ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року Справа № 912/3250/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О. (зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_1 від 26.01.2016р.)

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 20.08.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №44/Д-10 від 13.11.2015р.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград на рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року у справі № 912/3250/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Васинське"

до Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про стягнення 272345,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015 року у справі №912/3250/15 (суддя Змеул О.А.) клопотання Приватного акціонерного товариства "Креатив" про зупинення провадження у справі відхилено. Позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Креатив" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Васинське" 265 885,90 грн. основної заборгованості, 4208,20 грн. інфляційних втрат, 2163,51 грн. трьох процентів річних, а також 5446,90 грн. витрат зі сплати судового збору. У решті позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Креатив" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема неналежну оцінку доводів відповідача щодо отримання товару не уповноваженою особою відповідача. Скаржник стверджує, що довіреність № 1258 від 29.04.2015, видана ОСОБА_4, не є належним доказом надання повноважень на отримання товарно-матеріальних цінностей відповідній особі, оскільки підписана неповажними особами. За твердженням відповідача на момент видачі вищезазначеної довіреності керівником підприємства був ОСОБА_5, а головним бухгалтером ОСОБА_6, що підтверджується протоколом засідання наглядової ради закритого акціонерного товариства Креатив" від 14.01.20111 року №158 та наказом про призначення від 17.01.2011 року № 30-К (а.с. 89,90).

Крім того, скаржник вважає, що суд не встановив факт поставки товару, необґрунтовано відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

За клопотанням позивача розгляд апеляційної скарги проводився в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в господарському суді Кіровоградської області.

14.12.2015 року у судовому засіданні, яке було проведено в режимі відеоконференції з господарським судом Кіровоградської області, представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою подачі додаткових доказів та клопотання щодо витребування у позивача додаткових доказів. Колегією суддів вказане клопотання було задоволено. Розгляд справи відкладено на 27.01.2016 року.

26.01.2016р. від скаржника надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи, у звязку з участю у справі нового представника підприємства та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, подання додаткових матеріалів та письмових пояснень.

27.01.2016 року у судовому засіданні, яке було проведено в режимі відеоконференції з господарським судом Кіровоградської області, представником відповідача підтримано заявлене клопотання.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України визначено обставини, за наявності яких господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України коло представників юридичної особи є необмеженим.

Враховуючи межі перегляду справи апеляційним судом, присутність у суді першої інстанції представника відповідача та можливість надати свої докази, письмові пояснення по суті позовних вимог, враховуючи відкладення розгляду апеляційної скарги за клопотанням відповідача 14.12.2015 року, колегія суддів розцінює клопотання про відкладення розгляду справи як безпідставне, як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та не вбачає підстав для його задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 28.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Васинське" (продавець) та Приватним акціонерним товариством "Креатив" (покупець) укладено договір поставки №С14-02793.

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити насіння соняшнику врожаю 2014 року на умовах даного договору.

Кількість товару, що поставляється за даним договором становить 100 тонн +/- 35 тонн (за вибором покупця), ціна товару за одну тонну - 10 000,00 грн. Орієнтовна сума договору 1000000 грн (пункт 4.1. договору).

За умовами пп. 4.2.13 п. 4.2. остаточна ціна за партію товару вказується у видаткових накладних, розрахована відповідно до пп.4.2.12. п. 4.2. договору.

Згідно умов пункту 3.1. договору поставки товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль (Правила Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами договору за адресою: склад, с. Іванівка, Кіровоградський район, Кіровоградська обл. (надалі - склад продавця). Тобто, відповідач має самостійно вивезти придбане насіння соняшнику зі складу ТОВ "Васинське".

Пунктом 3.5. договору сторони передбачили, що обов'язок продавця щодо поставки товару є виконаним у повному обсязі з моменту отримання покупцем товару та документів, визначених пунктами 3.8., 3.9. договору. Право власності на товар виникає у покупця з моменту завантаження товару в автотранспортний засіб, наданий покупцем на складі продавця.

Згідно пунктів 3.8., 3.9. договору поставки, продавець при завантаженні товару зобов'язаний надати покупцю товарно-транспортну накладну (три оригінальні примірники на кожен завантажений транспорт), якісне посвідчення (оригінал) при його наявності, документ про вміст токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів і радіонуклідів (оригінал або завірену копію); на вимогу покупця продавець зобов'язаний надати документ про проходження повірки ваг (завірену копію). Продавець зобов'язаний надати оригінал видаткової накладної не пізніше наступного дня після отримання товару покупцем.

Відповідно до п. 3.6. договору поставки датою поставки товару є дата фактичного отримання товару покупцем в місці поставки відповідно до п. 3.1. даного договору, що зазначається в товарно-транспортній накладній. Для отримання товару покупець зобов'язаний надати продавцю довіреність на отримання товару.

Умовами п.п. 3.9., 3.10. договору передбачено, зокрема, що продавець зобов'язаний надати оригінал видаткової накладної не пізніше наступного дня після отримання товару покупцем. Продавець зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати отримання передплати, здійсненої згідно з цим договором, зареєструвати належним чином складену та оформлену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У пункті 5.1. договору поставки сторонами погоджено, що покупець зобов'язується здійснити оплату товару на умовах 80 % передоплати від розміру, вказаного в пункті 4.1. договору, а за пунктом 5.2. залишок коштів у розмірі 20 % покупець сплачує на поточний рахунок продавця на протязі 3-х робочих днів з дня отримання від продавця товару/партії товару та відомостей про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН (єдиному реєстрі податкових накладних) на суму, що дорівнює 20% вартості поставленого товару, та документів, передбачених пунктами 3.7, 3.8, 3.9 (товарно-транспортні накладні та видаткові накладні) даного договору.

На виконання умов договору поставки покупець 29.04.2015 здійснив попередню оплату насіння соняшнику на суму 800 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.11). Позивачем, в совою чергу, здійснено поставку відповідачу 106,890 тонн насіння соняшнику загальною вартістю 1 065 885,90 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000010 від 05 травня 2015 року, підписаною повноважною особою відповідача ОСОБА_4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довіреності № 1258 від 29.04.2015 (а.с. 12, 13).

Зазначена довіреність та видаткова накладна є належними та допустимими доказами правомірності доводів позивача щодо виконання ним поставки обумовленого договором товару.

З матеріалів справи вбачається, що підпис особи на довіреності № 1258 від 29.04.2015 на отримання товарно-матеріальних цінностей за договором №С14-02793 від 28.04.2015 скріплений печаткою приватного акціонерного товариства "Креатив".

Відповідачем не надано суду доказів незаконного вибуття печатки з володіння приватного акціонерного товариства "Креатив". Доказів звернення до органів внутрішніх справ щодо незаконного використання посадовою особою приватного акціонерного товариства "Креатив" печатки матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99, довіреність на отримання цінностей видається на строк не більше 10 днів і є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначений перелік та кількість цінностей.

Тобто, навіть відсутність довіреності та наявність інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Вказані висновки викладені в Постанові Верховного Суду України від 29.04.15р. по справі № 903/679/14 за результатами розгляду заяв про перегляд Верховним Судом України з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99.

Отже, факт здійснення поставки позивачем товару загальною вартістю 1 065 885,90 грн. підтверджується видатковою накладною, яка є первинним документом і підтверджує факт здійснення господарської операції - поставки товару, та товарно-транспортними накладними №№134398, 134399, 136904, 136905, 136906 від 05.05.02015 (а.с. 14-18), які підтверджується операцію перевезення товару.

Окрім цього, факт отримання відповідачем насіння соняшника за укладеним між сторонами договором підтверджується проведенням цієї господарської операції по податковому обліку (а.с. 32, 62-64).

Актом звірки взаємних розрахунків, складеним між ПрАТ "Креатив" і ТОВ "Васинське" за період з січня 2015 року по липень 2015 року по договору поставки №С14-02793 від 28.04.2015, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств, підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.07.2015 року в сумі 272345,02 грн. (а.с.29).

Доводи відповідача щодо того, що на підприємстві відсутні вищезазначені товарно-транспортні накладні не спростовують факту отримання останнім поставленого товару.

Згідно ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач з часу отримання товару не скористався передбаченим нормами ст. 666 Цивільного кодексу України правом встановити продавцю строк для передачі необхідних документів.

Доказів відмови від договору та повернення товару відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, доводи суду про підтвердження матеріалами справи факту поставки відповідачу товару загальною вартістю 1 065 885,90 грн. апелянт не спростував.

З огляду на те, що відповідач зобов'язання за договором виконав частково, здійснивши оплату за поставлений товар в сумі 800 000,00 грн., судом першої інстанції позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу обґрунтовано визнані такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги передбачені ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу України.

Враховуючи умови пункту п. 5.2. договору поставки, отримання відповідачем товару, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, а також отримання 06.05.2015 від позивача відомостей про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН (єдиному реєстрі податкових накладних) на суму що дорівнює 20% вартості поставленого товару (податкова накладна № 9/2 від 05.05.2015, напис на звороті) відповідач повинен був провести розрахунки за отриманий товар не пізніше 12.05.2015.

За відсутності доказів повної оплати отриманого товару висновок господарського суду про стягнення заборгованості є обґрунтованим.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів поділяє висновок господарського суду про обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку інфляційних втрат за травень-липень 2015 року та про необхідність проведення розрахунку 3% річних з 06.05.2015 року.

Доводи відповідача щодо необґрунтованої відмови суду першої інстанції відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 912/3621/15 про розірвання договору поставки № С14-02793 від 28.04.2015 спростовуються наступним.

Як передбачено ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом вищезазначеної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у іншій справі.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на ст. 653 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів також зауважує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними у справі матеріалами і не відповідають вимогам діючого законодавства, що регулює дані правовідносини. Тому, суд вважає, що оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Креатив" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 05.11.2015року у справі №912/3250/15 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена в повному обсязі 01.02.2016р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна