ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" січня 2016 р. Справа № 922/4225/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М., суддя Тарасова І. В.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача не зявився

відповідача ОСОБА_1 (директор)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС», м. Київ (вх. № 5179 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. у справі № 922/4225/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Лабсервіс», м. Харків

про стягнення коштів в сумі 149316,49 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВІС» звернулось до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Лабсервіс» про стягнення суми боргу в розмірі 149316,49 грн. Судові витрати по справі позивач просив покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮВІС» послалось на порушення відповідачем умов договору № 1/509 від 05.09.2011 року в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

05.10.2015 року позивач заявив клопотання про збільшення позовних вимог (вх. № 39988), у відповідності до якого просив суд стягнути з відповідача на свою користь 149316,49 грн. основного боргу, пені 67441,92 грн. та 40000 грн. за послуги адвоката.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. по справі № 922/4225/15 (суддя Лаврова Л.С.) прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 05.10.2015 року. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Лабсервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС» суму основного боргу в розмірі 78855,29 грн., пеню в сумі 5818,03 грн. та судовий збір в сумі 1827 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився у повному обсязі, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. по справі № 922/4225/15 скасувати повністю у відповідності до ст. 104 ГПК України та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 149316,49 грн. основного боргу, 67441,92 грн. пені, 40000,00 грн. послуг адвоката, 3851,38 грн. судового збору та покласти судові витрати по справі на відповідача.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.11.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС», м. Київ прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.12.2015р. о 10:00 год. Зобовязано ТОВ «ЮВІС» надати суду в строк до 15.12.2015р. відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України про надходження та зарахування судового збору в сумі 4236,53 грн. до Державного бюджету України згідно квитанції № 14433245 від 23.10.2015р.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 16104 від 30.11.2015р.), в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскільки підстави, що зазначені у скарзі, на думку відповідача є необґрунтованими.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.12.2015р. розгляд справи відкладено та повторно зобовязано ТОВ «ЮВІС» надати докази зарахування державного мита в доход Державного бюджету України в сумі 4236,53 грн. згідно квитанції № 14433245 від 23.10.2015р.

Позивач звернувся до суду із клопотанням (вх. № 470 від 18.01.2016р.), в якому просить залучити до матеріалів справи додаткові докази та додаткові пояснення на підтвердження правової позиції позивача по суті справи.

Також, в даному клопотанні позивач просить розглянути дану справу без присутності уповноваженого представника ТОВ «ЮВІС» - ОСОБА_2, у звязку з неможливістю його явки в судове засідання 19.01.2016р.

Дане клопотання колегією суддів задоволено.

В засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.01.2016р. при з'ясуванні стану виконання скаржником вимог ухвал від 05.11.2015р. та від 15.12.2015р. колегією суддів встановлено, що позивачем не надано суду доказів зарахування державного мита в доход Державного бюджету України в сумі 4236,53 грн. згідно квитанції № 14433245 від 23.10.20015р.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка Статистично-інформаційного відділу Харківського апеляційного господарського суду від 18.01.2016р., відповідно до якої за результатами проведеної перевірки інформації щодо зарахування судового збору до Державного бюджету, сплаченого за платіжним документом № 14433245 від 23.10.20015р., встановлено, що за даними виписки УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова по рахунку Харківського апеляційного господарського суду, відсутня інформація про зарахування судового збору за реквізитами наданої позивачем квитанції № 14433245 від 23.10.20015р.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» суду апеляційної інстанції не слід допускати повернення апеляційних скарг у разі виникнення у нього сумнівів щодо надходження й зарахування сум судового збору до Державного бюджету України. У таких випадках суд може і повинен згідно з пунктом 4 статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувати від особи, яка подала апеляційну скаргу, відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

Пункт 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» містить наступні роз'яснення: „У випадках коли передбачені у пунктах 2 і 3 частини першої статті 97 ГПК підстави повернення апеляційної скарги виявлені судом апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги, суд витребує від особи, яка подала скаргу, докази надсилання її копії іншій стороні (сторонам) та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. У разі неподання таких доказів скарга залишається без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК, а у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд також має право стягнути недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження".

Відповідно до пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.09.2012р. № 01-06/1260/2012 „Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" за наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття скарги (заяви) до провадження.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС» до провадження судом апеляційної інстанції було встановлено, що надана позивачем в якості доказу сплати судового збору за подачу даної апеляційної скарги квитанція № 14433245 від 23.10.2015р. в реквізитах сплати судового збору містить помилку, а саме: замість правильного рахунку отримувача коштів 2003, зазначено - 203.

Реквізити для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду є загальнодоступними та розміщені, зокрема, на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Так, згідно листа Головного управління державного казначейства України від 27.01.2012 р. № 06-37/162-973 з 06.02.2012 року судовий збір за подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду має сплачуватись за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова/22030001

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999654

Банк отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області

Код банку отримувача (МФО) - 851011

Рахунок отримувача - 2003

Код класифікації доходів бюджету - 22030001

Призначення платежу - Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа), .

Враховуючи наявність сумнівів щодо зарахування судового збору в сумі 4236,53 грн. до Державного бюджету України згідно квитанції № 14433245 від 23.10.20015р. колегією суддів апеляційної інстанції двічі було витребувано від заявника апеляційної скарги відповідні докази на підтвердження надходження суми судового збору до Державного бюджету України за даним платіжним документом, проте позивач витребуваних судом доказів не надав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Згідно статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Таким чином, механізм реалізації вищевказаного права, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Отже, необхідною умовою для розгляду апеляційної скарги апеляційним господарським судом є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право подати до суду будь-який позов, який стосується її прав і обовязків, та в подальшому оскаржувати будь-яке рішення суду у апеляційній та касаційні інстанції.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

З огляду на норми процесуального законодавства вбачається, що подання апеляційної скарги на рішення господарського суду має відбуватись з дотриманням певних умов (зокрема, частина 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України передбачає надання до апеляційної скарги документу, що підтверджує сплату судового збору).

На стадії прийняття апеляційної скарги до провадження суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником апеляційної скарги.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції встановлено ненадання позивачем належних доказів на підтвердження сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі, що є порушенням скаржником вимог статті 94 Господарського процесуального кодексу України, а також не надано витребуваних судом документів без жодного обґрунтування причин їх ненадання, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС», м. Київ на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. у справі № 922/4225/15 без розгляду.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції від 22.05.2015р. №484-VIII), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, з позовів немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи те, що позивачем - ТОВ «ЮВІС» при подачі даної позовної заяви (з урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви про збільшення позовних вимог) було сплачено судовий збір в сумі 4597,96 грн., тому ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі повинна складати суму 5057,75 грн.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 86, 99, 101, 102, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІС», м. Київ (вх. № 5179 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015р. у справі № 922/4225/15 залишити без розгляду.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Тарасова І. В.