РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016Справа №910/32934/15

За позовомВищого господарського суду України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД"
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Меткий М.А. - представник за довіреністю; Юрченко Н.А. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Вищий господарський суд України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" про зобов'язання передати 470 літрів бензину марки А-95 Mustang.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором зберігання № 11/12 від 11.12.2013 року, а саме в частині повернення позивачеві майна з відповідального зберігання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/32934/15, розгляд справи призначено на 20.01.2016 р.

19.01.2016 року до загального відділу діловодства суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи № 910/32934/15 у зв'язку із неможливістю направити у судове засідання свого представника.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2016 року на позові наполягав та підтримав клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, що перешкоджає розгляду справи по суті, вирішено відкласти розгляд справи на 29.01.2016 року.

Представники позивача у судовому засіданні на позові наполягали, надали усні пояснення по суті спору.

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання 29.01.2016 року не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду була надіслана судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Оскільки відповідач не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 р. між Вищим господарським судом України (Поклажодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" (Зберігач) укладено договір зберігання № 11/12, за умовами якого зберігач зобов'язується прийняти від поклажодавця на відповідальне зберігання товар - бензин А-95 Mustang за відпускними обліковими картками - талонами кількістю 1 150 літрів та забезпечувати безкоштовне збереження товару, що є власністю поклажодавця. Термін дії відпускних облікових карток - талонів становить один календарний рік з моменту їх отримання.

Відповідно до п. 2.1. договору, поклажодавець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі передати обумовлений товар зберігачу для відповідального зберігання, що підтверджується відповідним Актом прийому-передачі.

14.04.2014 року сторонами підписано Акт приймання-передачі майна згідно договору, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання бензин марки А-95 Mustang у кількості 1 150 літрів.

06.05.2015 року Вищий господарський суд листом № 09.02-18/293/15 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" з вимогою повернути бензин А-95 Mustang у кількості 1 150 літрів з відповідального зберігання.

У відповідь відповідачем повернуто лише частину пального, а саме 680 літрів бензину марки А-95 Mustang. Залишок неповернутого пального складає 470 літрів.

19.10.2015 року Вищий господарський суд України повторно звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" з листом № 09.02-18/1833/15, в якому вимагав повернути залишок переданого відповідачу на зберігання бензину марки А-95 Mustang у кількості 470 літрів в строк до 23.10.2015 р.

На час подання позову відповідач не повернув майно, належне позивачу, відповіді на лист не надав.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ст. 936 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк. (ст.938 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічну норму містить і ст. 526 ЦК України.

Враховуючи строк передачі на зберігання спірного майна, а також виходячи з умов п. 2.2.2. Договору відповідач був зобов'язаний повернути майно позивачу.

За наведених обставин та з огляду на вищенаведені норми чинного законодавства та умови Договору, Відповідач зобов'язаний повернути передане йому на зберігання Позивачем спірне майно. При цьому, суд враховує, що чинне законодавство України та Договір не містять норм які-б звільняли зберігача від обов'язку повернути передане на зберігання майно, навіть у випадку продовження його зберігання після закінчення строку зберігання.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Керуючись положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 509, 526, 626, 627, 936, 938, 949 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Вищого господарського суду України задовольнити.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" (02117, м.Київ, вул. Закревського, 22, ідентифікаційний код 37414833) виконати прийняті на себе за договором зберігання № 11/12 від 11.12.2013 р. обов'язки шляхом передачі Вищому господарському суду України (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, ідентифікаційний код 00018738) 470 літрів бензину марки А-95 Mustang. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карт-Ойл ЛТД" (02117, м.Київ, вул. Закревського, 22, ідентифікаційний код 37414833) на користь Вищого господарського суду України (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, ідентифікаційний код 00018738) судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення - 03.02.2016р.

Суддя Ю.О. Підченко