд приходить до висновку, що чинним законодавством України не передбачено можливість використання знаку для товарів і послуг без згоди власника знаку, зокрема, з метою його порівняння.

При цьому, відповідно до положень ст. 492 ЦК України, ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" визначено, що за допомогою знаків для товарів і послуг, товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, а відтак, колегія судді відхиляє твердження апелянта щодо правомірності використання знаку для товарів і послуг позивача з метою порівняння.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачено, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на використання знака для товару, введеного під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв'язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот.

В даному випадку колегією суддів встановлено, що товар який зазначено в МД №10026000/2015/193425 від 29.09.2015 та комерційному інфойсі № 4151884, не було введено в цивільний оборот під знаком "Kaeser" власником свідоцтва чи іншою особою за його згодою.

Таким чином, імпорт (ввезення) відповідачем на територію України обладнання для фільтрування або очищення повітря в компресорі - повітряного фільтра 1 шт., арт. АСР320005 Kaeser 6.4212.0 повітряний фільтр (метал, папір, гума), виробник Kaeser, торговельна марка Kaeser, країна виробництва TR, код УКТЗЕД - за МД №10026000/2015/193425 від 29.09.2015, з огляду на незаконне використання відповідачем без згоди позивача в товаросупровідних документах знаку для товарів і послуг "Kaeser", є порушенням прав інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг позивача.

При цьому, матеріали справи не містять письмових доказів, які б свідчили про бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно МК України додаткові документи чи відомості про спірну зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару, як це передбачено ст. 255 МК України, з метою усунення порушення прав позивача на знак для товарів і послуг "Kaeser" при здійсненні митного оформлення товару. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегією суддів враховано, що відповідно до ст. 70 МК України, з метою застосування законодавства України з питань державної митної справи запроваджуються митні режими, зокрема, імпорт (випуск для вільного обігу).

Відповідно до ст. 72 МК України, за митним статусом товари поділяються на українські та іноземні. Усі товари на митній території України (за винятком територій вільних митних зон) вважаються такими, що мають статус українських товарів, якщо відповідно до цього Кодексу не встановлено, що такі товари не є українськими.

Згідно ст. 74 МК України, імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Положеннями ст. 75 МК України встановлено, що митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території.

Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; 2) сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; 3) виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ч. 3 ст. 75 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 75 МК України, у разі встановлення відповідно до закону заборон чи обмежень щодо ввезення на митну територію України відповідних товарів такі товари, випущені у вільний обіг на митній території України за попередніми, тимчасовими або періодичними митними деклараціями, підлягають поміщенню у митний режим імпорту відповідно до умов, які діяли на момент їх випуску у вільний обіг.

Приписами ст. 196 МК України визначено підстави заборони щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України. Так, не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом; товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 196 МК України, перевізник зобов'язаний здійснити зворотне вивезення товарів, ввезення і транзит яких на митну територію України заборонений. Як зазначалося, відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" заборонено імпорт товарів, який здійснюється з порушенням прав інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про завершення митного оформлення спірного товару. Не надано відповідних доказів і апеляційному суду.

З наведених підстав колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, який дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, рішення місцевого господарського суду постановлено при повному з'ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційні скарги, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Сервіс" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2015 у справі № 910/26308/15 залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко