ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 914/2911/15

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Кузь В.Л.

ОСОБА_2

розглянув апеляційні скарги ОСОБА_1 комунального підприємства Старий Львів, № 1091 від 30.10.2015р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 19.10.2015р.

у справі № 914/2911/15

за позовом Львівське комунальне підприємство Старий Львів, м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівське комунальне підприємство Ратуша-сервіс, м. Львів

про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.06.2015р. №47 у справі №2-01-32/2015

за участю представників:

від позивача

від відповідача: ОСОБА_4 - представник;

від третьої особи: не з»явився;

Представникам сторін та третій особі розяснено права та обовязки передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81 1ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.10.2015р. у справі № 914/2911/15 (суддя Коссак С.М.) відмовлено у задоволенні позовних вимог ЛКП Старий Львів до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЛКП Ратуша-сервіс про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.06.2015р. №47 у справі №2-01-32/2015.

ЛКП Старий Львів подано апеляційну скаргу № 1091 від 30.10.2015 р., в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним зазначене рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.06.2015р. №47 у справі №2-01-32/2015, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не досліджено чи мали місце обставини, якими відповідач обгрунтував вчинення позивачем та третьою особою антиконкурентних узгоджених дій та зазначає, що жодних доказів, які б аргументували наявність узгоджених дій по перерахованих у Документації конкурсних торгів вимогах замовника, які впливають на критерії оцінки пропозицій, суду надано не було. У матеріалах справи також, на думку скаржника, відсутні посилання відповідача на будь-які інші докази одночасної (синхронної) поведінки суб»єктів господарювання на ринку, як результату узгодженості дій між комунальними підприємствами.

Також скаржник зазначає, що судом не досліджувалась Документація конкурсних торгів, яка долучалась до матеріалів справи та про необхідність дослідження якої зазначалось у поясненнях ЛКП «Ратуша-сервіс». Скаржник вважає, що власне у Документації конкурсних торгів зазначено, що учасник для підтвердження відповідності пропозицій конкурсних торгів вимогам замовника, згідно з Додатком 4, повинен подати інформацію яка засвідчує повну відповідність пропозицій конкурсних торгів учасника технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам по предмету закупівлі, встановленим замовником (п.7 розд.ІІІ Документації).

На думку скаржника при винесенні рішення судом не взято до уваги вимоги п.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» відповідно до якої будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості, а також положення ст.ст.33,34 ГПК України.

Посилається скаржник також на те, що судом не надано належної оцінки твердженням ЛКП «Ратуша-сервіс» щодо методики оцінки пропозицій конкурсних торгів, критерієм яких виступала ціна, однак відповідач не звертався до ЛКП «Ратуша-сервіс» та ЛКП «Старий Львів» у межах повноважень, щодо обгрунтування ціни послуг та її розрахунку підприємствами, як єдиної підстави, що могла б при узгодженості дій призвести до спотворення результатів закупівлі.

ЛКП «Ратуша-сервіс» подано пояснення до апеляційної скарги в якому підтримує доводи наведені в апеляційній скарзі.

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві та доповненні до відзиву на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що твердження, які наведені у скарзі є безпідставними та такими, що суперечать нормам права і обставинам справи. Відповідач зазначає, що відомості аналізу поведінки ЛКП «Старий Львів» та ЛКП «Ратуша-сервіс» на ринку, а саме: спільні особливості в оформленні, структурі, текстовому змісті пропозицій торгів; розгляд документації торгів; відносини контролю; пояснення ОСОБА_5; розгляд цін, вказують у своїй сукупності на те, що ЛКП «Старий Львів» та ЛКП «Ратуша-сервіс» на стадії підготовки своїх тендерних пропозицій були обізнані щодо конкурентних пропозицій один одного, що дозволило їм забезпечити перемогу у торгах певному суб»єкту господарювання, а саме: ЛКП «Ратуша-сервіс», а другий учасник (ЛКП «Старий Львів») брав участь у якості технічної кандидатури.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін та третьої особи в судових засіданнях, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

як вбачається із матеріалів справи, на адресу голови ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області направлено лист, у якому зокрема вказується на те, що 23.02.2015 року СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області розпочато досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових рослідувань за №0000659 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України (а.с.64).

Також, у листі зазначено, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що у діях учасників відкритих торгів на закупівлю послуг Щодо загального очищення будівель вбачаються ознаки антиконкурентних узгоджених дій. У звязку з цим, викладене прохання прошу провести перевірку наявності в діях ОСОБА_1 комунального підприємства Ратуша сервіс і ОСОБА_1 комунального підприємства Старий Львів антиконкурентних узгоджених дій в межах компетенції.

Надалі, за наслідками перевірки рішенням адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №47 р/к від 19 червня 2015 року Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №2-01-32/2015 (а.с.15-19) визнано, що Львівське комунальне підприємство Ратуша сервіс і Львівське комунальне підприємство Старий Львів узгодивши поведінку у відкритих торгах на закупівлю Послуги щодо загального очищування будівель, що проводилися виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.4 ч. 2 статті 6 та п.1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на ЛКП Ратуша-сервіс» штраф у розмірі 30 000грн., а також за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на ЛКП «Старий Львів» штраф у розмірі 20 000грн., які належало сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Також, у даному рішенні розяснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету та визначено строк для його добровільного виконання..

У рішенні відповідача зазначено, що у рамках розгляду справи №2-01-32/2015 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розглянуто обставини щодо конкурсних торгів Послуги щодо загального очищування будівель, замовником яких був виконавчий комітет ОСОБА_1 міської ради та встановлено такі відомості.

Оголошення про проведення торгів №42045 опубліковане у інформаційному бюлетені Вісник державних закупівель від 07.04.2014 року №28.

Участь у торгах взяли два субєкти господарювання: Львівське комунальне підприємство Старий Львів та Львівське комунальне підприємство Ратуша сервіс. Переможцем визнано Львівське комунальне підприємство Ратуша сервіс з ціновою пропозицією 10,60 грн./м. кв.

Відповідачем у рішенні №47 р/к від 19 червня 2015 року встановлено, що:

ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібними стилістичними відмінностями від зразка надали форми Пропозиція конкурсних торгів, де у заголовку пропущено слово Форма. У другому абзаці додатково, окрім вартості за 1 кв. м вказано в місяць.

ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили довідки про наявність обладнання та матеріально технічної бази, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення.

ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили довідки про відсутність підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі для учасника з підстав, визначених статтею 17 Закону України Про здійснення державних закупівель, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення.

ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили відомості про відповідність пропозиції конкурсних торгів Учасника технічному завданню Замовника, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення.

ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс однаковими стилістичними відмінностями від шаблону надали Істотні умови договору про закупівлю. Також надали у складі пропозиції торгів договори про надання послуг по ремонту та обслуговуванню годинника укладений з одним і тим самим виконавцем: ОСОБА_5, який згідно з протоколом допиту свідка, наданого Галицьким районним відділом ОСОБА_1 міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області вказав, що працював згідно з цивільно правовим договором із ЛКП Ратуша - сервіс на посаді майстра по ремонту висотних частин будинків, у цей час до нього звернувся директор (інший працівник ЛКП Ратуша - сервіс) та попросив укласти цивільно правовий договір із ЛКП Старий Львів задля участі останнього в торгах.

Також, у рішенні відповідача зазначено, що згідно статутів ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс створені ОСОБА_1 міською радою відповідно до ухвал ОСОБА_1 міської ради №1079 від 31.05.2001 року та №4 від 09.04.1998 року, і, як зазначено у рішенні №47 р/к від 19 червня 2015 року (а.с.87-100, 137-143), повязані відносинами контролю в розумінні абзацу 4 статтті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції .

Враховуючи встановлені факти, адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні №47 р/к від 19 червня 2015 року зазначено, що наявність спільних особливостей в оформленні, структурі, текстовому змісті пропозицій торгів; відносини контролю; аналіз цін, вказують у своїй сукупності на те, що ЛКП «Старий Львів» та ЛКП «Ратуша-сервіс» на стадії підготовки своїх тендерних пропозицій були обізнані щодо конкурентних пропозицій один одного, що дозволило їм забезпечити перемогу певному суб»єкту господарювання, а саме: ЛКП «Ратуша-сервіс», а другий учасник - ЛКП «Старий Львів» брав участь у якості технічної кандидатури. Отже, узгодивши поведінку у торгах вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про захист економічної конкуренції економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між субєктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими субєктами господарювання, внаслідок чого споживачі, субєкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий субєкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення субєктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття обєднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) субєктів господарювання.

Згідно із п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

З урахуванням приписів ч.3 ст.6 названого Закону України для кваліфікації дій (бездіяльності) субєктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції) не вимагається обовязкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод). Це порушення встановлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки субєктів господарювання; спростовує наявність обєктивних причин для вчинення зазначених дій.

Таку ж правову позицію викладено й у пункті 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Водночас згідно з ч.2 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:

- розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами;

- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

За приписами ч.1 ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, антиконкурентними узгодженими діями, які спотворюють результати торгів Антимонопольний комітет називає нехарактерну для таких випадків подібність у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті пропозицій торгів, а саме: ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібними стилістичними відмінностями від зразка надали форми Пропозиція конкурсних торгів, де у заголовку пропущено слово Форма. У другому абзаці додатково, окрім вартості за 1 кв. м вказано в місяць. ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили довідки про наявність обладнання та матеріально технічної бази, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення. ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили довідки про відсутність підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі для учасника з підстав, визначених статтею 17 Закону України Про здійснення державних закупівель, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення. ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс подібно оформили відомості про відповідність пропозиції конкурсних торгів учасника технічному завданню замовника, хоча документація торгів не передбачала єдиного зразка їх оформлення. ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс однаковими стилістичними відмінностями від шаблону надали Істотні умови договору про закупівлю. Також надали у складі пропозиції торгів договори про надання послуг по ремонту та обслуговуванню годинника укладений з одним і тим самим виконавцем: ОСОБА_5, який згідно з протоколом допиту свідка, наданого Галицьким районним відділом ОСОБА_1 міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області вказав, що працював згідно з цивільно правовим договором із ЛКП Ратуша - сервіс на посаді майстра по ремонту висотних частин будинків, у цей час до нього звернувся директор (інший працівник ЛКП Ратуша - сервіс та попросив укласти цивільно правовий договір із ЛКП Старий Львів задля участі останнього в торгах.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що встановлені за справою обставини давали відповідачу можливість дійти висновку про таку узгодженість дій згаданих осіб під час підготовки та участі у торгах, яка за своєю суттю мала фактичну відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призвела до заміни конкуренції на координацію їх поведінки з метою створення видимості конкуренції у межах торгів, а, отже, давали можливість дійти висновку про наявність у діях підприємства складу правопорушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Посилання позивача на неправильність рішення відділення АМК №47 р/к від 19 червня 2015 року були перевірені судом, який, з огляду на викладене, дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність та невідповідність фактичним обставинам справи.

Отже, адміністративна колегія ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановила порушення, яке передбачено пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Зазначений вид порушення не вимагає настання якихось наслідків, адже сам по собі усуває конкуренцію як вид економічного змагання. У даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).

Окрім того, відповідно до положень пункту 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13 - 15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 151, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції").

Як зазначалось вище, згідно статутів ЛКП Старий Львів та ЛКП Ратуша сервіс створені ОСОБА_1 міською радою відповідно до ухвал ОСОБА_1 міської ради №1079 від 31.05.2001 року та №4 від 09.04.1998 року, і, як зазначено у рішенні відповідача, повязані відносинами контролю в розумінні абзацу 4 статтті 1 Закону України Про захист економічної конкуренції.

У підпункті 15.5 п.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства розяснено, що господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами згаданого Комітету.

З огляду на наведене судом першої інстанції з урахуванням повноважень органів Антимонопольного комітету України щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення, правомірно встановлено, що Львівське комунальне підприємство Ратуша сервіс і Львівське комунальне підприємство Старий Львів у процесі конкурсних торгів «Послуги щодо загального очищування будівель» діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов'язковою умовою конкуренції.

Зокрема, подібність оформлення ЛКП Ратуша сервіс і ЛКП Старий Львів пропозицій, спільні особливості в оформленні, структурі, текстовому змісті пропозицій торгів, розгляд документації торгів, відносини контролю, пояснення ОСОБА_5, розгляд цін, у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про узгодженість дій позивача та третьої особи- учасників торгів, а, отже, і про відсутність між ними конкуренції, яка є необхідною умовою при проведенні торгів.

З огляду на викладене, у сукупності аналізу належних та допустимих доказів, судова колегія прийшла до висновку, що обмін інформації призвів до вчинення антиконкурентних дій, шляхом спотворення результатів торгів.

Відповідно до статті 43 Закону України Про захист від недобросовісної конкуренції органи Антимонопольного комітету України за власною ініціативою чи за клопотанням особи, яка бере участь у справі, мають право призначати експертизу, про що приймається розпорядження.

Отже, призначення експертизи це право, а не обовязок органу Антимонопольного комітету. Крім цього, право ініціювати проведення експертизи відповідно до ст. 43 згаданого Закону надано також особам, які брали участь у справі, а саме позивачу. Матеріали справи не містять відповідного клопотання сторони про призначення експертизи при розгляді справи органом Антимонопольного комітету.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що доводи позивача, зазначені у позові та додаткових поясненнях про не призначення експертизи органом Антимонопольного комітету України, як підставу визнання рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19 червня 2015 року Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №2-01-32/2015 недійсним, є необґрунтованими.

Також судом першої інстанції правомірно зазначено, що матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України не були підставою прийняття рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19 червня 2015 року Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у справі №2-01-32/2015, а покази свідка ОСОБА_5 в комплексному дослідженні з іншими фактами вказували на порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника та третьої особи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не спростовують встановлені ОСОБА_1 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України обставини справи, які призвели до порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 19.10.2015р. у справі № 914/2911/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити у господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.02.2016р.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Кузь В.Л.

Суддя Орищин Г.В.