ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" січня 2016 р. по справі № 903/751/15
за заявою Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Волинській області, м. Ковель
до Спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Сотерс" ЛТД, м. Ковель
Суддя Кравчук А.М.
встановив: ухвалою господарського суду від 22.07.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Сотерс" ЛТД, визнано безспірні грошові вимоги Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в сумі 2 584 735 грн. 00 коп., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів спільного українсько-польського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Сотерс" ЛТД.
24.07.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення (оголошення) про порушення справи про банкрутство ТОВ "Сотерс" ЛТД.
Ухвалою суду від 05.10.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів СП ТОВ "Сотерс" ЛТД, згідно якого вимоги кредиторів визнані в розмірі:
Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області в сумі 2 584 735 грн. 00 коп. - третя черга.
21.10.2015 року судом винесено постанову про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором ОСОБА_1, зобов'язано посадових осіб банкрута протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ліквідатору. Попередити, що у разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
Згідно п. 6 ст. 41 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.
12.01.2016 року надійшло клопотання ліквідатора ОСОБА_1 № 1 про зобов'язання ОСОБА_2, який перебував на посаді директора СП "Сотерс" ЛТД передати ліквідатору ОСОБА_1 печатки і штампи, матеріальні та інші цінності, а також усі необхідні установчі, бухгалтерські та податкові документи, що пов'язані з діяльністю СП "Сотрест" ЛТД.
Клопотання обґрунтовує тим, що на адресу боржника з вимогою до директора ОСОБА_2 надіслано листи з вимогою надати відповідну інформацію та документи щодо СП ТОВ "Сотерс" ЛТД, однак за місцезнаходженням боржника адресата не виявлено, отриманий ОСОБА_2 лист, направлений за адресою його реєстрації, залишився без відповіді та задоволення.
Станом на 27.01.2016 року ОСОБА_2 вимоги постанови господарського суду Волинської області від 21.10.2015 року не виконані.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень, ухвал суду.
Обов'язковість виконання рішень, ухвал, постанов господарського суду віднесено також до принципів організації і діяльності названого суду. Статтею 115 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, які набрали законної сили є обовязковими на всій території України та невиконання вимог яких тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством.
Відповідно до ст.ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.
Дії керівника боржника щодо невиконання вимог суду та ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" призводять до затягування розгляду справи, суперечать, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
Невиконання вимог суду є грубим порушенням вимог законів України. Таке ігнорування норм господарського процесу не може залишитись поза відповідним реагуванням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.
Керуючись ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Суддя А. М. Кравчук