ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. - "20" січня 2016 р. Справа № 911/5110/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/5110/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», м. Боярка

до Плосківської сільської ради Броварського району Київської

області, с. Плоске, Броварський район

про стягнення 96099,08 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 1-184 від 22.12.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - сільський голова (рішення № 1-411 від 05.11.2015).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Плосківської сільської ради Броварського району Київської області (далі-відповідач) про стягнення 96099,08 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ і організації, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів № 2014/П-БО-8690-6060327 від 01.01.2014, в частині своєчасної оплати отриманого, в період січень 2014 - лютий 2014 природного газу, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 55052,17 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 3069,25 грн. 3 % річних та 37977,66 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2015 р. порушено провадження у справі № 911/5110/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 16.12.2015 судом оголошено перерву до 20.01.2016.

Присутнім в судових засіданнях 16.12.2015 та 20.01.2016 представником позивача надані документи, витребувані судом, та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Присутній представник відповідача усно визнав суму основного боргу та просив суд відмовити в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, проте письмового відзиву на позов не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ і організації, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів № 2014/П-БО-8690-6060327, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник протягом 2014 року здійснює постачання споживачу природного газу в обсягах і порядку, визначених договором, для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, визначених договором.

Умовами п.п. 2.6, 2.7, 2.8, 2.8.2, 2.9 договору визначено, що послуги з постачання газу документально оформлюються підписаними сторонами актом приймання-передачі, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 2-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу, зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій форми мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору, розрахунки за реалізований споживачем газ здійснюється за цінами, встановленими національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Ціна за 1000,0 м3 природного газу без урахування ПДВ, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки в розмірі 2 %, тарифу на транспортування природного газу магістральними газопроводами ДК «Укртрансгаз», тарифів на транспортування природного газу газорозподільними трубопроводами та постачання природного газу, становить включаючи ПДВ 2973,60 грн. Крім того, споживач сплачує постачальнику: тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом, включаючи ПДВ - 45,12 грн.; тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Київоблгаз», включаючи ПДВ - 236,76 грн.; тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз», включаючи ПДВ - 107,64 грн.; збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ у розмірі 2 відсотків, включаючи ПДВ - 58,752 грн.

Пунктами 4.5, 4.6, 4.6.1, 4.6.3 договору визначено, що розрахунковий період становить 1 місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної годи першого дня наступного місяця включно. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком № 2 до договору. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погоджено постачальником обсягу газу на розрахунковий період до 25 числа місяця поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше пятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Між сторонами у справі підписані додатки №№ 1, 2 до договору № 2014/П-БО-8690-6060327, згідно з якими погоджений перелік комерційних вузлів обліку газу і газоспоживного обладнання та договірні обсяги постачання природного газу на 2014 рік.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання згідно з умовами договору надавши відповідачу в період з січня 2014 по лютий 2014 послуги з постачання природного газу на загальну суму 63153,28 грн., про що свідчать додані до матеріалів справи підписані в двосторонньому порядку акти приймання-передачі природного газу № 6060327 за січень 2014 у сумі 33022,41 грн. та № 6060327 за лютий - 30130,87 грн.

Претензій щодо якості чи кількості отриманих послуг з боку відповідача не надходило.

Проте, в порушення умов договору відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання, сплативши лише частково вартість отриманих послуг з постачання природного газу, в сумі 8101,11 грн., вартість послуг в сумі 55052,17 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Присутній представник відповідача усно визнав суму основного боргу.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані, згідно з умовами Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ і організації, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів № 2014/П-БО-8690-6060327 від 01.01.2014, послуги з постачання природного газу, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 55052,17 грн. визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманих послуг, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 3069,25 грн. 3 % річних та 37977,66 грн. інфляційних втрат, нараховані на суми заборгованості по кожному акту окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 3069,25 грн. 3 % річних визнається судом та підлягає задоволенню. Проте, здійснивши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що за вірним арифметичним розрахунком, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 37954,37 грн., розраховані судом по кожному акту окремо, з урахуванням часткової оплати суми заборгованості.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Плосківської сільської ради Броварського району Київської області (07450, Київська область, Броварський район, с. Плоске, вул. Жовтнева, 2, ) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ) 55 052 (пятдесят пять тисяч пятдесят дві) грн. 17 коп. заборгованості, 3 069 (три тисячі шістдесят девять) грн. 25 коп. 3 % річних, 37 954 (тридцять сім тисяч девятсот пятдесят чотири) грн. 37 коп. інфляційних втрат та 1 441 (одну тисячу чотириста сорок одну) грн. 14 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 25.01.2016

Суддя О.О. Христенко