ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2016 Справа № 905/2978/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Уханьової О.О. при помічнику судді Андрєєвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

м. Дніпропетровськ

до відповідача Приватного підприємства «Донхім» м. Донецьк

про стягнення 30102,32грн.

за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю №3052-К-0 від 21.07.15р.

від відповідача не явився,

СУТЬ СПРАВИ:

04.11.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ (далі - позивач) до Приватного підприємства «Донхім» м. Донецьк ( далі - відповідач) про стягнення 30102,32грн., з яких: 12227,56грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р., 2736,00грн. заборгованості по комісії за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р., 15138,76грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р.

В підтвердження позовних вимог позивач надав копії заяви б/н від 18.08.2011р. про відкриття банківського рахунку, витягу з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, розрахунок заборгованості.

22.12.2015р. розпорядженням за підписом керівника апарату ОСОБА_2 Івашура у звязку з перебуванням судді Мальцева М.Ю. на лікарняному, справу передано на автоматичний розподіл.

22.12.2015р. протоколом автоматичного розподілу справу передано судді Уханьовій О.О.

13.01.2016р. в судовому засіданні позивач надав письмові пояснення, додаткові документи та виписки по рахункам, які залучені до матеріалів справи.

Відповідач жодного разу не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки не повідомив, додаткових документів до матеріалів справи не надав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представників відповідача на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача стягнення 30102,32грн., з яких: 12227,56грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р., 2736,00грн. заборгованості по комісії за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р., 15138,76грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2011р. ПП "Донхім" (клієнт) підписана заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно заяви позичальник приєднався до Умов та правил надання банківських послуг тарифів банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 18.08.2011р., який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України Позика. Кредит. Банківський вклад, параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України Про банки і банківську діяльність, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до умов договору за наявності вільних грошових ресурсів і відсутності розрахункових документів на примусове списання коштів з поточного рахунку клієнта здійснює платежі клієнта поверх залишку коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів в межах ліміту встановленого відповідно до п. 3.1.18.1.6 розділу «Умов та правил надання банківських послуг», і строків вказаних п.п 3.18.1.10, 3.18.1.11, а також при виконанні клієнтом обовязків відповідно до п. 3.18.2.2.14. обовязки банку щодо надання кредиту або його частини виникають у банка в день надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах вказаних в них сум в порядку передбаченому п. 3.18.2.4.1, а клієнт зобовязується використовувати кредит на цілі, вказані в п. 3.18.1.1 даного розділу, сплатити проценти за весь період фактичного використання кредиту відповідно до п. п. 3.18.4.4, 3.18.4.2, 3.18.4.3, погасити кредит, отриманий в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку.

Кредитний ліміт відповідно до дійсного розділу «Умов та правил надання банківських послуг» передбачає собою суму грошових коштів, в межах якої банк проводить оплату розрахункових документів клієнта поверх залишку грошових коштів на його поточному рахунку.

Відповідно до умов договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №5050 валюта Українська гривня:

ДатаРозмір ліміта
18.08.201116000.00

Ліміт розраховується відповідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів за поточним рахунком, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та нормативних актів НБУ.

Для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від строку існування непогашеного залишку по кредиту.

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дот з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми непогашеної заборгованості. (п. 3.18.4.1.1). При обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних починаючи з останньої дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2). У разі непогашення кредиту на протязі 90 днів з дати закінчення періоду закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи с 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта по погашенню заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобовязання клієнт виплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 48% річних. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань при реалізації права банка на встановлення іншого строку повернення кредиту передбаченого умовами , клієнт виплачує банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3)

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту надання клієнтом в банк заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або в формі «заяви про відкриття поточного рахунку, картки з зразками підпису и відтиску печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперової або електронної інформації чи в будь-якій іншій формі) з моменту надання Климентом розрахункових документів на використання коштів в рамках кредитного ліміту в рамках вказаних в них сум, і діють в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

Дослідивши умови договору господарський суд робить висновок, що сторонами погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обовязковим для виконання сторонами.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2013р. господарським судом Донецької області по справі №905/3685/13 винесене рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк м.Дніпропетровськ до ПП "ДОНХІМ" про стягнення заборгованості за договором б/н від 18.08.2011р. в сумі 24155,29грн. задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ПП «ДОНХІМ» (83086, м. Донецьк, вул. Набережна, буд. 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитом в сумі 16000,00грн., 5110,44грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1152,00грн. заборгованість по комісії, 1892,85грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 1720,50грн. судового збору.

Зазначене рішення господарського суду не оскаржено сторонами у встановлений законодавством термін та набрало законної сили 15.07.2013р. На виконання рішення видано наказ.

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2013р. по справі №905/3685/13 має преюдиційний характер для цієї справи.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, після винесення рішення суду від 02.07.2013р. по справі №905/3685/13, у відповідача утворилась 12227,56грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р., 2736,00грн. заборгованості по комісії за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р.

Відповідачем до прийняття рішення по справі не надано доказів погашення даних сум, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано 15138,76грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 22.03.2013р. по 21.08.2015р.

Господарський суд вважає необхідним зазначити наступне:

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Указом Президента України від 14 квітня 2014року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпеченнябезпеки населення, знешкодження терористів,мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно зазначеного Закону райони проведення антитерористичної операції визначаються, у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

ЗгідноЗакону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, увійшло місто Донецьк. Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014р. №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» банкам України заборонено здійснювати усі видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на якіх органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Таким чином, наразі територія міста Донецька входить в зону АТО, у зв'язку з чим забезпечення виконання Конституційних основ правового господарського порядку в Україні, встановлених ст. 42 Конституції України та ст.5 ГК України, на зазначених територіях є неможливим.

Проте, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначені заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а саме накладено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, на примусову реалізацію предметів іпотеки, особливий порядок перереєстрації суб'єктів, тощо. Таким чином, Держава гарантувала визначеним вище суб'єктам пільгові умови виконання зобов'язань, пов'язані із звільненням від відповідальності за порушення зобов'язань, визначених законом.

Згідно витягу з ЄДРЮФОП місцем реєстрації та місцем знаходження відповідача є місто Донецьк. Інформації щодо зміни місцезнаходження та проведення підприємницької діяльності відповідачем в іншому місці суду не надано.

30.10.2014року розпорядженням №1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто Донецьк.

Розпорядженням від 05.11.2014року №1079-р Кабінет Міністрів України зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

Відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, суд виходить з того, що згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» завданням суду при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституціє і законами України. Гарантоване Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право бути звільненим від відповідальності за невиконання зобов'язань щодо повернення кредиту не може бути ілюзорним.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України», будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, суд вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» порушує той самий «справедливий баланс» та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

Враховуючи викладене, приписи ст.4 ГПК України, Наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Закон України «Про боротьбу з тероризмом», суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені за кредитом, нарахованої в період проведення антитерористичної операції (14.04.2014р.-21.08.2015року).

З урахуванням вищезазначеного, господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення пені в сумі 5876,48грн. за період з 22.03.2013р. по 13.04.2014р.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України пропорційно задоволеної суми.

На підставі ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 6 ст.129 Конституції України, ст.ст. 525,526,534,549-552,611,612,629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,229-234,345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", Закону України Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції, Закону України Про боротьбу з тероризмом, ст.ст.1,4,22,33,34,43,44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Дніпропетровськ до Приватного підприємства «Донхім» м. Донецьк про стягнення 30102,32грн. частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Донхім» (83086, м. Донецьк, вул. Набережна, буд. 40, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 12227,56грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2736,00грн. заборгованості по комісії, 5876,48грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 843,23грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 13.01.2016року.

Суддя О.О. Уханьова