ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.01.2016 Справа № 907/1271/15

За позовом Публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району

До відповідача ОСОБА_1 споживчої кооперації госпрозрахункового підприємства „Кооператор Закарпатської облспоживспілки, м. Ужгород

Про стягнення заборгованості на суму 7 271,52 грн. за спожиту активну електроенергію

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, представник по довіреності від 29.12.2015р. №168

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 7 271,52 грн., у т.ч. 6 385,40 грн. заборгованості за спожиту активну енергію, 84,52 грн. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 588,74 грн. пені, 109,54грн. трьох процентів річних та 103,52 грн. інфляційних нарахувань, згідно з договором про постачання електричної енергії №Р06/13-1337 від 06.10.2008р.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи свої доводи тим, що відповідач у встановлений у договорі строк не виконав свої зобовязання по оплаті за активну електричну енергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії за травень 2015 року, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість, яка в свою чергу стала підставою згідно з умовами договору для нарахування пені, а також відповідно до умов договору та ст. 625 Цивільного кодексу України - інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, письмових пояснень по суті вимог не надав, незважаючи на неодноразові виклики до суду згідно з судовоми ухвалами від 24.12.2015р. та від 22.01.2016р., тому відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Ужгородським МРЕМ ПАТ ЕК „Закарпаттяобленерго (постачальник по договору) та відповідачем (споживач по договору) укладено договір про постачання електричної енергії №Р06/13-1337 від 06.10.2008р. із змінами та доповненнями відповідно до Додаткової угоди від 06.10.2008р. (далі договір), згідно з яким позивач зобовязався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволено потужністю 26 кВт, а відповідач зобовязався оплатити позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, які є його невідємною частиною (ч. 1 розділу 1 договору). Обєкт споживання електроенергії кафе-їдальня по вул. Гойди, 10 у м. Ужгороді (додаток №4 до договору).

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору позивач у травні 2015 року поставив відповідачу активну електричну енергію та надав послуги з перетікання реактивної енергії.

Згідно п. 2.3.3. договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 7 „Порядок розрахунків та додатку 8 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії. Зокрема, у п. 7 Додатку №7 до договору передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі 100% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період не пізніше, ніж за три робочі (операційні) дні до початку розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту електоенергію здійснюється споживачем на підставі рахунку, виписаного постачальником у відповідності з „Актом про використану електричну енергію, підписаного споживачем або обома сторонами. Оплата рахунків здійснюється не пізніше 5-ти операційних банківських днів, рахуючи дату отримання рахунків споживачем.

Також, згідно з п. 2.3.4. договору споживач зобовязався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановки споживача згідно з Додатком 6 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії.

Поряд з цим між сторонами спору було також укладено Додаткову угоду від 31.03.2015р. до договору про постачання електричної енергії від 06.10.2008р. № РО6/13-337, згідно з умовами якої сторони договору дійшли згоди достроково розірвати вищезазначений договір № РО6/13-337 з 01.05.2015р. у разі виконання наступних умов. Зокрема, спільного зняття контрольних показників розрахункового засобу обліку електричної енергії; підписання акту звірки взаємних розрахунків та відсутності заборгованості споживача за електричну енергію та інших платежів, передбачених умовами договору.

Крім того, п. 4 даної Додаткової угоди передбачено, що якщо виконання сплати заборгованості відбувається після дати, зазначеної в додатковій угоді, тобто після 01.05.2015р., то датою дострокового розірвання договору №РО6/13-337 буде вважатися дата оплати споживачем заборгованості за електричну енергію та інших платежів, передбачених умовами цього договору.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з завданням на відключення від 30.04.2015р. №793ю, сторонами спільно було зафіксовано показник 013035 приладу обліку типу НІК2303 АРК 1 №0050888, у відповідності до якого у травні 2015р. відповідачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг з постачання електричної енергії.

Зокрема, було виставлено рахунок №1337/5/1 від 09.05.2015р. за спожиту активну електроенергію в розмірі 6 385,40 грн. та рахунок №1337/5/1 від 09.05.2015р. за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 84,52 грн.

Відповідач свої зобовязання по оплаті за отриману активну електричну енергію та по оплаті за послуги з перетікання реактивної енергії не виконав у строк, визначений у рахунках про оплату зазначених сум, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість на вказані суми.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

Отже, матеріалами справи доведено, що позивач у відповідності до умов договору про постачання електричної енергії №Р06/13-1337 від 06.10.2008р. виконав свої зобовязання щодо продажу відповідачу електроенергії, а відповідач у встановленому порядку та строки не оплатив вартість отриманої електроенергії за травень 2015р., а також не оплатив вартість наданих послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії чим порушив взяті на себе зобовязання по згаданому Договору, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 7 271,52 грн. є обґрунтованими і мають законні підстави та відповідачем не спростовані належними доказами.

Крім того, керуючись п. 4.2.1. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач за прострочення виконання грошового зобовязання по оплаті за активну електричну енергію та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за травень 2015 року нарахував відповідачу пеню у розмірі 0,05 за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, що згідно з поданим до суду розрахунком становить суму 588,74 грн., інфляційні втрати, що згідно з розрахунком становлять 103,53 грн. та три проценти річних, що згідно з розрахунком позивача становлять 109,54 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з урахуванням наведених правових норм вимоги позивача про стягнення інфляційних та 3 відсотки річних слід визнати такими, що відповідають приписам ст. 625 Цивільного кодексу України, тому підлягають стягненню в повному обсязі.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 7271,52 грн., у т.ч. 6385,40 грн. заборгованості за спожиту активну енергію, 84,52 грн. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 588,74 грн. пені, 109,54 грн. трьох процентів річних та 103,52 грн. інфляційних нарахувань, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги позивачем належним чином обґрунтовані та доведені згідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1218,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 споживчої кооперації госпрозрахункового підприємства „Кооператор Закарпатської облспоживспілки ( 88000, м. Ужгород. вул. Гойди, 10, код ЄДРЮОФОП: 30506974) на користь Публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код ЄДРЮОФОП: 00131529): суму 7 271,52 грн., у т.ч. 6 385,40 грн. заборгованості за спожиту активну енергію, 84,52 грн. заборгованості за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, 588,74 пені, 109,54 грн. трьох відсотків річних та 103,52 грн. інфляційних нарахувань, а також суму 1218,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.01.2016.

Суддя О. С. Йосипчук