РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/29830/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Уктрансгаз"

до Державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони»

про відшкодування збитків 6 750 грн. зобов'язання вчинити певні дії.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Гудима А.О. представ. за дов. №б/н від 28.12.2015

від відповідача: Савченко А.О. представ. за дов. №б/н від 02.12.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про зобов'язання відповідача провести коригування вартості робіт на суму 6750,00 грн. в сторону її зменшення по договору № від 20.11.2013 та стягнення з відповідача збитків у розмірі 6 750 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що проведеною перевіркою під час моніторингу господарської операції щодо закупівлі послуг, пов'язаних з особливою безпекою (охороною об'єктів та особливо важливих об'єктів УМГ «Львівтрансгаз») відповідно до довідки № 8 від 24.02.2015 Головним державним аудитором відділу оперативного аудиту в позивача встановлені факти, що призвели до втрати фінансових та матеріальних ресурсів. Зустрічною перевіркою, проведеною Держфінінспекцією у м. Києві встановлено, що згідно наданих документів у відповідача за період з грудня 2013 року по грудень 2014 року витрати на відрядження не здійснювались, отже, відповідачем взято до сплати зобов'язання в сумі 6750,00 гривень за витрати на відрядження, які фактично не підтверджені.

Ухвалою суду від 27.11.2015 було порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.01.2016.

16.01.2016 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, вказує, що ціна договору була затверджена сторонами і є суттєвою умовою договору та може змінюватись лише з підстав, вказаних у договорі. Свої зобов'язання за договором відповідач виконав належним чином, претензій від замовника не надходило, для перегляду ціни договору жодних підстав немає, понесення відповідачем збитків нічим не підтверджене, пропозиції викладені в довідці мають рекомендаційний характер і не є підставою для перегляду вартості вже наданих та оплачених послуг.

19.01.2016 позивачем було подано через загальний відділ діловодства документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача Державну фінансову інспекцію у Львівській області та Державну фінансову інспекцію у місті Києві, яке судом відхилене, в зв'язку з необгрунтованістю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 за результатами проведення процедури відкритих торгів між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» та Державним підприємством «Управління відомчої воєнізованої охорони» укладено договір № про надання послуг з охорони ПСГ КС «Угерсько» .

19.11.2014 сторони уклали додаткову угоду №1 про зміни і доповнення до договору від 20.11.2013., якою змінили умови пунктів 1.1., 3.1., 11.1. договору.

Відповідно до п.1.1 договору, в редакції додаткової угоди, виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги пов'язані з особистою безпекою (послуги з охорони особливо важливого об'єкту - ПСГ КС «Угерсько» Стрийського ВУПЗГ УМГ «Львівтрансгаз») на об'єкті замовника, адреса та розташування якого зазначені сторонами у Дислокації (додаток №1 до договору), далі скорочено «Об'єкт». «Замовник» зобов'язується прийняти послуги «Виконавця» у встановлений сторонами час дії договору і щомісячно сплачувати «Виконавцю» плату за отримані послуги. Послуги надаються замовнику з 20 листопада 2013 року до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди.

Згідно з п.3.1. договору, сторони визначили, що загальна вартість договору про закупівлю послуг охорони особливо важливого об'єкту - ПСГ КС «Угерсько» Стрийського ВУПЗГ УМГ «Львівтрансгаз» складає 291 202, 27 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 48 533,71 грн., що є на 20% більше від початкової суми договору № від 20.11.2013. Загальна вартість договору визначена із врахуванням податку на додану вартість та вартості всіх витрат, пов'язаних з виконанням договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання договору необхідно здійснити витрати, обов'язок по оплаті яких прямо не покладений на замовника, такі витрати покладаються на виконавця.

Згідно з п.11.1., цей договір набирає чинності з 20 листопада 2013 року та діє до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Посилаючись на Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить зобов'язати відповідача провести коригування вартості робіт на суму 6750,00 грн. в сторону її зменшення та стягнути з відповідача збитки в розмірі 6750,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою, під час моніторингу господарської операції щодо закупівлі послуг, пов'язаних з особливою безпекою (охороною об'єктів та особливо важливих об'єктів УМГ «Львівтрансгаз») відповідно до довідки № 8 від 24.02.2015 Головним державним аудитором відділу оперативного аудиту в позивача встановлено факти, що призвели до втрати фінансових і матеріальних ресурсів.

Позивач стверджує, що відповідач взяв до сплати зобов'язання в сумі 6750,00 грн. витрати на відрядження відповідача, які фактично не підтверджені, та вказану суму просить стягнути з відповідача як збитки.

Суд вважає, такі твердження позивача безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносили з надання послуг охорони.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України).

Тобто, виконавець несе перед замовником обов'язок відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, за наявності його вини. Це конкретизує загальне правило ч. 1 ст. 614 ЦК України стосовно договору про надання послуг, яке передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за відсутності вини виконавець відповідальності не несе.

Обов'язок доказування розміру збитків завданих порушенням зобов'язання покладається на кредитора відповідно до ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 623 та ст. 22 Цивільного кодексу України відшкодуванню підлягають завданні збитки, тобто збитки, причиною яких є порушення зобов'язання, якого припустився боржник. Отже, між цим порушенням та збитками має бути причинний зв'язок, тільки за наявності останнього збитки підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В якості доказів підтвердження збитків позивач посилається на довідку № 8 від 24.02.2015 складену головним державним аудитором під час моніторингу господарської операції щодо закупівлі послуг, пов'язаних з особливою безпекою.

Довідка № 8 від 28 лютого 2015 року, складена головним державним аудитором Гупалом М.В. під час моніторингу платіжних доручень щодо оплати коштів в сумі 164,9 тис. грн. на користь Державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» та направлена керівнику філії Управління магістральних газопроводів не є належним доказом, що підтверджує факт заподіяння збитків відповідачем позивачу.

Відповідно до ст. 15 Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Довідка органу державного фінансового контролю може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами, об'єкту, який перевірявся, однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Інших доказів порушення відповідачем зобов'язань за договором суду не надано.

Враховуючи наведене, позивачем не було надано належних доказів та відповідних обґрунтувань, в чому саме полягає порушення договірних зобов'язань з боку відповідача, а також те, що саме дане порушення є причиною понесення позивачем збитків в розмірі 6750,00 грн.

З огляду на наведене, суд відзначає, що позивачем не було надано суду, належного нормативного обґрунтування та документального підтвердження розміру збитків.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Ні стаття 16 ЦК України, ні стаття 20 ГК України не містить такого способу захисту права, як проведення коригування вартості робіт на певну суму в сторону її зменшення чи збільшення.

Договором № від 20.11.2013 не передбачено зобов'язання відповідача щодо здійснення зменшення вартості наданих послуг.

Ціна договору була узгоджена сторонами і є суттєвою умовою договору та може змінюватись лише з підстав, вказаних у договорі.

Свої зобов'язання за договором відповідач виконав належним чином, претензій від замовника не надходило, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з листопада 2013 року по січень 2015 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

Доказів перегляду ціни договору також суду не надано.

Понесення відповідачем збитків нічим не підтверджене, пропозиції викладені в довідці мають рекомендаційний характер і не є підставою для перегляду вартості вже наданих та оплачених послуг.

Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6750,00 грн. збитків та зобов'язання відповідача провести коригування вартості робіт на суму 6750,00 грн. в сторону її зменшення по договору № від 20.11.2013, є необґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82, 84 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 27.01.2016