ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа № 5024/1289/2012
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді С.В. Таран,

суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 154,155).

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 3242-15 від 29.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

у справі №5024/1289/2012

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача: міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго

про стягнення 169094,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 у справі №5024/1289/2012 (суддя Гридасов Ю.В.) визнано наказ Господарського суду Херсонської області №5024/1289/2012 від 17.10.2012 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 у справі №5024/1289/2012 скасувати, у задоволенні заяви міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго відмовити у повному обсязі.

Скарга мотивована порушенням господарським судом норм матеріального та процесуального права, оскільки скаржник вважає безпідставним твердження відповідача про відсутність у нього зобовязання перед позивачем згідно наказу Господарського суду Херсонської області від 17.10.2012 №5024/1289/2012.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги висловив заперечення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.09.2012 у справі №5024/1289/2012 (суддя Гридасов Ю.В.) позовні вимоги задоволено: стягнуто з міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 19833,61 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції, 15234,10 грн з урахуванням 3% річних, 78026,44 грн пені, 56000 грн штрафу, 3381,89 грн витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Херсонської області 17.10.2012 видано відповідний наказ.

03.12.2012 міське комунальне підприємство Херсонтеплоенерго звернулось до Господарського суду Херсонської області із заявою про визнання наказу №5024/1289/2012 від 17.10.2012 таким, що не підлягає виконанню.

Місцевий господарський суд задовольнив заяву відповідача, визнавши її обгрунтованою, та прийшовши до висновку, що відповідно до частини тринадцятої статті 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу заборгованість міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго перед позивачем по сплаті 78026,44 грн та 56000 грн штрафу підлягає списанню.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не може погодитись з висновком Господарського суду Херсонської області щодо задоволення заяви відповідача в повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 117 Господарського процесуального кодексу України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відповідач зазначив набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Цим законом внесено зміни до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Зокрема, статтю 18 цього Закону доповнено частиною тринадцятою, згідно з якою заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 01.01.2014 до 31.12.2014 (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

На день набрання чинності Законом України від 14.05.2015 №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в обліку обох підприємств, і публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", і міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго значилася заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014 за договором №149/22-БО від 31.07.2012 в сумі 4831810,13 грн.

В липні 2015р. відповідачем здійснено погашення заборгованості за вказаним договором.

Отже, міським комунальним підприємством Херсонтеплоенерго виконано вимоги Закону України від 14.05.2015 №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та пункту 13 статті 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 у встановлений строк та у повному обсязі, що підтверджується також актом звіряння розрахунків від 20.08.2015.

У зв'язку з цим, протоколом комісії міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго від 10.08.2015, яка створена з метою реалізації положень Закону України від 14.05.2015 №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", визначено, що у звязку з погашенням перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014, підлягає рекструктуризації заборгованість за природний газ спожитий за період з 01 січня по 31 грудня 2014 р. за договором №1877/14-ТЕ-33 в сумі 5028865,94 грн, а також, що обсяги пені, штрафних та фінансових санкцій в сумі 11493742,71 грн підлягають списанню відповідно до статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" зі змінами, внесеними до нього Законом України від 14.05.2015 №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", в тому числі за рішенням суду від 25.09.2012 по справі №5024/1289/2012.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

З урахуванням викладеного, на підставах, встановлених Законом України Про засади функціонування ринку природного газу, припинилися зобов'язання міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго перед публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України з оплати 78026,44 грн пені та 56000 грн штрафу, що підлягали стягненню на підставі рішення Господарського суду Херсонської області у справі №5024/1289/2012 від 25.09.2012.

З огляду на викладене, Одеський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Господарського суду Херсонської області від 17.10.2012 №5024/1289/2012 не підлягає виконанню в частині стягнення зазначених сум пені та штрафу.

Разом з цим необгрунтованим є висновок місцевого господарського суду про віднесення 3% річних та інфляційних втрат до штрафних чи фінансових санкцій, оскільки із змісту статті 625 Цивільного кодексу України вбачається, що правова природа суми збільшення боргу боржника на встановлений індекс інфляції та 3% річних полягає у відшкодуванні кредитору понесених ним втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів під час прострочення боржника та отримання кредитором компенсації (плати) за користування боржником належними кредитору коштами. Отже, виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Саме таку правову позицію щодо компенсаційного характеру нарахувань, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, викладено в постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 у справі №6-42цс11, від 15.11.2010 №4/720.

За таких обставин, правила списання штрафних та фінансових санкцій, визначені частиною тринадцятою статті 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу" в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, не поширюються на суми інфляційних втрат та 3% річних, так як і на суму судового збору, які є предметом стягнення за спірним наказом.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №908/4242/14, від 12.01.2016 у справі №910/21431/14.

Крім того, Одеський апеляційний господарський суд зауважує, що оспорюваною ухвалою визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Херсонської області від 25.09.2015, однак наказ датований цією ухвалою місцевим господарським судом не видавався. Натомість в матеріалах справи міститься наказ виданий Господарським судом Херсонської області 17.10.2015.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 у справі №5024/1289/2012 підлягає частковому скасуванню в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню про стягнення 19833,61 грн інфляційних втрат та 15234,10 грн 3% річних, а заява міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго-частковому задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 10.12.2015 у справі №5024/1289/2012 в частині визнання наказу таким, що не підлягає виконанню про стягнення 19833,61 грн інфляційних втрат та 15234,10 грн 3% річних скасувати, в решті залишити без змін, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

Заяву міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго задовольнити частково.

Визнати наказ Господарського суду Херсонської області від 17.10.2015 у справі №5024/1289/2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з міського комунального підприємства Херсонтеплоенерго на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 78026,44 грн пені та 56000 грн штрафу.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Справу №5024/1289/2012 повернути Господарському суду Херсонської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 29.01.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна