РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/32200/15

За позовом: державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" в особі центральної філії державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ"

про: стягнення 3.527,47 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Ізюмська І.В. - за довіреністю від 23.12.2015 № 80/05.1-1/15560;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" в особі центральної філії державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 3.527,47 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем за договором від 28.07.2010 № ШПС-3010021, оскільки не здійснив розрахунок за проведені роботи. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 3.527,47 грн, з яких: основна заборгованість складає 2.895,36 грн.; пеня в сумі 589,72 грн та 42,39 грн. - 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.12.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/32200/15.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Проте, відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

Окрім того, відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.01.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між державним підприємством "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" в особі центральної філії державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ", як виконавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір від 28.07.2010 № ШПС-3010021 на роботи пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - Договір).

Предметом Договору є проведення позивачем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ відповідача (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2.2 Договору відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати на користь позивача плату за виконані роботи.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що розрахунки між позивачем та відповідачем за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, яка вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок позивача.

Виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт підписаного обома сторонами (п. 3.6 Договору).

Згідно з п. 3.7 Договору, на початку поточного місяця (кварталу, року) відповідач оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу відповідача. Відповідач оплачує отриманий рахунок не пізніше 20 числа поточного місяця (у разі бюджетного фінансування відповідач надає відповідні документи, що підтверджує виконання робіт позивачем до державного казначейства, після цього згідно рахунків здійснює оплату за виконані роботи).

У відповідності до п. 4.3 Договору, у випадку затримки з вини відповідача переказу коштів на банківський рахунок позивача понад один місяць, відповідач за проведені роботи сплачує на користь позивача грошові кошти з урахуванням пені за прострочення платежу. Розмір пені становить 1 % за кожен день від суми простроченого платежу. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, виконав роботи на загальну суму 2.895,36 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актами виконаних робіт від 31.01.2015 № 15-09-116 на суму 305,52 грн, від 27.02.2015 № 15-09-266 на суму 305,52 грн, від 31.03.2015 № 15-09-403 на суму 305,52 грн, від 30.04.2015 № 15-09-532 на суму 305,52 грн, від 29.05.2015 № 15-09-650 на суму 239,04 грн, від 30.06.2015 № 15-09-2251 на суму 239,04 грн, від 31.07.2015 № 15-09-2378 на суму 239,04 грн, від 31.08.2015 № 150917854 на суму 239,04 грн, від 30.09.2015 № 150917978 на суму 239,04 грн, від 30.10.2015 № 150918095 на суму 239,04 грн, від 30.11.2015 № 150918226 на суму 239,04 грн. Вказані акти наявні в матеріалах справи у вигляді копій та підписані уповноваженими особами сторін, за виключенням акту від 30.06.2015 № 15-09-2251 та акту від 30.11.2015 № 150918226, які позивачем на виконання п. 3.7 Договору направлені на адресу місцезнаходження відповідача листом від 08.12.2015 № Ф35/2-12/811, що підтверджується описом-вкладення, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання за Договором, відповідач оплату замовлених робіт на користь позивача не здійснив. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 2.895,36 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені, розмір якої складає 589,72 грн, а також відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання, передбаченої ст. 625 ЦК України, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 42,39 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 2.895,36 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Оскільки відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи, що відповідачем допущено порушення у зобов'язанні за Договором, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 589,72 грн, а також 3 % річних в сумі 42,39 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ" (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1 літ. А; ідентифікаційний код: 30753866, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 КМ; ідентифікаційний код: 01181765 в особі центральної філії державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ", на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 2.895 (дві тисячі вісімсот дев'яносто п'ять) грн 36 коп; пеню в сумі 589 (п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн 72 коп; три відсотки річних в сумі 42 (сорок дві) грн 39 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01 лютого 2016 року

Суддя С.В. Балац