РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2016Справа №910/15937/15

За позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс"

про виселення з орендованого нерухомого майна

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Цибізова О.О. за довіреністю № 159 від 25.12.2015

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (відповідач) про:

- виселення відповідача з нерухомого майна (частини вестибюлю), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 8,3 кв.м;

- про зобов'язання відповідача повернути позивачу нерухоме майно (частину вестибюлю) за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 8,3 кв.м по акту приймання-передачі майна.

Позовні вимоги обґрунтовані закінченням терміну дії Договору №162-У(Ор)-11 від 14.10.2011 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, та наявністю повідомлення позивача на адресу відповідача про небажання позивача продовжувати вказаний договір на новий термін, у зв'язку із невідповідністю розміщення огороджуючої конструкції відповідача на орендованій площі вимогам п. 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, які затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України №335 від 20.06.2012 (далі - Правила). Відповідач не виконав зазначених у повідомленні позивача вимог про звільнення об'єкту оренди та повернення його за актом приймання-передачі орендодавцю, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду на підставі, зокрема, норм ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15937/15 та призначено розгляд справи на 27.07.2015 об 11:40 год.

21.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з додатками для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2015, а саме: довідкою про відсутність аналогічного спору та витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача станом на 21.07.2015.

24.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява, згідно якої підтверджено, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

24.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі.

24.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про витребування доказів, відповідно до якої відповідач просив суд витребувати у позивача інформацію щодо загальної площі нежитлових приміщень, яка була передана орендарям в оренду на станціях Київського метрополітену і перебувала на балансі КП "Київський метрополітен" станом на 14.10.2014.

24.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. В якості додатків до відзиву відповідач надав суду докази, що підтвержують викладені у відзиві обставини.

Зокрема, відповідач заперечує позовні вимоги, оскільки вважає, що позивач не є належним позивачем за даним позовом. При цьому відповідач посилається на те, що оскільки станом на 14.10.2014 загальна площа нежитлових приміщень, яка була передана орендарям в оренду на станціях Київського метрополітену і перебувала балансі КП "Київський метрополітен", значно перевищує 200 кв.м, то відповідно до п. 2 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 р. №34/6250, належними орендодавцями спірного нерухомого майна територіальної громади м. Києва, а рівно належними позивачами, можуть виступати Київська міська рада - як власник зазначеного майна, або Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - як орган, наділений повноваженнями бути орендодавцем зазначеного майна та здійснювати повноваження щодо розпорядження і управління зазначеним майном.

Також, відповідач вважає повідомлення позивача на адресу відповідача про небажання позивача продовжувати договір оренди недійсним, оскільки воно винесене позивачем поза межами його господарської компетенції, яка не включає повноважень власника чи уповноваженого органу власника майна територіальної громади м. Києва; вказану у повідомленні підставу відмови позивача в продовженні строку дії договору оренди (розміщення огороджуючої конструкції відповідача на орендованій площі не відповідає вимогам п. 2.19 Правил) відповідач вважає незаконною, так як позивач посилається на положення нормативно-правового акту, який не поширює своє правове регулювання на питання правомірності розміщення огороджуючих конструкцій торговельного кіоску відповідача на орендованій площі, до того ж, наведена підстава не входить до переліку встановлених законодавством підстав відмови орендарю у продовженні на новий термін оренди орендованого приміщення; відповідач також вважає, що повідомлення винесене та підписане неуповноваженою особою позивача. Отже, повідомлення про небажання позивача продовжувати договір оренди, на думку відповідача, є недійсним, а тому не може бути підставою для припинення договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та спричиняти для відповідача настання зобов'язань щодо звільнення об'єкту оренди та повернення його позивачеві.

В судове засідання, призначене на 27.07.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 27.07.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 27.07.2015 судом розглянуте клопотання відповідача, подане 24.07.2015 через відділ діловодства суду, про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі. Клопотання про відкладення розгляду справи судом задоволене.

В судовому засіданні 27.07.2015 заява відповідача про витребування доказів, подана 24.07.2015 через відділ діловодства суду, залучена судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 27.07.2015 подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання про продовження строку вирішення спору судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 31.08.2015 о 12:10 год.

25.08.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

28.08.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли доводи та міркування щодо обгрунтувань позовної заяви позивача та письмових доказів, наданих позивачем в додатку до неї. В якості додатків до зазначених доводів та міркувань відповідач також надав суду докази, які, на його, думку, спростовують доводи позивача, викладені у позовній заяві.

Зокрема, відповідач навів власні доводи з приводу того, що повідомлення позивача № 38 від 17.10.2014 на адресу відповідача про небажання позивача продовжувати договір оренди, наявністю якого позивач обґрунтовує позовні вимоги, окрім його підписання не начальником КП "Київський метрополітен" Брагінським В.В., а Директором Департаменту з забезпечення організаційної діяльності КП "Київський метрополітен"Шубінським О.В., містить також і інші дефекти форми, внаслідок яких його неможливо ідентифікувати як розпорядчий документ позивача у формі заяви про небажання продовжувати на наступний термін договір оренди.

Відповідач вважає, що оскільки він протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди, т.т. до 13.11.2014, не отримував ні від позивача, ні від власника орендованого приміщення (Київської міської ради), ні від належного орендодавця (Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)) жодних заяв про небажання або позивача або власника або належного орендодавця продовжувати на той самий термін дію договору оренди, то термін договору оренди продовжився на той самий термін 2 роки 364 календарні дні, т.т до 11.10.2017. При цьому відповідач стверджує, що лише 31.03.2015 позивач направив на адресу відповідача лист № 142-ПДД від 31.03.2015, в якому повідомив про свою незгоду із продовженням на новий строк договору оренди.

Також відповідач вважає, що відсутність у справі належних доказів перебування спірного об'єкту оренди на балансі позивача та наявності повноважень від власника майна (Київської міської ради), або Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розпорядження ним, а також повноважень представляти власника спірного майна в спірному випадку вказує на відсутність повноважень у позивача щодо управління, розпорядження спірним об'єктом оренди.

Крім того, відповідач зазначає, що додана позивачем до позовної заяви схема тимчасового розташування МАФ відповідача не може бути належним доказом розташування об'єкта оренди відповідача на станції метро "Дружби народів", таким належним доказом, на думку відповідача, може бути лише проектна документація місця розташування огороджуючих конструкцій (кіоску) відповідача, розроблена ДП "ПІ Укрметротунельпроект".

Зважаючи на те, що мала архітектурна форма відповідача площею 8,3 кв.м була розміщена на частині вестибюлю станції метро "Дружби народів" та введена в експлуатацію 13.07.1998 року згідно проектної документації , розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", про що свідчить акт про введення в експлуатацію огороджуювальних конструкцій (кіоску) на станції метро "Дружби народів" від 13.07.1998, то, як стверджує відповідач, заборона розташування цієї малої архітектурної форми в підземному вестибюлі КП "Київський метрополітен", яка передбачена п. 2.19 Правил, на неї не поширюється та не може створювати для позивача жодних правових підстав для висновку про небезпечність і невідповідність її розташування та наявності підстав для не продовження договору оренди з цієї підстави.

28.08.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про витребування доказів у позивача, Київської міської ради та Департаменту комунальної власності міста Києва.

31.08.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, а саме: копії рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/12657/13; копії постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2013 у справі № 910/12657/13 та копії постанови Вищого господарського суду України від 22.04.2015 у справі № 910/12657/13.

В судове засідання, призначене на 31.08.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

В судовому засіданні 31.08.2015 судом розглянуті заяви відповідача, подані 24.07.2015 та 28.08.2015 через відділ діловодства суду, про витребування доказів у позивача, Київської міської ради та Департаменту комунальної власності міста Києва.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.08.2015 вищезазначені заяви підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача вирішення питання про задоволення зазначених заяв відповідача залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відхилення вищезазначених заяв відповідача як необгрунтованих.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 31.08.2015 представник відповідача надав усні заперечення проти позову та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2015, та оголосив перерву в судовому засіданні до 02.09.2015 о 10:00 год.

01.09.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, а саме: копії листа СП "Служба воєнізованої охорони" КП "Київський метрополітен" від 21.11.2012 № 1069-ВО щодо невідповідності розміщення тимчасової огороджуючої конструкції відповідача вимогам п. 2.19 Правил; копії довіреності від 14.10.2014 директора Департаменту забезпечення оргазаційної діяльності КП "Київський метрополітен" Шубинського О.В. на право підпису листа від 17.10.2014 № 38 щодо відмови від продовження Договору оренди від 14.10.2011 № 162-У(Ор)-11.

01.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає безпідставними та необгрунтованими доводи позивача щодо відмови останнього відповідачеві у продовженні на новий строк договору оренди у зв'язку з невідповідністю розміщення торгового кіоску відповідача на об'єкті оренди пункту 2.19 Правил. Відповідач зазначає, зокрема, що СП "Служба воєнізованої охорони" КП "Київський метрополітен" не є органом державної пожежної охорони та йому не делеговані функції державної пожежної охорони з визначення відповідності будівель, окремих споруд і приміщень вимогам пожежних норм і правил, надання дозволів на початок їх роботи або оренду та здійснення заборони їх роботи. Водночас відповідач, звертає увагу суду, що Головним управлінням МНС України в м. Києві 04.12.2008 видано дозвіл № 3167 від 04.12.2008 на початок роботи орендованого приміщення, який був дійсним на час укладення договору оренди та є дійсним на даний час і втсновлює відповідність орендованого приміщення вимогам пожежних норм і правил. Також відповідач посилається на лист начальника СП "Служба воєнізованої охорони" КП "Київський метрополітен" від 30.08.2012 № 780-ВО на адресу заступника начальника КП "Київський метрополітен", який доводить безпідставність та незаконність обґрунтування позивачем відмови відповідачеві у продовженні на новий строк договору оренди на підставі п. 2.19 Правил. В якості додатку до зазначених пояснень відповідач надав суду копію листа СП "Служба воєнізованої охорони" від 30.08.2012 № 780-ВО.

01.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про витребування доказів у Структурного підрозділу "Служба воєнізованої охорони" КП "Київський метрополітен".

01.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

01.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на термін пізніше 15.09.2015, у зв'язку з хворобою представника. На підтвердження зазначеного відповідач надав суду довідку Поліклініки № 1 лікарні для вчених НАНУ від 01.09.2015 щодо звернення представника відповідача ОСОБА_5 з хворобою.

01.09.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання. Клопотання судом задоволене.

02.09.2015 через відділ діловодства суду відвідповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/15937/15 до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/22239/15. В якості додатків до клопотання відповідач надав суду копію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" до Комунального підприємства "Київський метрополітен"; копію ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/22239/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про визнання продовженим (пролонгованим) договору.

В судове засідання, призначене на 02.09.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача не підтримав клопотання про відкладення розгляду справи, подане ним 01.09.2015 через відділ діловодства суду, з огляду на свою фактичну явку в судове засідання 02.09.2015.

В судовому засіданні 02.09.2015 здійснювався розгляд клопотання відповідача, поданого 02.09.2015 через відділ діловодства суду, про зупинення провадження у справі № 910/15937/15.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 02.09.2015, підтримав, подане ним 02.09.2015 через відділ діловодства суду, клопотання про зупинення провадження у справі № 910/15937/15 до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/22239/15 та надав усні пояснення щодо справи Господарського суду міста Києва № 910/22239/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про визнання продовженим (пролонгованим) Договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 162-У(Ор)-11 від 14.10.2011.

В судовому засіданні 02.09.2015 представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання відповідача заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як зазначено у п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З матеріалів справи № 910/15937/15 вбачається, що підставою даного позову про виселення з орендованого майна є Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 162-У(Ор)-11 від 14.10.2011, термін дії якого, за твердженням представника позивача, закінчено. Саме закінчення терміну дії зазначеного договору оренди створює для відповідача обов'язок повернути орендоване майно позивачу (п. 7.5 Договору).

В той же час, як свідчать матеріали справи № 910/15937/15, в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/22239/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про визнання продовженим (пролонгованим) Договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 162-У(Ор)-11 від 14.10.2011.

Таким чином, з огляду на предмет та підставу позову у справі Господарського суду міста Києва № 910/15937/15, а також предмет спору у справі Господарського суду міста Києва № 910/22239/15, суд дійшов висновку, що розгляд господарської справи № 910/15937/15 неможливий до вирішення по суті Господарським судом міста Києва справи № 910/22239/15 та набранням законної сили рішення суду у зазначеній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 провадження № 910/15937/15 зупинено до вирішення по суті Господарським судом міста Києва справи № 910/22239/15 та набранням законної сили рішення суду у зазначеній справі.

03.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про надання копії ухвали про зупинення провадження у справі від 02.09.2015. Заява судом задоволена.

04.09.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про надання копії ухвали про зупинення провадження у справі від 02.09.2015. Заява судом задоволена.

06.01.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі № 910/15937/15, у зв'язку із вирішенням справи Господарського суду міста Києва № 910/22239/15 та набранням законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

Зазначеним клопотанням позивач повідомив суд про те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі № 910/22239/15 Товариству з обмеженою відповідальністю Фірмі "Ф.К. Імпекс" в задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Ф.К. Імпекс" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі № 910/22239/15 - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 поновлено провадження у справі № 910/15937/15 та призначено розгляд справи на 01.02.2016 о 10:10 год.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення скаржника щодо наявності належних повноважень та правоспособності позивача на подання позову про виселення відповідача з об'єкту оренди та здійснення демонтажу конструкції торговельного кіоску відповідача, який розташовано на об'єкті оренди та направлення на адресу відповідача заяв про відмову у продовженні строку дії договору оренди на новий термін. Зокрема, відповідач стверджує, що позивач, який відповідно до умов спірного договору оренди при його укладенні був визначений стороною - орендодавцем, на дату закінчення строку дії договору оренди не був уповноважений приймати рішення про передачу або відмову у передачі в оренду комунального майна, продовження або відмову у продовженні строку дії договору оренди цього майна, про що позивач зазначив у листі № 38 від 17.10.2014 на адресу відповідача. За таких обставин відповідач вважає, що наведений лист позивача не є доказом волевиявлення уповноваженої особи з розпорядження об'єктом оренди за договором оренди щодо заперечення проти продовження користування відповідачем орендованим майном. Відповідач також вважає, що позивач не є належним позивачем по даній справі, оскільки належними позивачами за позовом, що стосується питань оренди нерухомого майна територіальної громади м. Києва може виступати або сама Київська міська рада - як власник зазначеного майна, або Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - як орган, який наділений власником повноваженнями бути орендодавцем зазначеного майна та здійснювати повноваження щодо розпорядження і управління зазначеним майном.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення скаржника щодо відсутності у позивача належних повноважень для повернення на його користь спірного приміщення, переданого відповідачеві згідно договору оренди та вжиття необхідних заходів для примусового виселення відповідача з орендованого приміщення. Зокрема, відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення його прав, як орендодавця, саме відповідачем - орендарем, та наявність підстав щодо виселення останнього з орендованого приміщення та повернення цього приміщення позивачеві.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення Київської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (далі - клопотання про залучення третьої особи 1). В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що спірний договір оренди укладено на підставі відповідно рішення Київської міської ради, про що вказано в п. 1.1 цього договору. А тому відповідач вважає, що розгляд даної справи безпосередньо вплине на права Київської міської ради - як власника майна територіальної громади Києва, до якого відноситься орендоване приміщення за спірним договором оренди, щодо отримання планових надходжень грошових коштів до бюджету міста Києва, які сплачує відповідач за оренду орендованого приміщення, а також вплине на обов'язки Київської міської ради забезпечувати за рахунок зазначених надходжень грошових коштів до бюджету м. Києва соціально-економічний розвиток м. Києва.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення Департамента комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (далі - клопотання про залучення третьої особи 2). В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що спірний договір оренди укладено на підставі відповідно рішення Київської міської ради, про що вказано в п. 1.1 цього договору. А тому відповідач вважає, що розгляд даної справи безпосередньо вплине на права Департамента комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - як структурного підрозділу виконавчого органу місцевого самоврядування та уповноваженого орендодавця щодо розпоряження зазначеним нерухомим майном територіальної громади Києва, до якого відноситься орендоване приміщення за спірним договором оренди, а також щодо отримання планових надходжень грошових коштів до бюджету міста Києва, які сплачує відповідач за оренду орендованого приміщення, а також вплине на обов'язки Департамента комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) контролювати та забезпечувати надходження грошових коштів від оренди майна територіальної громади м. Києва до бюджету м. Києва.

29.01.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, зокрема, з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у справі № 910/22239/15. Так позивач зазначив, що наведеними рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/22239/15 було встановлено, що строк дії Договору оренди від 14.10.2011 №162-У(Ор)-11 припинився; доказів того, що органом, уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято рішення про надання дозволу ТОВ Фірма "Ф.К.Імпекс" переукласти або продовжити оренду приміщення за договором не подано; доказів в підтвердження вжитих ТОВ Фірма "Ф.К.Імпекс" для продовження дії договору заходів не надано. Зазначені обставини, встановлені рішенням суду у справі № № 910/22239/15, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи № 910/15937/15 в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України. Отже, оскільки відповідачем були порушені умови спірного договору оренду, орендоване майно не було передано по акту прийому-передачі, як це передбачено п.п. 7.5, 8.5.6 цього договору оренди і відповідач продовжує використовувати майно позивача для здійснення своєї господарської діяльності, то позивач просив просив задовольнити позовні вимоги повністю.

01.02.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в межах встановленого строку вирішення спору, але не раніше 15 календарних днів з дати подання даної заяви, у зв'язку з хворобою малолітньої дитини представника відповідача ОСОБА_5 та перебуванням у зазначеного представника на руках всіх матеріалів справи, що робить залучення іншого представника відповідача неможливим. Також, представник відповідача ОСОБА_5 зазначив у якості підстав для відкладення розгляду справи необхідність подання відповідачем по справі нових доказів на спростування та заперечення обставин, повідомлених позивачем. В якості додатку до навденого клопотання додано довідку лікаря ОСОБА_6 КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2" Солом'янського району м. Києва Управління охорони здоров'я Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.02.2016.

В судове засідання, призначене на 01.02.2016, з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 01.02.2016 не з'явився, водночас через відділ діловодства суду 01.02.2016 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 01.02.2016 судом розглянуте та відхилене клопотання про відкладення розгляду справи, подане 01.02.2016 через відділ діловодства суду представником відповідача ОСОБА_5 Відхиляючи наведене клопотання, суд виходив з такого.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Водночас, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За своїм змістом стаття 28 ГПК України не визначає представників юридичних осіб, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації, як єдиних представників останніх в суді. Безпосередньо представляти інтереси сторони надано керівникам підприємств та організацій, іншим особам, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

В матеріалах справи наявна копія довіреності ТОВ Фірма "Ф.К.Імпекс" № б/н від 01.07.2015 (а.с. 126 т. 1), згідно якої бути представниками відповідача уповноважено ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Таким чином, представник відповідача ОСОБА_5, яким фактично подано 01.02.2016 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи, не є єдиним представником відповідача. А отже, відповідач мав реальну можливість здійснити своє представництво в суді за участю інших своїх представників згідно довіреності № б/н від 01.07.2015, а рівно таке представництво могло бути здійснене безпосередньо на рівні керівництва відповідача.

При цьому посилання представника відповідача ОСОБА_5 на те, що у нього на руках знаходяться всі матеріали справи, що робить залучення іншого представника відповідача неможливим, а також на необхідність подання ним нових доказів, суд вважає формальними та розцінює як свідоме та безпідставне ухилення представника відповідача від розгляду справи, пошук шляхів для затягування судового процесу, оскільки раніше подані представником відповідача ОСОБА_5 відзив на позовну заяву, письмові доводи та міркування, додаткові пояснення, заяви, клопотання та докази на їх підтвердження знаходяться в матеріалах справи, тоді як перелік нових доказів, які представник відповідача ОСОБА_5 має намір подати, - у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначено, а рівно не вказано, які саме обставини справи можуть підтвердити чи спростувати ці "нові" докази.

Крім того, судом враховано, що розгляд справи неодноразово відкладався, в т.ч. з огляду на задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, поданого 24.07.2015 через відділ діловодства суду, також судом враховано, що розгляд справи тривалий час був зупинений на підставі ст. 79 ГПК України, в той час як після поновлення провадження у справі господарський суд розглядає справу в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, які станом на час судового засідання 01.02.2015 вичерпано.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Отже, взявши до уваги наведене, суд відхилив клопотання представника про відкладення розгляду справи як безпідставне та необгрунтоване.

В судовому засіданні 01.02.2016 судом розглянуте та відхилене клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів, подане представником відповідача 01.09.2015 через відділ діловодства суду. Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 строк вирішення спору вже було продовжено на п'ятнадцять днів, тоді як приписами ст. 69 ГПК України передбачено можливість продовжити строк розгляду спору не більш як на на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 01.02.2016 судом розглянута та відхилена як безпідставна з огляду на предмет спору у даній справі заява про витребування доказів у Структурного підрозділу "Служба воєнізованої охорони" КП "Київський метрополітен", подана представником відповідача 01.09.2015 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 01.02.2016 судом розглянуті клопотання представника відповідача, подані 29.01.2016 через відділ діловодства суду, про залучення третіх осіб.

Представник позивача проти заявлених клопотань про залучення третіх осіб заперечував, осилаючись на те, що сторонами у спірному договорі оренди є ТОВ фірма "Ф.К. Імпекс" та КП "Київський метрополітен".

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Київська міська рада та Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не звертались до суду для залучення їх в якості третіх осіб.

Водночас, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані належні докази того, що рішення з даного спору може вплинути на права або обов'язки зазначених третіх осіб щодо однієї з сторін спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у клопотаннях відповідача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судовому засіданні 01.02.2016 судом розглянуті та долучені до матеріалів справи в якості заперечень проти позовних вимог додаткові пояснення по справі, подані представником відповідача 29.01.2016 через відділ діловодства суду.

Представник позивача в судовому засіданні 01.02.2016 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі з урахуванням письмових пояснень, поданих 29.01.2016 через відділ діловодства суду, які були надані позивачем з урахуванням рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015 у справі № 910/22239/15.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 01.02.2016 відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (орендар, відповідач) укладено Договір №162-У(Ор)-11 про передачу майна комунальної власності територіальної громадіи міста Києва, яке передається в оренду (надалі - Договір).

Умовами Договору передбачено, що орендодавець на підставі рішення Київради від 29.04.2010 №590/4028 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю, визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (далі - об'єкт оренди)) за адресою: станція метро "Дружби народів", для торгівлі непродовольчими товарами (п.п. 1.1, 2.1 Договору); опис технічного стану об'єкта оренди та дата його передачі орендарю, його склад зазначаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною договору (п. 2.3 Договору); об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен" (п. 2.4 Договору); орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю (п. 4.14 Договору); у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період сторку дії договору оренди (п. 7.5 Договору); у разі припинення дії Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю станції метро "Дружби народів" в термін, визначений п. 4.14. цього договору, від своїх огороджуючих конструкцій (п. 8.5.6 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 14.10.2011 до Договору); договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 №590/4028 діє з 14.10.2011 до 12.10.2014 (2 роки 364 дні) (п. 9.1 Договору); усі зміни та доповнення до Договору оформлюються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами (п. 9.2 Договору); після закінчення строку дії Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (п. 9.3 Договору); Договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

На виконання умов Договору орендодавець (позивач) передав орендарю (відповідачу) в оренду частину вестибюлю станції метро "Дружби народів", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) загальною площею 8,3 кв.м, що підтверджується Актом прийому-передачі майна в оренду від 14.10.2011 (а.с. 15 т. 1).

Разом з тим, з 27.07.2012 набрали чинності Правила пожежної безпеки в метрополітенах, затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України №335 від 20.06.2012, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за №1128/21440 (далі - Правила пожежної безпеки в метрополітенах).

20.10.2014 позивач надіслав відповідачу повідомлення № 38 від 17.10.2014 про закінчення терміну дії Договору 12.10.2014 (а.с. 21 т. 1), відмову від продовження Договору на новий термін внаслідок невідповідності розміщення огороджуючої конструкції відповідача на орендованій площі вимогам п. 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, позивач також вимагав у строк до 11.11.2014 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі позивачу. Направлення наведеного повідомлення відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 6243 від 20.10.2014 та списком згрупованих поштових відправлень від 20.10.2014.

Втім, зазначених у повідомленні № 38 від 17.10.2014 вимог відповідач не виконав, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом, вимоги якого обґрунтовані, зокрема, нормами ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач позовні вимоги заперечував, зокрема, з таких підстав:

- позивач не є належним позивачем за даним позовом, у позивача відсутні належні повноваження для повернення на його користь нерухомого майна, переданого відповідачеві згідно спірного договору оренди та вжиття необхідних заходів для примусового виселення відповідача з орендованого приміщення;

- повідомлення про небажання позивача продовжувати договір оренди, є недійсним, а тому не може бути підставою для припинення договору оренди відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та спричиняти для відповідача настання зобов'язань щодо звільнення об'єкту оренди та повернення його позивачеві;

- протягом одного місяця з дати закінчення спірного договору оренди, т.т. до 13.11.2014, відповідач не отримував ні від позивача, ні від власника орендованого приміщення (Київської міської ради), ні від належного орендодавця (Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)) жодних заяв про небажання продовжувати на той самий термін дію договору оренди;

- доводи позивача щодо відмови відповідачеві у продовженні на новий строк спірного договору оренди у зв'язку з невідповідністю розміщення торгового кіоску відповідача на об'єкті оренди пункту 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, відповіда вважає безпідставними та необґрунтованими.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Укладений між сторонами Договір №162-У(Ор)-11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду від 14.10.2011 разом з Додатковою угодою № 1 від 14.10.2011 до нього є договором оренди, об'єкт оренди за яким належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі позивача, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами глави 58 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України, а також Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань та згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із частиною 6 наведеної статті Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, Договір №162-У(Ор)-11 від 14.10.2011 про передачу в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, який визначено в якості підстави звернення з даним позовом до суду, був укладений між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (орендар, відповідач) відповідно рішення Київради від 29.04.2010 №590/4028. При цьому будь-які зміни та доповнення до цього договору стосовно заміни сторони договору, зокрема, орендодавця (в порядку п. 9.2 цього договору) сторонами не оформлювались, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. В свою чергу, наведене повністю спростовує доводи відповідача про те, що позивач не є належним позивачем за даним позовом, а рівно про відсутність у останнього належних повноважень для повернення на його користь орендованого відповідачем нерухомого майна та вжиття заходів для примусового виселення відповідача з орендованого приміщення.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором, а відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно із ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому, такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Судом встановлено, що волевиявлення орендодавця відносно припинення Договору в зв'язку з закінченням строку його дії (згідно п. 9.1 цього договору - до 12.10.2014) і небажання продовжувати орендні відносини, підтверджується повідомлення № 38 від 17.10.2014, яке в межах встановленого законом місячного терміну надіслано позивачем відповідачеві.

При цьому судом досліджено, що направлення наведеного повідомлення відповідачу (на адресу 01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13, вказану в реквізитах до Договору, оскільки про її зміну відповідач в порядку п. 4.12 Договору позивача не повідомляв, докази протилежного в матеріалах справи відсутні) підтверджується належними доказами, зокрема, фіскальним чеком № 6243 від 20.10.2014 та списком згрупованих поштових відправлень від 20.10.2014 (а.с. 22 т. 1), тоді як доводи відповідача про неодержання ним такого повідомлення судом відхиляються як безпідставні, оскільки ані договором, ані законом продовження дії договору оренди не ставиться в залежність від одержання орендарем заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк. Додатково судом досліджено, що повідомлення № 38 від 17.10.2014 підписано повноважною посадовою особою позивача, що підтверджується довіреністю КП "Київський метрополітен" № б/н від 14.10.2014 (а.с. 196 т. 1), у зв'язку з чим також спросовуються відповідні заперечення відповідача. Суд також зазначає, що питання недійсності повідомлення позивача про небажання продовжувати договір оренди не є предметом спору в даній справі, водночас, вказане повідомлення суд розглядає як заперечення орендодавця (позивача) щодо поновлення Договору на новий строк, у зв'язку з чим Договір припиняється.

Судом також встановлено, що у вищенаведеному повідомленні № 38 від 17.10.2014 позивач зазначив про невідповідність об'єкта оренди вимогам Правил пожежної безпеки в метрополітенах, вимагав від відповідача у строк до 11.11.2014 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі позивачу

Водночас, положення п. 9.3 Договору містять умови, що ставлять процедуру продовження дії цього Договору в залежність від наявності прийнятого Київською міською радою відповідного рішення, тобто, виключають його автоматичну пролонгацію.

Належних доказів прийняття Київською міською радою рішення з питання користування відповідачем об'єктом оренди або ж наявності інших документів, які б надавали відповідачеві право оренди об'єкту площею 8,3 кв. м. (частина вестибюлю) станції метро "Дружби народів" чи укладання нового договору, оформлення у письмовій формі та підписання між сторонами відповідної угоди про доповнення чи зміну Договору в період після закінчення строку дії Договору та станом на час розгляду даної справи по суті, суду не представлено.

Більш того, обставини відсутності доказів того, що Київрадою прийняте відповідне рішення про продовження дії Договору №162-У(Ор)-11 від 14.10.2011, а також, що строк дії цього договору припинився, встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2015, якою залишене без змін рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі № 910/22239/15. Зазначені обставини в силу приписів ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування при розгляді даної справи № 910/15937/15, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини у наведених судових рішеннях у справі № 910/22239/15

Так, відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічну норму містить ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Аналогічний обов'язок орендаря щодо повернення орендованого майна передбачено також пунктами 4.14 та 7.5 Договору.

Зокрема, згідно з п. 4.14 Договору орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Згідно п. 8.5.6 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 14.10.2011 до Договору), у разі припинення дії Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю/переходу станції метро "Дружби народів" в термін, визначений п. 4.14. цього договору від своїх тимчасових огороджуючих конструкцій.

Доказів виконання зазначеного обов'язку з боку відповідача, як орендаря за Договором, станом на час розгляду спору по суті суду не представлено.

Отже, у зв'язку із закінченням строку дії Договору №162-У(Ор)-11 від 14.10.2011, виходячи із встановлених обставин щодо неоформлення та непідписання між сторонами відповідної угоди про доповнення чи зміну вказаного договору, неукладення між сторонами нового договору на право оренди відповідачем нерухомого майна, яке є об'єктом оренди по вказаному договору, за відсутності належних доказів звільнення відповідачем орендованої ним частини вестибюлю станції метро "Дружби народів" та непередання такої за актом прийому-передачі позивачу, вимоги останнього про виселення відповідача з орендованого нерухомого майна та зобов'язання відповідача повернути позивачу орендоване нерухоме майно по акту прийому-передачі підлягають задоволенню.

При цьому доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову, викладені у відзиві на позовну заяву, а рівно у письмових доводах та міркуваннях, додаткових поясненнях, заявах, поданих представником відповідача під час розгляду справи, суд відхиляє з огляду на те, що після припинення строку дії Договору №162-У(Ор)-11 від 14.10.2011 у відповідача відпали правові підстави користування майном, переданим йому в оренду саме за цим Договором, до якого зміни ані щодо строку дії, ані щодо орендодавця не вносились, натомість, у відповідача з'явився обов'язок повернення майна в порядку, визначеному умовами Договору, який так і не було виконано відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на наведені приписи статті 49 Господарського процесуального кодексу України та повне задоволення вимог позивача, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13, ідентифікаційний код 20045252) з нерухомого майна (частини вестибюлю), визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 8,3 кв.м.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13, ідентифікаційний код 20045252) повернути Комунальному підприємству "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 35, ідентифікаційний код 03328913) нерухоме майно (частину вестибюлю) за адресою: станція метро "Дружби народів", загальною площею 8,3 кв.м. по акту приймання-передачі майна.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ф.К.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Січневого повстання, буд. 3, кв. 13, ідентифікаційний код 20045252) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 35, ідентифікаційний код 03328913) 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.) судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.02.2016.

Суддя Гумега О. В.