РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/30950/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дослідно-механічний завод "Карпати"

про стягнення 1 461 526,36 грн.

Представники сторін:

від позивача: Янів М.В. - представник за довіреністю № ЮВ-4-Н від 14.01.2016 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дослідно-механічний завод "Карпати" про стягнення 1 461 526,36 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.11.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди вагонів № СВРЗ-06-03-12-39/Ю.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець зобов'язується передати у строкове платне користування хопер-цементовози для проведення орендарем за власний рахунок відновлювальних капітальних ремонтів вагонів з продовження терміну експлуатації, які знаходяться на балансі орендодавця, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування (надалі оренда) вагони, здійснити за власний рахунок капітально-відновлювальний ремонт вагонів та своєчасно й у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.3. договору вагони передаються в оренду на строк до 18.11.2018 року включно.

Згідно з п. 1.4. кількість орендованих вагонів становить 50 одиниць.

П. 3.2 договору встановлено розмір орендної плати за одну добу одного вагона становить 96,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято вагони.

Відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо оплати орендованих вагонів, станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 461 526,36 грн.

Враховуючи вищезазначене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 1 461 526,36 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.12.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.12.2014 року.

Представники сторін в судове засідання 21.12.2015 року не з'явилися, вимоги ухвали суду від 09.12.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 017, 017 відповідно.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.12.2014 року розгляд справи перенесено на 25.01.2016 року.

У судове засідання 25.01.2016 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 09.12.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04136, м. Київ, вулиця Маршала Гречко, будинок 10-Г, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 09.12.2015 року є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача у судове засідання з'явився, виконав вимоги ухвали суду від 09.12.2015 року, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

19.11.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди вагонів № СВРЗ-06-03-12-39/Ю з додатками та додатковими угодами.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець зобов'язується передати у строкове платне користування хопер-цементовози для проведення орендарем за власний рахунок відновлювальних капітальних ремонтів вагонів з продовження терміну експлуатації, які знаходяться на балансі орендодавця, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування (надалі оренда) вагони, здійснити за власний рахунок капітально-відновлювальний ремонт вагонів та своєчасно й у повному обсязі проводити розрахунки, передбачені цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ч. 11 ст.1 Закону України «Про залізничний транспорт» транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, моторейковий транспорт) і контейнери.

Згідно з п. 1 ч. 119 п. 6 Статуту Залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, вагони є транспортними засобами і можуть передаватись в оренду.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до п. 1.3. договору вагони передаються в оренду на строк до 18.11.2018 року включно.

Згідно з п. 1.4. кількість орендованих вагонів становить 50 одиниць.

Відповідно до п. 2.2. договору передача вагонів в оренду здійснюється за вартістю, вказаною у додатку 1.

П. 2.3. договору передбачено, що в оренду передаються вагони неробочого парку, що потребують проведення капітальних ремонтів з продовженням терміну експлуатації.

Відповідно до п. 2.4. договору орендна плата орендованих вагонів нараховується з дати відправлення зі станції Жовтнева Одеської залізниці.

На виконання умов Договору орендодавцем передано, а орендарем прийнято вагони відповідно до актів прийому передачі від позивача відповідачеві № 1 від 20.11.2012 року, № 2 від 06.12.2012 року, № 3 від 10.12.2012 року, № 3/1 від 16.12.2012 року, № 3/2 від 18.12.2012 року, № 4 від 22.12.2012 року, № 5 від 23.12.2012 року, № 6 від 26.12.2012 року, № 7 від 28.12.2012 року, № 8 від 30.12.2012 року, № 9 від 30.01.2013 року, № 9 від 08.02.2013 року, № 10 від 19.02.2013 року, № 12 від 22.02.2013 року, № 13 від 26.02.2013 року, № 14 від 06.03.2013 року, № 14/1 від 12.03.2013 року, № 15 від 19.03.2013 року, № 15/1 від 01.04.2013 року, № 16 від 11.04.2013 року, № 17 від 01.07.2013 року, № 18 від 05.07.2013 року, № 19 від 17.07.2013 року,

Також в матеріалах справи наявні акти прийому-передачі вагонів від відповідача позивачеві № 20 від 20.01.2015 року, № 21 від 03.02.2015 року, № 22 від 04.02.2015 року, № 23 від 08.02.2015 року, № 24 від 09.02.2015 року, № 25 від 14.02.2015 року, № 26 від 16.02.2015 року, № 24 від 09.02.2015 року, № 25 від 14.02.2015 року, № 26 від 16.02.2015 року, № 27 від 18.02.2015 року, № 28 від 21.02.2015 року, № 29 від 12.02.2015 року, № 30 від 23.02.2015 року, № 31 від 24.02.2015 року, № 32 від 25.02.2015 року, № 33 від 27.02.2015 року, № 34 від 02.03.2015 року, № 35від 04.03.2015 року, № 36 від 12.03.2015 року, № 37 від 14.03.2015 року, № 38 від 16.03.2015 року, № 39 від 17.03.2015 року, № 40 від 19.03.2015 року, № 41 від 29.03.2015 року, № 42 від 30.03.2015 року, № 43 від 05.04.2015 року, № 44 від 07.04.2015 року, № 45 від 10.04.2015 року, № 46 від 18.04.2015 року, № 47 від 26.05.2015 року, № 48 від 27.05.2015 року, № 49 від 01.06.2015 року, № 50 від 10.06.2015 року, № 51 від 09.07.2015 року, № 52 від 13.07.2015 року, № 53 від 29.07.2015 року, № 54 від 10.08.2015 року, № 55 від 11.08.2015 року, № 56 від 17.08.2015 року, № 57 від 23.08.2015 року, № 58 від 25.08.2015 року, № 59 від 26.08.2015 року, № 60 від 31.08.2015 року.

П. 3.1.4 передбачено, що фактичним підтверджуючим виконання робіт орендодавцем з надання вагонів в оренду є акт виконаних робіт. Акт виконаних робіт складається щомісячно у двох примірниках. Акт виконаних робіт підписується орендодавцем та орендарем. На підставі підписаних актів виконаних робіт сторони проводять остаточні розрахунки.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Порядок розрахунків визначено розділом 3 договору.

П. 3.2 договору передбачено, що на момент укладання цього договору орендна плата одного вагона за добу за перший місяць оренди складає 80,00 грн. без врахування ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. ПДВ складає 20 % - 16,00 грн. за один вагон за добу. Усього 96,00 грн. у тому числі ПДВ 20%. Нарахування орендної плати в період дії договору здійснюється згідно з п. 2.4, 2.6, 3.3., 3.6 цього договору.

Розмір орендної плати, визначений за результатами конкурсу на право оренди державного майна діє протягом шести років з дати підписання договору.

Відповідно до п. 3.3. договору починаючи з дати укладення цього договору та незалежно від наявності вагонів, які передані в оренду орендарю, орендна плата встановлюється з урахуванням індексів інфляції та коригується на індекси інфляції протягом дії цього договору.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

П. 3.7. договору передбачено, що зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати за оренду вагонів забезпечується таким чином: орендна плата за оренду вагонів за перший місяць перераховується орендарем орендодавцеві; 100% попередня оплата за оренду вагонів за кожний наступний місяць оренди сплачується до 10 числа цього місяця. Виходячи з фактичної кількості орендованих вагонів на 1 число поточного місяця.

Відповідно до п. 3.11 договору за час перебування вагонів у капітальному, деповському ремонтах орендна плата за оренду вагонів орендодавцем не нараховується та не сплачується орендарем. Після проведення планових видів ремонту орендна плата вагонів нараховується відповідно до пунктів 2.4, 2.6 цього договору.

Відповідно до п. 5.8. договору орендар зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату. Щомісяця до 10 числа надавати орендодавцеві копію платіжного доручення про перерахунок орендної плати.

П. 5.17 договору передбачено, що орендар зобов'язується приймати та оформляти зі свого боку акти виконаних робіт. У випадку виникнення розбіжностей по акту виконаних робіт підписувати його із зауваженнями та повертати з письмовим обґрунтуванням розбіжностей.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як зазначено у п. 10.1 договору, це1 договір діє з 19.11.2012 року до 18.11.2018 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідач не виконує своїх зобов'язань щодо оплати орендованих вагонів, оплата відповідачем здійснювалась частково, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, і станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 461 526,36 грн.

Також в матеріалах справи наявний підписаний позивачем та відповідачем акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого сальдо станом на 01.10.2015 року на користь позивача становить 1 461 526,36 грн.

Сторонами складені та підписані акти виконаних робіт за договором щодо оренди майна:

№ 735 від 31.10.2015 року на суму -5004,72 грн.

№ 684 від 31.10.2014 року на суму 179 717,33 грн.

№ 608 від 30.09.2014 року на суму 164 176,76 грн.

№ 552 від 31.08.2014 року на суму 165 913,18 грн.

№ 495 від 31.07.2014 року на суму 167 994,79 грн.

№ 389 від 30.06.2014 року на суму 163 186,12 грн.

№ 313 від 31.05.2014 року на суму 158 229,52 грн.

№ 241 від 30.04.2014 року на суму 150 513,77 грн.

№ 167 від 31.03.2014 року на суму 151 845, 07 грн.

№ 95 від 28.02.2014 року на суму 135 810, 48 грн.

№ 33 від 31.01.2014 року на суму 149 615,56 грн.

№ 424 від 30.06.2015 року на суму 26 747,52 грн.

№ 337 від 31.05.2015 року на суму 62 131,54 грн.

№ 265 від 30.04.2015 року на суму 62 817,74 грн.

№ 178 від 13.03.2015 року на суму 81 771,43 грн.

№ 21 від 31.01.2015 року на суму 188 944,39 грн.

№ 850 від 31.12.2014 року на суму 184 904,93 грн.

№ 826 від 30.09.2013 року на суму 141 116,82 грн.

№ 1068 від 30.11.2013 року на суму 144 303,67 грн.

№ 713 від 31.08.2013 року на суму 138 249,13 грн.

№ 623 від 31.07.2013 року на суму 116 721,02грн.

№ 496 від 30.06.2013 року на суму 115 276,22 грн.

№ 400 від 31.05.2013 року на суму 97 347,17 грн.

№ 304 від 30.04.2013 року на суму 78 378,43 грн.

№ 230 від 31.03.2013 року на суму 44 196,19 грн.

Також сторонами складено та підписано акти приймання здачі виконаних робіт щодо відшкодування залізничного тарифу № 410 від 22.06.2015 року на суму 4 026,72 грн., № 654 від 21.10.2014 року на суму 5 569,20 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач всупереч приписів закону та положень укладеного між сторонами договору, не виконав своїх зобов'язань щодо оплати орендної плати у строки передбачені договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 461 526,36 грн. є належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст. 75, ст. ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дослідно-механічний завод "Карпати" (04136, м. Київ, вулиця Маршала Гречко, будинок 10-Г, ідентифікаційний код 38091073) на користь державного підприємства "Стрийський вагоноремонтний завод" (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Зубенка, 2, ідентифікаційний код 20770332) заборгованість у сумі 1 461 526 (один мільйон чотириста шістдесят одна тисяча п'ятсот тридцять шість) грн. 36 коп., та судовий збір в розмірі 21 992 (двадцять одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 89 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 04.02.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий