КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа№ 910/11084/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Горбач М.В., довіреність № 311 від 23.12.15,

відповідача: Горбач С.Ф., довіреність №01 від 05.01.16,

Кравець М.А., довіреність №02 від 05.01.16.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВКФ Альянс"

на рішення господарського суду м. Києва

від 13.07.2015 р.

у справі № 910/11084/15( суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех"

до Приватного підприємства "ВКФ Альянс"

про зобов'язання виконати умови договору та стягнення 65 052,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" до Приватного підприємства "ВКФ Альянс" про зобов'язання виконати умови Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки №927 від 27.09.2013 року та стягнення 91 294,65 грн. на підставі цього Договору.

До прийняття рішення по суті, позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 65 052,51 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "ВКФ АЛЬЯНС" (03150, м. Київ, вул. Тельмана, 5, код 25279316) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавліська Борщагівка, вул. Кришталева, 5, код 33870417) суму основного боргу у розмірі 65 052,51 грн. (шістдесят п'ять тисяч п'ятдесят дві гривні 51 коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавліська Борщагівка, вул. Кришталева, 5, код 33870417) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 278,90 грн. (одна тисяча двісті сімдесят вісім гривень 90 коп.), сплачений платіжним дорученням №1112 від 06.04.2015, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/11084/15.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПП "ВКФ Альянс" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15. Крім того, скаржником було заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування якого заявник зазначив, що апелянт не зміг скористатися своїм законним правом апеляційного оскарження вчасно, оскільки дізнався про дане рішення та розгляд самої справи щодо спірного договору випадково, а саме через арешт своїх рахунків.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2015 року Е.О.Шевченка у справі №910/11084/15 було передано апеляційну скаргу ПП "ВКФ Альянс" для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Андрієнку В.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року Е.О.Шевченка у справі №910/11084/15 було сформовано для розгляду апеляційної скарги ПП "ВКФ Альянс" колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року апеляційну скаргу ПП "ВКФ Альянс" було прийнято до провадження та відновлено строк на її оскарження, призначено до розгляду на 22.12.2015 року.

27.11.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, де останній просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду, у разі прийняття скарги до розгляду залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві та ДПІ у Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області. Залишити рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

11.12.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від позивача надійшло письмове клопотання про витребування у відповідача доказів, зазначених у апеляційній скарзі, та відкладення розгляду справи для складення сторонами Акту взаємозвірки.

11.12.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від позивача надійшло письмове клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві та ДПІ у Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області. Також позивач просив суд залишити рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

21.12.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від відповідача надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в який останній просив суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 та прийняти нове, яким в позові відмовити.

В судове засідання, яке відбулось 22.12.2015 з'явились представники позивача та відповідача. Головуючий ставив на обговорення заваленні позивачем клопотання про залучення третіх осіб та про витребування у відповідача доказів, зазначених у апеляційній скарзі.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення клопотання про залучення третіх осіб, щодо клопотання про витребування у відповідача доказів, зазначених у апеляційній скарзі присутні представники не заперечували щодо його задоволення.

Колегія суддів порадившись, вирішила відхилити клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві та ДПІ у Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області з наступних підстав.

Відповідно до частини другої та третьої статті 27 ГПК України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", а саме п. 1.6., зазначено, що ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Як вбачається з клопотання позивача, останній просив залучити зазначені треті особи з підстав фактичного встановлення місцезнаходження відповідача та для внесення до ЄДРПОУ запису про відсутність ПП "ВКФ Альянс" за адресою державної реєстрації місцезнаходження юридичної особи та для скасування свідоцтва платника ПДВ виданого ПП "ВКФ Альянс" і для здійснення спільної виїзної позапланової комплексної перевірки відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві та ДПІ у Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області.

Щодо заявленого позивачем клопотання про витребування у відповідача доказів, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Частиною першою статті 34 ГПК України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2013 між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладений договір №927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (далі - договір), за умовами якого, продавець продає, а покупець купує сільськогосподарську техніку (жатку для збирання початків кукурудзи з подрібленням MS-SC 870 В - 8 рядна міжряддя 70 см., тип 578000,, адаптована під комбайн Тукано 470, та лексіон 500, 600 700 серії. Ширина - 5,90 м., вага - 2270 кг., виробник - Geringoff Німеччина, ціна 415 500,00 грн., умови поставки : Київська обл., Обухівський район, с. Трипілля, вул. Пушкіна, 28, терміна поставки: до 30 жовтня 2013 року) в такій кількості, по такій ціні та на таких умовах, що є зазначеними у додатку №1.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначив, що у п. 2.1. спірного договору чітко визначено, що покупець купує товар в кількості і по цінах згідно Додатку №1 до даного договору. Суд першої інстанції не з'ясував ту обставину, що згідно зі Специфікацією до договору відповідач несе зобов'язання по оплаті лише в сумі 498 600,00 грн. В строк та в сумі, що визначені у пункті 2.7. договору, також судом не було взято до уваги той факт, що станом на 28.11.2014 року апелянтом вже сплачено 613 272,00 грн., з яких 498 600,00 грн. Ціна договору та 13 532,11 грн. Пеня за несвоєчасну оплату ціни договору. Сума переплати становить 101 139,89 грн.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що відсутні жодні порушення норм матеріального права господарським судом м. Києва при прийнятті рішення від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заявленого позивачем клопотання, тому зобов'язала позивача та відповідача до дня слухання справи надати суду:

- Акти взаємозвірки розрахунків за спірним Договором (№927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки);

- відповідача надати суду розрахунок суми переплати за договором №927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 27.09.2013 року.

Також колегія суддів зазначила, що відповідно др. п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року розгляд справи було відкладено на 21.01.2016 року та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" та Приватне підприємство "ВКФ Альянс" до дня слухання надати суду:

- Акти взаємозвірки розрахунків за спірним Договором (№927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки). Зобов'язано Приватне підприємство "ВКФ Альянс" до дня слухання надати суду:

- розрахунок суми переплати за договором №927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 27.09.2013 року.

19.01.2016 року через відділ документального забезпечення КАГС від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, які витребовувались судом.

21.01.2016 року відділ документального забезпечення КАГС від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, які витребовувались судом.

В судове засідання, яке відбулось 21.01.2016 року з'явились представники сторін. Представник скаржника підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Представник позивача не визнав апеляційну скаргу і просив її відхилити.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши та оцінивши документи, які витребовувались судом, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2013 між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладений договір №927 купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (далі - договір), за умовами якого, продавець продає, а покупець купує сільськогосподарську техніку (жатку для збирання початків кукурудзи з подрібленням MS-SC 870 В - 8 рядна міжряддя 70 см., тип 578000,, адаптована під комбайн Тукано 470, та лексіон 500, 600 700 серії. Ширина - 5,90 м., вага - 2270 кг., виробник - Geringoff Німеччина, ціна 415 500,00 грн., умови поставки : Київська обл., Обухівський район, с. Трипілля, вул. Пушкіна, 28, терміна поставки: до 30 жовтня 2013 року) в такій кількості, по такій ціні та на таких умовах, що є зазначеними у додатку №1.

Відповідно до п. 8.2. Договору, визначено, визначено, що даний договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до моменту повного його виконання.

Вартість товару, що поставляється за цим Договором складає 498 600,00 грн. в т.ч. ПДВ 83 100,00 грн., що є еквівалентом 45 000,00 євро, згідно курсу продажу євро до гривні станом на 27.09.2013, що дорівнює 11,08 грн.

Згідно з умовами Договору, а саме п. 2.3. та 2.4., сторони погодились застосовувати при проведенні розрахунків за товар курс продажу євро до гривні, що встановлений ПАТ «Креді Агріколь Банк» на дату здійснення оплати. Сторони погодили також, що ціна товару може змінюватись в тому випадку, коли курс євро до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим, ніж зазначений в Договорі, якщо курс банку буде нижчим, то для кінцевого розрахунку приймається вартість товару зазначена у договорі в гривнях на дату підписання договору.

Згідно з Актом введення в експлуатацію від 27.10.2013 року №70/3, який був підписаний сторонами та скріплений печатками, позивач передав відповідачу в експлуатацію жатку для збирання початків кукурудзи, з подрібненням MS-SC 870 B - 8 рядна, виробник фірма «Geringoff» Німеччина, зазначено, що виконавець ввів в експлуатацію зазначене обладнання.

Відповідно до п. 2.7 Договору, покупець здійснює платежі по цьому договору на таких умовах: 30% вартості товару в розмірі 149 580,00 грн., що є еквівалентом 13 500 євро - до 25.10.2013, 25% вартості товару розміром 124 650,00 грн. еквівалент 11 250,00 євро - до 20.11.2013; 12% - 59 832, 00 грн., еквівалентно 5 400,00 євро - до 26.12.2013; 12 % вартості товару - 59 832,00 грн. еквівалентно 5400,00 євро - до 27.01.2013, 11% - 54 846, 00 грн. еквівалентно 4 950,00 євро - до 24.11.2014; 10% - 49 860,00 грн. еквівалентно 4 500,00 євро. - до 25.03.2014, шляхом перерахування на рахунок продавця на підставі виставленого рахунку фактури, направленого з використання факсимільного зв'язку.

Згідно п. 3.1 Договору, продавець поставляє товар на умовах та в термін вказаний в додатку №1 при виконанні покупцем п. 2.7 даного Договору, у разі порушення термінів оплати, сторони додатково погоджують терміни поставки.

Право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку за товар з продавцем, відповідно до п. 3.2 договору.

Відповідно до п. 3.5 Договору, товар вважається поставлений продавцем та прийнятий покупцем після передачі товару та документів на нього покупцю, що підтверджується підписаною видатковою накладною, актом приймання-передачі товару та документів до нього.

Листом №149 від 25.06.2015 позивач направив відповідачу акти приймання-передачі від 25.06.2015 та видаткових накладних №4146 від 25.06.2015, акт приймання-передачі від 25.06.2015 для підписання (опис вкладення від 26.06.2015 та фіскальний чек № 6508 від 26.06.2015, опис від 02.07.2015, фіскальний чек №6844 від 02.07.2015). Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач не повернув підписані зі свого боку вказані документи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 927 від 27.09.2013 в частині здійснення оплати за поставлений товар. Внаслідок чого, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 65 052,51 грн. основного боргу (еквівалентно 2 937, 27 євро).

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором, його прийняття відповідачем та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 65 052,51 грн., оскільки відповідачем було сплачено 609 264 67 грн. (відповідно до заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог).

Як вбачається з наданих сторонами на вимогу суду взаєморозрахунків, позивач зазначив, що відповідачем станом на 24.12.2015 року здійснено оплату за Договором на суму 609 264,67 грн.

Відповідно до розрахунків наданих відповідачем, яким останній визнав поставку товару позивачем на суму 674 317,18 грн., при цьому зазначивши що ним було здійснено проплату в сумі 682 932,13, з посиланням в додатках на платіжне доручення від №3 на суму 73 667,46 від 30.10.2015 року, однак зазначене платіжне доручення не міститься не в матеріалах справи не в розрахунку наданого відповідачем.

Частиною 1 статті 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, всупереч зазначеним вимогам відповідачем не надано суду доказів, на які він посилається в своєму клопотанні, тому колегія суддів вважає зазначене твердження відповідача, як допустимий доказ в розуміння ГПК України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 65 052,51 грн. основного боргу є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "ВКФ Альянс" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/11084/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВКФ Альянс" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран