ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21.01.16 Справа № 923/260/13-г

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши скаргу ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" на дії відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області при виконанні рішення у справі

за позовом: Прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі:

позивача-1: Міністерства фінансів України, м. Київ,

позивача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Чернігові, м. Чернігів,

до: ОСОБА_1 підприємства "Бултранс", м. Херсон,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 підприємство "Буліс", м. Чернігів

про стягнення 140 297,22 грн.

за участю прокурора Петренко Л.В., посвідчення № 030355, видане 17.11.2014р.

представників сторін:

від позивача-1 - не прибув:

від позивача-2 - ОСОБА_2, уповн. представник, довіреність № 010-01/7126 від 13.11.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_3, уповн. представник, довіреність від 03.10.2015р.;

від 3-ї особи - не прибув;

від ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні - не прибув;

від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області - не прибув.

Обставини справи: ОСОБА_1 підприємство "Бултранс" (відповідач) подало до господарського суду Херсонської області скаргу на дії відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (ВДВС) та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (ВПВР) при виконанні рішення вказаного господарського суду від 25.04.2013р. у даній справі.

У скарзі відповідач просить суд:

- визнати незаконними дії ВДВС щодо винесення постанови від 19.06.2013р. у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору;

- визнати незаконними дії ВПВР щодо виділення в окреме провадження №44885725 постанови від 19.06.2013р. ВДВС по виконавчому провадженню №38406962 про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору, згідно з пунктом 2 постанови від 26.09.2014р. ВПВР про закінчення виконавчого провадження № 38406962;

- визнати незаконними дії ВПВР щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (№ 44885725) від 26.09.2014р. щодо стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору;

- визнати недійсною постанову ВДВС від 19.06.2013р. у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору;

- визнати недійсним пункт 2 (другий) постанови ВПВР про закінчення виконавчого провадження № 38406962 від 26.09.2014р. щодо виділення в окреме провадження № 44885725 постанови ВДВС від 19.06.2013р. у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору;

- визнати недійсною постанову ВПВР від 26.09.2014р. про відкриття виконавчого провадження № 44885725 щодо стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору.

Скаргу обґрунтовано ст.ст.11,27-28 Закону України "Про виконавче провадження" та твердженнями відсутність підстав для стягнення з відповідача виконавчого збору, згідно оскаржуваних постанов, у зв'язку з відсутністю, власне, факту вчинення ВДВС та ВПВР будь-яких заходів стосовно відповідача, спрямованих на примусове виконання рішення господарського суду Херсонської області від 25.04.2013р. у даній справі.

В судовому засіданні 22.12.2015р. представником відповідача повідомлено суду та присутнім в засіданні представникам інших учасників судового процесу про наявність додаткової підстави для задоволення скарги, через повне погашення ОСОБА_1 підприємством "Буліс", при здійсненні іншими органами виконання судових рішень виконавчих проваджень №/№ 38099199 та 43857553, заборгованості перед позивачем-2, стосовно якої ОСОБА_1 підприємство "Буліс" є основним боржником, а відповідач є солідарним боржником, з стягненням, відповідно, з ОСОБА_1 підприємства "Буліс" виконавчого збору.

Ухвалою суду від 22.12.2015р., за заявою представника відповідача (т.2 а.с.15), строк розгляду справи продовжено понад двомісячний строк, по 21.01.2016р., відкладено розгляд справи на 21.01.2016р. та витребувано від прокурора, позивача-1, ВДВС та ВПВР необхідні для повного, всебічного та об'єктивного розгляду скарги документи.

Позивач-2 надав відзив на скаргу відповідача, у якому вказав, що листом від 28.01.2014р. позивач-2 повідомив ВДВС про фактичне повне виконання кредитних зобов'язань основним боржником ОСОБА_1 підприємством "Буліс", й, відповідно, про відсутність у солідарного боржника - відповідача зобов'язань перед позивачем-2, у зв'язку з чим позивач-2 просив повернути виконавчий документ.

Позивач-1, прокурор, ВДВС т ВПВР не надали суду відзивів на скаргу відповідача. Про об'єктивні причини для цього не повідомили.

В судових засіданнях по розгляду скарги представниками ВДВС т ВПВР стверджувалося про пропуск відповідачем, без поважних причин, строків для подання скарги та про відсутність підстав для задоволення цієї скарги, у будь-якій частині її вимог, через відповідність дій ВДВС та ВПВР при здійсненні виконавчих проваджень №/№ 38406962 та 44885725 нормам Закону України "Про виконавче провадження". Прокурор підтримує вказану позицію ВДВС та ВПВР.

Учасники судового процесу належним чином повідомлені судом про місце, дату та час судового засідання по розгляду скарги. Проте, представники позивача-1, ВДВС та ВПВР в судове засідання 21.01.2016р. не прибули. Заяви та клопотання позивача-1, ВДВС та ВПВР щодо судового засідання 21.01.2016р. до суду не надходили.

Дослідивши матеріали, які учасники судового процесу надали для розгляду скарги, заслухавши прокурора, представників позивача-2 та відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 25.04.2013р. у даній справі стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 140 297,22 грн., з яких 134 696,00 грн. заборгованості за кредитом, 5 601,22 грн. пені, та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" до держ.бюджету 2805,94 грн. судового збору.

21.05.2013р. судом видано відповідні накази № 923/260/13-г про примусове виконання цього рішення.

Згідно з постановою від 12.06.2013р. головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні (надалі - ВДВС) було відкрито виконавче провадження № 38406962 з виконання наказу господарського суду Херсонської області № 923/260/13-г від 21.05.2013р. про стягнення з відповідача 140 297,22 грн. на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та надано відповідачеві строк до 18.06.2013р. для виконання виконавчого документа в добровільному порядку (т. 2 а.с.8).

19.06.2013р. головним державним виконавцем ВДВС, у зв'язку з невиконанням відповідачем в добровільному порядку цього наказу суду у встановлений державним виконавцем строк, винесено у виконавчому провадженні № 38406962 постанову про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору (т.1 а.с.147, 168).

Згідно з постановою від 30.09.2013р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (надалі - ВПВР), на підставі постанови від 20.09.2013р. начальника вказаного управління, виконавче провадження № 38406962 прийняте до виконання цим державним виконавцем ВПВР (т. 1 а.с.148).

Згідно з заявою від 28.01.2014р. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про повернення виконавчого документу стягувачу, яку було надіслано до ВДВС рекомендованим листом з повідомленням та отримано ВДВС 31.01.2014р., вказаний банк повідомив про фактичне та повне виконання рішення суду, в частині стягнення грошової суми на користь цього банку, приватним підприємством "Буліс", солідарним боржником якого є відповідач (т.2 а.с.10-11).

Згідно з постановою від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР закінчено виконавче провадження № 38406962 з підстав фактичного повного виконання рішення суду, в частині стягнення грошової суми на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", ОСОБА_1 підприємством "Буліс", солідарним боржником якого є відповідач, та виділено в окреме провадження постанову від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору (за п.2 вказаної постанови від 26.09.2014р. ВПВР) (т. 1 а.с.149, 166).

Згідно з іншою постановою від 26.09.2014р. цього ж головного державного виконавця ВПВР відкрито виконавче провадження № 44885725 з примусового виконання постанови від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору у виконавчому провадженні № 38406962 (т. 1 а.с.150).

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та цим законом. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію (за п.3 ч. 3 цієї статті);

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (за п.5 ч. 3 цієї статті);

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також, опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (за п.6 ч. 3 цієї статті);

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим законом та іншими законами (за п. 20 ч. 3 цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, цей документ відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження", і пред'явлений до виконання до відповідного (належного) органу державної виконавчої служби. Згідно з ч. 2 цієї ж статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій, зокрема, вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення, із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Згідно з ч. 5 цієї ж статті копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строк, який встановлено в постанові про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Згідно з ч. 3 цієї ж статті у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Таким чином, власне, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, не є єдиною та достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" до заходів примусового виконання рішень належить, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно з ч. 2 цієї ж статті стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Згідно з ч. 4 цієї ж статті на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Згідно з ч. 5 цієї ж статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Також, згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець надсилає копію постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони відчуження майна.

Згідно з ч. 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець надсилає копію постанови про арешт коштів чи майна боржника банкам чи органам, що ведуть реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із фактичним виконанням виконавчого документу, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Згідно з ч. 2 цієї ж статті у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

На час вчинення оскаржуваних відповідачем дій (2013-2014рр) проведення виконавчих дій було, також, врегульовано положеннями Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5, зареєстрованим в цьому ж міністерстві 15.12.1999р. за № 865/4158 (надалі - Інструкція). Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованим 02.04.2012р. за № 489/20802 в цьому ж Міністерстві, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка визначає окремі питання організації виконання рішень судів (надалі - Інструкція з організації примусового виконання рішень).

Згідно з п. 4.1.3. Інструкції, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, то державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання. Згідно з п. 5.1.1. Інструкції звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надсилання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно з п. 5.6.1. Інструкції арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам. Згідно з п. 5.6.2. Інструкції арешт на майно боржника накладається шляхом винесення державним виконавцем:

- постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

- постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Аналогічні положення містять у собі Розділ IV Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно з п. 4.1.5. Інструкції, якщо в установлений строк рішення боржником добровільно не виконано, державний виконавець за наявності іншого виконавчого провадження або зведеного виконавчого провадження щодо даного боржника виносить постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження або про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Така постанова виноситься не пізніше наступного дня після закінчення строку для добровільного виконання. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Згідно з п. 4.19.1. Інструкції, якщо в районному (міському) органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, то вони об'єднуються у зведене виконавче провадження за постановою державного виконавця протягом трьох днів після закінчення строку, даного боржнику для добровільного виконання і на майно боржника накладається арешту межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження. До зведеного виконавчого провадження повинні бути приєднані всі інші виконавчі документи, що надходять стосовно стягнень з цього боржника протягом трьох днів після закінчення строку, поданого боржнику для добровільного виконання.

Аналогічні положення містять у собі п.3.8.-3.8.2., 3.8.4. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, за винятком, постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з п.1.12.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень для забезпечення доступу до інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження роз'яснюється право доступу до зазначеної інформації, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також, ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, порядок його використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово. Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановою від 12.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження № 38406962 арешт на майно відповідача не накладався.

Органи виконання судових рішень, дії яких оскаржуються, не надали суду:

- доказів направлення ВДВС (або ВПВР) запитів до установ для виявлення майна відповідача при здійсненні виконавчого провадження № 38406962;

- доказів накладення арешту на майно відповідача, у межах 140 297,22 грн. - суми стягнення за наказом господарського суду Херсонської області від 21.05.2013р. № 923/260/13-г, при здійсненні виконавчого провадження № 38406962, після 12.06.2013р. - дати винесення постанови про відкриття цього виконавчого провадження;

- доказів приєднання виконавчого провадження № 38406962 про стягнення з відповідача 140 297,22 грн. на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до будь-якого зведеного виконавчого провадження щодо відповідача;

- доказів об'єднання кількох виконавчих проваджень щодо відповідача, серед яких виконавче провадження № 38406962, у зведене виконавче провадження;

- доказів накладання арешту на майно відповідача у межах загальної суми стягнення за кількома виконавчими документами про стягнення грошових коштів з відповідача, об'єднаними у зведене виконавче провадження.

У постанові від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про закінчення виконавчого провадження № 38406962 з підстав фактичного повного виконання рішення суду, не вказано про зняття арешту з майна відповідача та/або про скасування інших вжитих ВДВС (або ВПВР), при здійснення ВДВС (або ВПВР) в процесі виконавчого провадження № 38406962, заходів примусового виконання рішення суду від 25.04.2013р. у даній справі.

Тобто, матеріалами справи не підтверджено фактів здійснення ВДВС (або ВПВР) в процесі виконавчого провадження № 38406962, або зведеного виконавчого провадження, складовою якого є виконавче провадження № 38406962, будь-яких, передбачених ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення. При цьому, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача згідно з наказом господарського суду Херсонської області № 923/260/13-г від 21.05.2013р. та відносно якої відповідач є солідарним боржником, фактично сплачено іншим солідарним боржником відносно цієї заборгованості - ОСОБА_1 підприємством "Буліс", до початку здійснення (а фактично, як-то слідує з матеріалів розгляду скарги відповідача, без здійснення) ВДВС (або ВПВР) заходів примусового виконання рішення. За вказаних встановлених судом фактичних обставин, відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, в порядку ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", за наслідками здійснення ВДВС виконавчого провадження № 38406962.

Такий висновок суду узгоджуються з правовою позицією, яку викладено у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015р. про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 19.06.2014р. у справі № 924/205/13-г.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача про наявність іншої (додаткової) підстави для задоволення скарги, через стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Буліс", при здійсненні інших виконавчих проваджень, №/№ 38099199 та 43857553, як заборгованості перед позивачем-2, стосовно якої ОСОБА_1 підприємство "Буліс" є основним боржником, а відповідач є солідарним боржником, так і виконавчого збору, у зв'язку з примусовим стягненням органами виконання судових рішень вказаної заборгованості (тобто, у зв'язку з винесенням у різних виконавчих провадженнях, №/№ 38099199 та № 38406962 (у кожному з них), відповідно, Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції та ВДВС, постанов про стягнення з кожного з солідарних боржників (з ОСОБА_1 підприємства "Буліс" та відповідача) виконавчого збору, у зв'язку з примусовим стягненням з ОСОБА_1 підприємства "Буліс" та відповідача одного й того самого боргу (т.2 а.с.20-26). Відхиляючи ці доводи, суд зазначає, що з норм Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що виконавчий збір за примусове стягнення боргу має стягуватися за кожним з виконавчих документів, які видано на примусове стягнення боргу (хоч би й одного й того самого боргу з різних боржників (у випадку солідарних боржників)), а не лише за виконавчими документами, які видано на примусове стягнення різних боргів.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішення господарського суду можуть бути подані боржником протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли боржникові стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Щодо тверджень про пропуск відповідачем строку на подання скарги на дії ВДВС та ВПВР суд зазначає наступне.

1. Щодо першої з оскаржуваних відповідачем постанов (від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору)

ВДВС та ВПВР не надали суду будь-яких доказів надсилання відповідачеві постанови від 12.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження № 38406962 та/або постанови від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору, яку винесено у цьому ж виконавчому провадженні. Так суду не надано, відповідних складених ВДВС реєстрів поштових відправлень, а також, поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа та/або відомостей з загальнодоступного серверу он-лайн сервісу УДППЗ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання внутрішніх реєстрованих поштових відправлень (стосовно першої з цих постанов, яка, згідно з ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", мала бути надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

За відсутності доказів надсилання ВДВС відповідачеві постанови від 12.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження № 38406962, з ідентифікатором для доступу до інформації про це виконавче провадження на веб-сайті Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в мережі Інтернет, ВДВС та ВПВР не довели суду можливості відповідача отримувати інформацію про хід виконавчого провадження № 38406962 з вказаного Інтернет-ресурсу. Факт отримання позивачем-2 (банком) вказаної постанови від 12.06.2013р. ВДВС не може бути прийнятий судом в якості підтвердження (доказу) а ні факту надсилання ВДВС відповідачеві цієї ж постанови від 12.06.2013р., а ні факту її отримання відповідачем.

За відсутності доказів надсилання ВДВС відповідачеві постанови від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору, яку винесено у виконавчому провадженні №38406962, ВДВС та ВПВР не довели суду факту обізнаності відповідача з цією постановою.

В якості доказу обізнаності відповідача з 04.12.2013р. з матеріалами виконавчого провадження № 38406962, суду надано ВДВС документ під назвою "Облікова картка на зведене виконавче провадження № ЄДРВП 38656081) з датою його складання (роздрукування) - "20.09.2013р.", з зазначенням (у друкований спосіб) автора цього документа - "ОСОБА_4В." (примітка суду - старший державний виконавець ВДВС (т. 2 а.с.16)), на другій сторінці якого наявна розписка від імені директора відповідача наступного змісту:"З матеріалами ознайомлена, копію отримала, 04.12.2013р., підпис, директор ЧП"Бултранс" ОСОБА_5М."(т.2 а.с.18).

Суд не приймає цей документ, в якості доказу, обізнаності відповідача з 04.12.2013р. з матеріалами виконавчого провадження № 38406962, з підстав відсутності належних доказів:

- приєднання виконавчого провадження № 38406962 до виконавчого провадження № 38656081 (суду не надано відповідну постанову);

- об'єднання будь-яких виконавчих проваджень у виконавче провадження №38656081 (суду не надано відповідну постанову);

- щодо конкретного переліку матеріалів виконавчих проваджень, зокрема, виконавчого провадження № 38406962, які надавалися на ознайомлення (у обліковій картці такий перелік документів відсутній);

- щодо перебування за станом на 04.12.2013р. матеріалів виконавчого провадження № 38406962 у (розпорядженні) ВДВС (в контексті того, що з наявних у справі доказів слідує, що згідно постанови від 30.09.2013р. головного державного виконавця ВПВР, на підставі постанови від 20.09.2013р. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, виконавче провадження № 38406962 прийняте до виконання ВПВР).

2. Щодо інших двох з оскаржуваних відповідачем постанов (від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР).

Органи виконання судових рішень, дії яких оскаржуються, не надали суду будь-яких доказів (складених ВПВР реєстрів поштових відправлень, відповідного супровідного листа ВПВР) надсилання відповідачеві постанови від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про закінчення виконавчого провадження №38406962, згідно з п.2 якої постанову від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору, було виділено в окреме виконавче провадження.

В якості доказу обізнаності відповідача з 04.11.2014р. з фактом винесення постанови від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про відкриття виконавчого провадження № 44885725 щодо стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору, на підставі оскаржуваної відповідачем постанови від 19.06.2013р. головного державного виконавця ВДВС про стягнення з відповідача судового збору, суду надано супровідний лист ВПВР від 29.09.2014р. № 6752, за яким відповідачеві надсилається вказана постанова від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про відкриття виконавчого провадження № 44885725, а також, поштове повідомлення про вручення за місцезнаходженням відповідача рекомендованого листа (т.1 а.с.169,171).

Суд не приймає ці супровідний лист ВПВР та поштове повідомлення, в якості доказів, обізнаності відповідача з будь-якою з вказаних оскаржуваних відповідачем постанов від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР, оскільки:

- згідно тексту зазначеного супровідного листа (т. 1 а.с.169) відповідачеві надсилається лише постанова від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про відкриття виконавчого провадження № 44885725 щодо стягнення з відповідача 14 029,72 грн. виконавчого збору та не вказано про надсилання відповідачеві з цим самим супровідним листом постанови від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про закінчення виконавчого провадження № 38406962;

- згідно позначень ВПВР на поштовому повідомленні про вручення рекомендованого листа (т.1 а.с.171) цим листом відповідачу було надіслано два документи, реєстраційний номер першого з яких містить у собі цифри "51" та повністю у поштовому повідомленні не читається, а також, інший з реєстраційним номером "6752/4", що не є тотожними номеру супровідного листа ВПВР, а саме, "6752" до постанови від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про відкриття виконавчого провадження № 44885725 щодо стягнення з відповідача 14029,72 грн. виконавчого збору;

- виходячи з вказаної у поштовому повідомленні дати подання рекомендованого листа ВПВР до відділення поштового зв'язку - "07.10.14", положень ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові) та тверджень представників ВДВС та ВПВР, в усному порядку, у судових засіданнях по розгляду скарги про здійснення ВДВС та ВПВР виконавчих проваджень №/№ 38406962 та 44885725 з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", листом, який ВПВР здало до відправлення до поштового відділення 07.10.2014р. (через шість робочих днів після 26.09.2104р.), не могло бути надіслано відповідачеві постанову від 26.09.2014р. головного державного виконавця ВПВР про відкриття виконавчого провадження № 44885725.

Таким чином, матеріалами розгляду скарги відповідача на дії ВДВС та ВПВР не підтверджено доводів цих органів про подання вказаної скарги відповідача до суду, з пропуском встановленого законом строку на її подання, стосовно будь-яких з вимог цієї скарги.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм скарга відповідача, ОСОБА_1 підприємства "Бултранс", на дії відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 121-2 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Скаргу ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" на дії відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області задовольнити.

2. Визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні щодо винесення постанови від 19.06.2013р. у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору.

3. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області щодо виділення в окреме виконавче провадження № 44885725 постанови від 19.06.2013р. відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору, за пунктом 2 (другим) вказаної постанови від 26.09.2014р. про закінчення виконавчого провадження № 38406962.

4. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2014р. у виконавчому провадженні № 44885725 щодо стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору.

5. Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 19.06.2013р. у виконавчому провадженні № 38406962 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору.

6. Визнати недійсним пункт 2 (другий) постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про закінчення виконавчого провадження № 38406962 від 26.09.2014р. щодо виділення в окреме виконавче провадження № 44885725 постанови відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні від 19.06.2013 року у виконавчому провадженні №38406962 про стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору.

7. Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 26.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44885725 щодо стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Бултранс" 14 029,72 грн. виконавчого збору.

Повний текст ухвали складено 28.01.2016р.

Суддя К.В. Соловйов