ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" лютого 2016 р. Справа № 926/1901/15

За позовомДепартаменту економіки Чернівецької міської ради
до відповідачаФізичної особи підприємця ОСОБА_1
простягнення заборгованості по орендній платі в сумі 23011,32 грн.
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
Від позивачаІванович Л.Є, довіреність № 01/02-18/606 від 02.06.2014 року
Від відповідачаОСОБА_3, ОСОБА_4 довіреність від 18.01.2016 року

СУТЬ СПОРУ :

Департамент економіки Чернівецької міської ради звернувся із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 23011,32 грн. у т.ч. пеня 3240 грн.

Позов мотивується тим, що укладений між сторонами договір оренди N 3/20 від 03.12.1999р. припинився 03.12.2014р. у зв'язку з закінченням строку, проте відповідач після закінчення строку оренди, орендоване приміщення позивачеві не повернув, а фактично таке повернення відбулось за актом приймання-передачі 03.08.2015р., тому позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати та пені в сумі 23011,32 грн.

Через канцелярію суду, позивачем було подано клопотання вх. № 136 від 27.01.2016р., про зменшення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати на дату припинення договору оренди 03.12.2014р. (п. 7.8. договору) в сумі 1282,82 грн. у т.ч. пені 1,78 грн. згідно розрахунку доданого до клопотання за період листопад - 02 грудня 2014 року.

Зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству, дане клопотання відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК України та приймається судом.

В судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги в сумі 1281,04 грн. підтримав.

Представники відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги усно визнали.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 17.04.2015р. по справі № 926/1910/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту економіки Чернівецької міської ради про зобов'язання продовжити строк дії договору оренди нежитлового приміщення - у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. рішення господарського суду Чернівецької області від 17.04.2015р. по справі № 926/1910/14 залишено без змін.

З даних судових атів вбачається, що:

04.11.1999 року рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 758/22 було передано в орендне користування приватному підприємцю ОСОБА_1 частину приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 200 кв.м., під кафе при умові виконання ремонту та реставрації фасаду, покрівлі фойє кінотеатру та облаштування мозаїчною плиткою прилеглої території до 01.05.2000р. терміном на п'ять років з послідуючим пролангуванням договору користування до п'ятнадцяти років в разі відсутності порушень умов договору і додаткової угоди.

На виконання рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 758/22 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі директора Департаменту економіки Чернівецької міської ради укладено договір оренди №3/20 від 03.12.1999 року (далі - Договір) нежилих приміщень. За умовами цього договору орендодавець (відповідач у справі) передає, а орендар(позивач) приймає в орендне користування: нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 200 кв.м., під кафе, та є комунальною власністю територіальної громади м.Чернівці.

На виконання умов цього договору відповідачем передано, а позивачем прийнято зазначене вище нерухоме майно в користування, про що сторонами складено акт прийому-передачі в орендне користування нежитлового приміщення від 04.12.1999 року.

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що приміщення надається в оренду терміном на п'ять років з 03.12.1999р. по 03.12.2004р. з послідуючим пролонгуванням до п'ятнадцяти років.

Розмір орендної плати сторони визначали у п.6.1 Договору,

Згідно з пунктом 6.1 Договору, розмір орендної плати встановлюється сторонами згідно з додатком №2, який є невід'ємною частиною Договору та становив 462,09 грн. Орендна плата проводиться щомісячно авансовими платежами до 15 числа поточно місяця з послідуючим коригуванням місячної оплати на індекс інфляції за попередній місяць до 15 числа наступного місяця.

22.01.2002 року рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 42/2 приватному підприємцю ОСОБА_1 було продано право довгостровокої оренди терміном на п'ятнадцять років частину приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 200 кв.м., під кафе по ціні 59883 грн. та надано дозвіл підприємцю здійснити невід'ємні поліпшення приміщення кінотеатру ім.І.Миколайчука та облаштування прилеглої до нього території згідно з кошторисом і в межах суми 101600 грн. (в рахунок вартості права на довгострокову оренду в сумі 59883 грн. та в рахунок зменшення орендних платежів в сумі 41717 грн. цим же рішенням зобов'язано департамент економіки Чернівецької міської ради укласти з приватним підприємцем ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди від 03.12.1999р. № 3/20.

На виконання рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 4/42 від 22.01.2002 року між сторонами у справі укладено додаткову угоду № 2 від 01.03.2003 року до договору оренди нерухомого майна № 3/20 від 03.12.1999 року, якою сторони погодили, що строк оренди до 03.12.2014 року.Таким чином, термін дії Договору закінчився 04.12.2014 року.

В ході розгляду справи суд встановив, що орендодавцем було направлено орендарю листа № 02/01-17/1270 від 29.08.2014 року, у якому повідомлялось, що договір оренди №3/20 від 03.12.1999 року закінчує свою дію 03.12.2014 року та на новий термін продовжений не буде (а.с. 41), яке отримано особисто ОСОБА_1, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідачем також надсилалися листи-повідомлення до ФОП ОСОБА_1 про неможливість продовження договору на новий термін, зокрема: лист №К-732/1-02/01 від 21.11.2014 року, № 02/01-17/1906 від 29.12.2014 року, про припинення договірних відносин та необхідність повернення приміщень.

25.09.2014 року виконавчий комітет Чернівецької міської ради звернувся до підприємця ОСОБА_1 з листом № 01/02-05-1165, яким просив у 15 денний термін з дня закінчення дії договору (з 04.12.2014р.) передати орендодавцю орендоване приміщення на АДРЕСА_1, включаючи і зроблені невідємні покращення.

Отже, орендар був належно повідомлений про те, що чинність договору буде припинена внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а майно, згідно п 8.3 договору, протягом 15-ти днів з моменту припинення договору повинно бути повернуто орендарем орендодавцю, й вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання акту приймання-передавання.

Враховуючи вищевказане, правові підстави для продовження терміну дії договору оренди відсутні, оскільки він припинив свою дію 04.12.2014р., про що був повідомлений орендар.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено судами в межах розгляду справи N 926/1910/14, укладений між сторонами договір оренди N 3/20 від 03.12.1999р. припинився 04.12.2014р. у зв'язку з закінченням строку.

Відповідно до п. 4.2. договору орендар повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату. Проте відповідач свої зобов'язання під час дії договору не виконав у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Так, відповідно до приписів ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. ст. 762, 763 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 ст. 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Судом встановлено, що з листопада по 02 грудня 2014 року (включно) відповідач не сплачував орендну плату в повному обсязі за вказаним договором оренди, в результаті чого утворилась заборгованість, яка становить 1281,04 грн.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати. За таких умов відповідачу правомірно нараховано пеню в розмірі 1,78 грн.

Отже, станом на день розгляду справи у суді за відповідачем рахується заборгованість в сумі 1282,82 грн. у т.ч. пені 1,78 грн., що підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача, з вини якого спір доведений до розгляду у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Зменшені позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з активів Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1)

на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 3; код 25082698)

- заборгованість в сумі 1282,82 грн. (у т.ч. пені 1,78 грн.);

- судовий збір у сумі 1218 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

«Повне рішення складено 02.02.2016 року»

Суддя М.В. Швець