ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/6283/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Оіл", м. Харків 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 податкова у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків
до Wellbegan International Corp
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача не з'явився

ДПІ - ОСОБА_1 за довіреністю №1450/10/20-30-10-13 від 08.09.2015

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за контрактом №2-15/SV від 06.02.2015 та заборгованість за контрактом №1-15/DU від 06.02.2015.

В обґрунтування свого позову, позивач вказує, що він поставив, а відповідач прийняв продукцію, але оплату її вартості у встановленому договором порядку та строки належним чином не здійснив. В якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 525, 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України.

Розгляд справи було відкладено на 12 січня 2016 року.

Представники сторін в судове засідання 12 січня 2016 року не з'явилися, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі не виконали.

Ухвалою суду від 12 січня 2016 року було залучено на стороні позивача ОСОБА_2 податкову у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та відкладено розгляд справи на 28 січня 2016 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву суду не надав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі не виконав, доказів сплати судового збору не надав.

Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною самим позивачем в своїй позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представник Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в судовому засіданні повідомив суд, що позивач не зареєстрований за адресою, вказаною в позовній заяві, а тому, третя особа не має відомостей щодо зовнішньоекономічних контрактів №2-15/SV від 06.02.2015 та №1-15/DU від 06.02.2015 укладених Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю-ОІЛ" (, р/р №0299 в ПАТ ОСОБА_3 МКБ, МФО 300658) з Wellbegan International Corp (35th Street, Cuba Avenue, building 34- 44, Suit 1, Panama city, Republic of Panama. Асс. №LV59AIZK675 ABLV Bank S.W.I.F.T. AIZKLV22 Elizabetes Street 23. Riga. LV - 1010. Latvia) та щодо податкової звітності позивача щодо руху за цими контрактами та сплату податків, тощо.

Судом зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 28.01.2016 року, згідно якого місцезнаходження позивача - м. Київ, Голосіївський район, вул. Васильківська, 27, корп. 2, приміщення 25.

Як вбачається з наданих до позовної заяви документів, копія позовної заяви на адресу відповідача з поштового відділеня, що знаходиться в м. Харкові, позовна заява була подана до суду через канцелярію, а не направлена поштою.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач вказуючи суду іншу адресу, ніж ту за якою офіційно зареєстровано підприємство позивача, усвідомлював наслідки таких дій, та повинен був отримувати поштову кореспонденцію саме за поштовою адресою, яка була ним зазначена.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Тобто, саме позивач повинен бути зацікавлений в розгляді його позовної заяви судом по суті та наданні суду доказів в обґрунтування своєї позиції.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що позивач не зареєстрований на території, яка обслуговується ОСОБА_2 податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, суд вважає за необхідне виключити її зі складу третіх осіб.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06 лютого 2015 року між позивачем (Продавець) та відповідачем (Покупець) було укладено контракти №2-15/SV та №1-15/DU.

Згідно із п.1.1 вказаних контрактів продавець продає, а покупець купує нерафіновану соняшникову олію, із насіння врожаю 2014 та 2015 року, (далі - «Товар»), у кількості і на умовах визначених в Специфікаціях до даного Контракту, які є його невід'ємною частиною.

Згідно із п.1.3 Договору, повний опис Товару вказаний у Специфікації.

Відповідно до п.3.1 та 3.2 Контрактів, валюта Контракту та валюта платежу - долари США.

Згідно із п. 3.3 Контрактів, ціна Товару вказується у відповідних Специфікаціях, що підписуються на кожну окрему партію Товару і є невід'ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до п. 6.1 Контрактів, оплата за Товар здійснюється на підставі інвойса в доларах США шляхом банківського переводу грошових коштів на валютний рахунок Продавця, в порядку і строки, вказані в даному Контракті або в Специфікації на поставку конкретної партії Товару.

Згідно із п. 6.2 Контрактів, оплата здійснюється по факту його поставки протягом 5 банківських днів.

Позивач, в своїй позовній заяві, вказує, що відповідно до умов вказаних контрактів він поставив відповідачеві товар на загальну суму 4314058,30 дол. США, проте відповідач не здійснив оплату вартості вказаного товару.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не надав суду жодних доказів виконання ним своїх обов'язків щодо поставки відповідачу товару (специфікацій, податкових накладних, товарно-транспортних накладних тощо), доказів переміщення товару через територію України, інших доказів, які підтверджують факт поставки позивачем товару та факт виникнення у відповідача обов'язку щодо сплати позивачу грошових коштів за цими контрактами.

Враховуючи викладене вище, суд визнав позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не підтверджуються наданими суду доказами та не підлягають задоволенню.

Статтею 44 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно ж до статті 49 ГПК України, при відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення 4314058,30 дол. США (еквівалент 99606452,55 грн. за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду з позовом), позивачем не було сплачено судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 206700, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ОІЛ" (м. Київ, Голосіївський район, вул. Васильківська, 27, корп. 2, приміщення 25, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 206700,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_4

(справа №922/6283/15)