УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.01.2016Справа №910/759/16

Суддя Демидов В.О., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС»
провиділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС» про виділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» позовна заява про виділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, зокрема необхідністю сплати судового збору, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

При цьому, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 №R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як зазначено в п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 2016 року - 1 378,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у меншому розмірі від визначеного законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено вимоги про:

- виділення в натурі із спільної часткової власності частку, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» та складає 3/5 частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 а, а саме - підвал, площею 96,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 а;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» права власності на окремий об'єкт нерухомого майна, а саме: на підвал, площею 96,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 а;

- виділення в натурі із спільної часткової власності частку, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» та складає 3/5 частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 б, а саме - перший поверх, площею 144,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 б;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» права власності на окремий об'єкт нерухомого майна, а саме: перший поверх, площею 144,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 б;

- виділення в натурі із спільної часткової власності частку, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» та складає 3/5 частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 д, а саме одноповерхове приміщення, площею 24,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 д;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» права власності на окремий об'єкт нерухомого майна, а саме: одноповерхове приміщення, площею 24,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 д;

- виділення в натурі із спільної часткової власності частку, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» та складає 3/5 частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 г, а саме - одноповерхове приміщення площею 8,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 г;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» права власності на окремий об'єкт нерухомого майна, а саме: одноповерхове приміщення площею 8,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська №32 г.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2012 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно із п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2012 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

В пункті 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК України такий обов'язок покладається на позивача.

Із зазначеного вище вбачається, що позивачем заявлено чотири немайнових вимоги про виділення в натурі часток із спільної часткової власності, по яким судовий збір має бути сплачено у розмірі 1 мінімальна заробітна плата за кожну вимогу окремо, що в даному випадку складає 1 378,00 грн. та чотири майнових вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» права власності на виділені в натурі частки із спільної часткової власності судовий збір за якими визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру ( п. 2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

У свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Модекс-ЛТД» додано до позовної заяви квитанції №ПН4864 від 11.01.2016 р. на суму 1 378,00 грн., № від 12.01.2016 р. на суму 1 378,00 грн., № від 12.01.2016 р. на суму 1 378,00 грн. та № від 12.01.2016 р. на суму 1 378,00 грн., тобто в меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством.

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи на 40 аркушах (в тому числі квитанції №ПН4864 від 11.01.2016 р., № від 12.01.2016 р., № від 12.01.2016 р. та № від 12.01.2016 р.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.О. Демидов