Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" лютого 2016 р. Справа № 906/1696/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

без участі представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся-Продукт"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 7008,52 грн.

Позивач подав позов про стягнення з відповідача 5213,70 грн. основного боргу; 438,40 грн. пені; 1303,43 грн. штрафу та 52,99 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляд на 21.12.2015р.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. розгляд справи відкладено на 21.01.2016р.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.01.2016р. у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Сікорської Н.А. розгляд справи № 906/1696/15 призначеної на 21.01.2016р. перенесено на 02.02.2016р.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив, 01.02.2016р. на адресу суду представник позивача подав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі .

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду від 04.12.2015 р., від 21.12.2015 р., від 25.01.2016р. не виконав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, спір вирішується за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015р. між ТОВ ТК "Полісся - Продукт" (позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець, відповідач) укладено договір № 83667 (а.с. 10).

За умовами п 1.1 Договору, постачальник, на умовах передбачених даним Договором, зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими сторонами при складанні заявки. Товар передається партіями.

Відповідно до п. 1.5 договору, сумою цього договору є сума усіх накладних по яких передавався товар Покупцю в термін дії цього договору.

Кількість, асортимент та ціна товару зазначаються у видаткових накладних Постачальника (п. 2.2 договору).

З пункту 2.5 Договору вбачається, що право власності від постачальника до покупця переходить під час підписання видаткових накладних.

Згідно п. 2.6 договору, поставка товару здійснюється постачальником за рахунок покупця. Вартість поставки товару вказується в видатковій накладній.

У пункту 3.1 договору сторони домовились, що покупець зобов'язується перерахувати за кошти товар в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок або внести в касу підприємства Постачальника не пізніше 5 календарних днів з моменту прийомки товару.

За умовами п. 3.3 договору, сторони домовились, що у випадку виникнення у покупця заборгованості, всі кошти які надійшли від нього буду зараховуватись постачальником як оплата за попередньо отриманий товар. Постачальник у випадку порушення терміну оплати товару покупцем має право зарахувати всі кошти, що надійшли від покупця в наступному порядку: штраф, пеня, 3% річних, інфляційні втрати, оплата за попередньо отриманий товар.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 6094,46грн., що підтверджується, видатковими накладними: №235778 від 19.08.2015р., №213872 від 29.07.2015р., № 214546 від 29.07.2015р., № 214549 від 29.07.2015р., № 213873 від 29.07.2015р., №205641 від 22.07.2015р., № 184693 від 01.07.2015р. (а.с.13-19 )

Однак, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару в повному обсязі не виконав, сплативши за отриманий від позивача товар 880,76 грн., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на день звернення з позовом до суду становила 5213,70 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору, при порушенні терміну оплати, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу, а також штраф у розмірі двадцяти п'яти відсотків від суми неоплаченого товару. Загальна сума пені та штрафу розраховується за весь період прострочення

На підстав вищевказаного пункту договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача 438,40 грн. пені та 1303,43 грн. штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних на суму 52,99 грн.

Оскільки відповідач неналежним чином виконав умови договору, позивач звернувся до суду з позовом для захисту свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 83667 від 06.04.2015р., який за своєю правовою природою являється договором поставки.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, матеріалами справи підтверджується факт поставки відповідачу товару на загальну суму 6094,46грн., що вказує на належне виконання зобов'язання з боку позивача. Відповідач в ході розгляду справи в суді факт отримання товару на зазначену суму не оспорив.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом пунктом 3.1 договору сторони визначити умови розрахунку за товар, а саме відповідач взяв на себе зобов'язання оплати отриманий від позивача товар не пізніше 5 календарних днів з моменту його прийомки.

Так, за видатковою накладною №235778 від 19.08.2015р. у відповідача виник обов'язок оплатити отриманий товар до 25.08.2015; за видатковою накладною №213872 від 29.07.2015р. - до 04.08.2015р., № 214546 від 29.07.2015р. до 04.08.2015р., № 214549 від 29.07.2015р. - до 04.08.2015р., № 213873 від 29.07.2015р. - до 04.08.2015р., №205641 від 22.07.2015р. - до 28.07.2015р., № 184693 від 01.07.2015р.- до 07.07.2015р.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно матеріалів справи, відповідач провів часткову оплату вартості отриманого від позивача товару в розмірі 880,76 грн.

За поясненням представника позивача в судовому засіданні від 21.12.2015р., що, в тому числі, вбачається з розрахунку позову, кошти в сумі 880,76 грн. були зараховані в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною № 184693 від 01.07.2015р.

В результаті неналежного виконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати отриманого товару, станом на день розгляду справи в суді має місце заборгованість в сумі 5213,70 грн. Доказів погашення заборгованості у вказаній сумі матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 5213,70 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 438,40 грн. пені та 1303,43 грн. штрафу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 даного Закону України визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з розрахунку (а.с.11-12), пеню заявлено по видатковій накладній №235778 від 19.08.2015р. за період з 25.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 665,96грн.; по видатковій накладній №213872 від 29.07.2015р. за період з 04.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 440,72 грн.; по видатковій накладній № 214546 від 29.07.2015р. за період з 04.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 487,19грн.; за видатковою накладною № 214549 від 29.07.2015р. за період з 04.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 282,90 грн.; за видатковою накладною № 213873 від 29.07.2015р. за період з 04.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 1910,57 грн.; за видатковою накладною №205641 від 22.07.2015р. за період з 28.07.08.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 796,66грн.; за видатковою накладною № 184693 від 01.07.2015р. за період з 07.07.2015р. по 03.12.2015р. на суму заборгованості 629,70грн. , яка в сукупності склала 219,98 грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що позивачем з її обрахунок здійснено виходячи з облікової ставки НБУ, в той час як умовами договору передбачено право позивача на стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Однак оскільки позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі меншому, ніж є правомірним, задоволенню підлягає позов в частині стягнення з відповідача пені в сумі 438,40 грн.

Крім того, в порядку п. 6.3 Договору позивачем заявлено до стягнення штраф в розмірі 1303,43 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що штраф нараховано по кожній видатковій накладній в розмірі 25% від суми неоплаченого товару, який становить 1303,43 грн.

Перевіривши правильність нарахування штрафу, суд встановив, що його розмір є обґрунтованим та арифметично вірним.

За таких обставин, вимога про стягнення штрафу також є правомірною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення 52,99 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку позивача (а.с.11-12) вбачається, що нарахування 3% річних здійснено по кожній видатковій накладній, по якій існує прострочення платежу на відповідну суму заборгованості, які склали 52,99 грн.

Перевіривши нарахування 3% річних, суд прийшов до висновку, що дана вимога є правомірною, заявленою відповідно до умов договору та чинного законодавства та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм правом на участь в судових засіданнях не скористався.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню на загальну суму 7008,50 грн., з яких: 5213,70 грн. основний борг; 438,40 грн. - пеня, 1303,43 грн. - штраф, 52,99 грн. - 3 % річних;

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія "Полісся - Продукт" (10001, м. Житомир, вул. Кооперативна,12, )

- 5213,70 грн. основного боргу;

- 438,40 грн. пені;

- 1303,43 грн. 25% штрафу;

- 52,99 грн. 3 % річних;

-1218,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.02.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)