ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2016р. Справа № 905/3087/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Красноармійськ вуглесервіс, м. Димитров, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м. Добропілля, Донецька область

про стягнення 539 254 грн. 28 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 08.10.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю №ББУ/ЦОФО26/15 від 10.12.2015р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 19.01.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Красноармійськ вуглесервіс, м. Димитров, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ, м. Добропілля, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором № 47/14 від 26.05.2014р. у сумі 316 502 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 8 262 грн. 92 коп., інфляційних втрат у сумі 142 132 грн. 55 коп., пені у сумі 72 356 грн. 81 коп., а всього у сумі 539 254 грн. 28 коп.

Ухвалою суду від 16.11.2015р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 01.12.2015р. Ухвалою суду від 01.12.2015р. розгляд справи відкладено на 19.01.2016р.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. господарським судом Донецької області розгляд спору продовжено на 15 днів до 01.02.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 01.12.2015р. та 19.01.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору № 47/14 від 26.05.2014р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості підрядних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Представник відповідача у свою чергу у судовому засіданні 19.01.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. 19.01.2016р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Октябрська ЦЗФ (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Красноармійськ вуглесервіс (далі підрядник) був укладений договір № 47/14 від 26.05.2014р. (далі за текстом Договір), за умовами якого підрядник приймає на себе зобовязання на свій ризик та по завданню замовника виконати з власних матеріалів ремонт обладнання та/або вузлів та механізмів вказаного у Специфікаціях, підписаних обома сторонами та які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, безпосередній перелік, обєм та вартість робіт узгоджується сторонами у Специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.3.1. договору, загальна сума договору визначається загальною сумою всіх Специфікацій, які є невідємною частиною договору.

Як визначено п. 3.4 договору, розрахунки по договору здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника на 90 (девяностий) календарний день з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, якщо інший більший строк відстрочки не обумовлений у Специфікації. В разі якщо строк оплати приходиться на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється у наступний банківський день.

Згідно з п. 8.1, даний договір вступає у дію з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014 року, а в частині прийнятих не себе сторонами зобовязань до повного виконання всіх прийнятих на себе зобовязань.

Специфікацією №1 від 27.05.2014р. до договору, вартість робіт становить 28 044 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 674 грн. 00 коп.

Специфікацією №3 від 10.06.2014р. до договору, вартість робіт становить 22 320 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 3 720 грн. 00 коп.

Специфікацією №4 від 20.06.2014р. до договору, вартість робіт становить 75 804 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 12 634 грн. 00 коп.

Специфікацією №5 від 15.07.2014р. до договору, вартість робіт становить 41 040 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 840 грн. 00 коп.

Специфікацією №6 від 21.07.2014р. до договору, вартість робіт становить 82 200 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 1 700 грн. 00 коп.

Специфікацією №7 від 07.08.2014р. до договору, вартість робіт становить 41 040 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 840 грн. 00 коп.

Специфікацією №8 від 15.08.2014р. до договору, вартість робіт становить 28 044 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 674 грн. 00 коп.

Специфікацією №9 від 03.09.2014р. до договору, вартість робіт становить 57 600 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 9 600 грн. 00 коп.

Специфікацією №10 від 04.09.2014р. до договору, вартість робіт становить 31 800 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 5 300 грн. 00 коп.

Специфікацією №11 від 05.09.2014р. до договору, вартість робіт становить 29 640 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 940 грн. 00 коп.

Специфікацією №12 від 10.09.2014р. до договору, вартість робіт становить 31 800 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 5 300 грн. 00 коп.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором № 47/14 від 26.05.2014р. на загальну суму 469 332 грн. 00 коп. підтверджується наступними актами виконаних робіт:

- Акт № 1/06 від 12.06.2014р. на суму 28 044 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 674 грн. 00 коп.;

- Акт № 3/06 від 20.06.2014р. на суму 22 320 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 3 720 грн. 00 коп.;

- Акт № 1/07 від 04.07.2014р. на суму 28 044 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 674 грн. 00 коп.;

- Акт № 2/07 від 04.07.2014р. на суму 47 760 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 7 960 грн. 00 коп.;

- Акт № 1/08 від 05.08.2014р. на суму 41 040 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 840 грн. 00 коп.;

- Акт № 2/08 від 20.08.2014р. на суму 40 680 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 780 грн. 00 коп.;

- Акт № 3/08 від 20.08.2014р. на суму 41 520 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 920 грн. 00 коп.;

- Акт № 1/09 від 05.09.2014р. на суму 41 040 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 6 840 грн. 00 коп.;

- Акт № 2/09 від 05.09.2014р. на суму 28 044 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 4 674 грн. 00 коп.;

- Акт № 3/09 від 08.09.2014р. на суму 57 600 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 9 600 грн. 00 коп.;

- Акт № 4/09 від 15.09.2014р. на суму 31 800 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 5 300 грн. 00 коп.;

- Акт № 5/09 від 24.09.2014р. на суму 22 680 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 3 780 грн. 00 коп.;

- Акт № 6/09 від 24.09.2014р. на суму 6 960 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 1 160 грн. 00 коп.;

- Акт № 1/10 від 08.10.2014р. на суму 31 800 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 5 300 грн. 00 коп.

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору за наслідками господарських операцій позивачем складені податкові накладні, які містяться у матеріалах справи.

В свою чергу, замовником в якості сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти у сумі 152 830 грн. 00 коп. Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 289399 за 14.10.2014р., оплата на суму 15 000 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № 4427551 за 11.11.2014р., оплата на суму 31 895 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № 7370626 за 03.12.2014р., оплата на суму 18 469 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № 7371589 за 11.12.2014р., оплата на суму 41 531 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення № НОМЕР_1 за 14.01.2015р., оплата на суму 45 935 грн. 00 коп.;

Відповідач в порушення умов Договору роботи оплатив не в повному обсязі.

Таким чином, судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором відповідачем не виконані, вартість робіт у розмірі 316 502 грн. 00 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

Граничними строками оплати виконаних робіт, встановленим п.3.4 договору, за актом № 1/08 від 05.08.2014р. є 03.11.2014р.; за актом № 2/08 від 20.08.2014р. є 18.11.2014р.; за актом № 3/08 від 20.08.2014р. є 18.11.2014р.; за актом № 1/09 від 05.09.2014р. є 04.12.2014р.; за актом № 2/09 від 05.09.2014р. є 04.12.2014р.; за актом № 3/09 від 08.09.2014р. є 08.12.2014р.; за актом № 4/09 від 15.09.2014р. є 15.12.2014р.; за актом № 5/09 від 24.09.2014р. є 23.12.2014р.; за актом № 6/09 від 24.09.2014р. є 23.12.2014р.; за актом № 1/10 від 08.10.2014р. є 06.01.2015р.

Проаналізувавши укладений сторонами договір № 47/14 від 26.05.2014р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання ОСОБА_2 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено п. 3.4 договору, на 90 (девяностий) календарний день з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 47/14 від 26.05.2014р. у сумі 316 502 грн. 00 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 8 262 грн. 92 коп., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі вказаної норми закону нараховані та заявлені до стягнення 3% річних за актами:

- № 1/08 від 05.08.2014р. за період з 04.11.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 413 грн. 61 коп.;

- № 2/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 1 120 грн. 09 коп.;

- № 3/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 1 143 грн. 22 коп.;

- № 1/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 1 076 грн. 03 коп.;

- № 2/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 735 грн. 29 коп.;

- № 3/09 від 08.09.2014р. за період з 09.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 1 491 грн. 29 коп.;

- № 4/09 від 15.09.2014р. за період з 16.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 805 грн. 02 коп.;

- № 5/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 559 грн. 23 коп.;

- № 6/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 19.10.2015р. у сумі 171 грн. 62 коп.;

- № 1/10 від 08.10.2014р. за період з 07.01.2015р. по 19.10.2015р. у сумі 747 грн. 52 коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, фактично розмір 3% річних складає 8 262 грн. 93 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 8 262 грн. 92 коп. суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт у розмірі 142 132 грн. 55 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та ст.ст. 17, 18 Закону України «Про інформацію» використовується та є офіційним індекс, розрахований Державною службою статистики України, який наводиться з одним десятковим знаком після коми.

На підставі цього суд зробивши розрахунок інфляційних втрат дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних, обчислених за актами:

- № 1/08 від 05.08.2014р. за період з грудня 2014р. по вересень.2015р. у сумі 6 557 грн. 07 коп.;

- № 2/08 від 20.08.2014р. за період з грудня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 18 552 грн. 07 коп.;

- № 3/08 від 20.08.2014р. за період з грудня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 18 935 грн. 15 коп.;

- № 1/09 від 05.09.2014р. за період з грудня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 16 975 грн. 78 коп.;

- № 2/09 від 05.09.2014р. за період з січня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 11 600 грн. 11 коп.;

- № 3/09 від 08.09.2014р. за період з січня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 23 825 грн. 65 коп.;

- № 4/09 від 15.09.2014р. за період з січня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 13 153 грн. 74 коп.;

- № 5/09 від 24.09.2014р. за період з січня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 9 381 грн. 35 коп.;

- № 6/09 від 24.09.2014р. за період з січня 2014р. по вересень 2015р. у сумі 2 878 грн. 93 коп.;

- № 1/10 від 08.10.2014р. за період з лютого 2015р. по вересень 2015р. у сумі 11 802 грн. 08 коп.

Фактично розмір інфляційних втрат дорівнює 133 661 грн. 93 коп. на підставі чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 8 470 грн. 62 коп. задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню на загальну суму 72 356 грн. 81 коп., виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, за актами:

- № 1/08 від 05.08.2014р. за період з 04.11.2014р. по 04.05.2015р. у сумі 2 890 грн. 95 коп.;

- № 2/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.05.2015р. у сумі 8 744 грн. 52 коп.;

- № 3/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.05.2015р. у сумі 8 925 грн. 10 коп.;

- № 1/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 05.06.2015р. у сумі 9 465 грн. 05 коп.;

- № 2/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 05.06.2015р. у сумі 6 467 грн. 79 коп.;

- № 3/09 від 08.09.2014р. за період з 09.12.2014р. по 09.06.2015р. у сумі 13 486 грн. 29 коп.;

- № 4/09 від 15.09.2014р. за період з 16.12.2014р. по 16.06.2015р. у сумі 7 640 грн. 72 коп.;

- № 5/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 24.06.2015р. у сумі 5 608 грн. 49 коп.;

- № 6/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 24.06.2015р. у сумі 1 721 грн. 11 коп.;

- № 1/10 від 08.10.2014р. за період з 07.01.2015р. по 07.07.2015р. у сумі 7 406 грн. 79 коп.

Оцінюючи правомірність нарахування якої суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом 6.6. договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день просрочки платежу.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок позивача суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним, на підставі чого суд зробив власний розрахунок пені. Фактично розмір пені становить за актами:

- № 1/08 від 05.08.2014р. за період з 04.11.2014р. по 04.05.2015р. у сумі 2 890 грн. 96 коп.;

- № 2/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.05.2015р. у сумі 8 744 грн. 53 коп.;

- № 3/08 від 20.08.2014р. за період з 19.11.2014р. по 19.05.2015р. у сумі 8 925 грн. 09 коп.;

- № 1/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 05.06.2015р. у сумі 9 465 грн. 06 коп.;

- № 2/09 від 05.09.2014р. за період з 05.12.2014р. по 05.06.2015р. у сумі 6 467 грн. 79 коп.;

- № 3/09 від 08.09.2014р. за період з 09.12.2014р. по 09.06.2015р. у сумі 13 486 грн. 29 коп.;

- № 4/09 від 15.09.2014р. за період з 16.12.2014р. по 16.06.2015р. у сумі 7 640 грн. 71 коп.;

- № 5/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 24.06.2015р. у сумі 5 608 грн. 48 коп.;

- № 6/09 від 24.09.2014р. за період з 24.12.2014р. по 24.06.2015р. у сумі 1 721 грн. 12 коп.;

- № 1/10 від 08.10.2014р. за період з 07.01.2015р. по 07.07.2015р. у сумі 8 201 грн. 79 коп.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 72 356 грн. 78 коп. підлягають задоволенню а в частині стягнення пені у сумі 03 коп. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені було здійснено за допомогою програмного забезпечення «Ліга Закон».

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом України Про індексацію грошових доходів населення, ст.ст. 17, 18 Закону України Про інформацію, ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610, 612, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України; ч. 1, 7 ст. 193, ч.1 ст.230, ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Октябрська ЦЗФ (, місцезнаходження 85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Красноармійськ вуглесервіс (, місцезнаходження 85322, Донецька область, місто Димитров, вулиця Коршункова, будинок 2, кімната 23) заборгованість за договором № 47/14 від 26.05.2014р. у сумі 316 502 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 8 262 грн. 92 коп., інфляційних втрат у сумі 133 661 грн. 93 коп., пені у сумі 72 356 грн. 78 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 7 961 грн. 75 коп.

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю Красноармійськ вуглесервіс в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 8 470 грн. 62 коп. та пені у сумі 03 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 19.01.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2016р.

Суддя Ю.С. Мельниченко