ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/10851/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ.Д", м. Львів

відповідача 2: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Апріорі.Д», фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ про стягнення 39519,94грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань згідно договору поставки № 2324/ЛВ від 01.10.2012 року в частині повної оплати за поставлений товар та відповідачем-2 зобов'язань згідно договору поруки від 02.11.2015 року.

Відповідач-1 явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 явку повноважного представника у судові засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (далі - Позивач) та товариства з обмеженою відповідальністю «Апріорі.Д» (далі - Відповідач) було укладено договір поставки № 2324/МВ (далі - Договір).

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те Сторонами і діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, і щодо нарахування неустойки за цим Договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомить другу Сторону про припинення його умов (розірвання), Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п.6.1. договору).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Розділом 4 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 01.10.2012 року) сторони погодили, що 4.1. ціна на кожне найменування товару за цим Договором визначається виходячи з відпускних цін встановлених постачальником на момент отримання заявки Покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому-передачі), якщо інше не визначено постачальником відповідно до умов цього Договору. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються з національній валюті України (гривнях) в "готівковому порядку шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець сплачує за реалізовану за 30 днів продукцію, згідно звіту протягом 10 календарних днів.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 143 137,25 грн., що підтверджується видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач в свою чергу в повному обсязі свої зобов'язання за договором не виконав, повну оплату за поставлений товар не здійснив, у зв'язку з чим за останнім обліковується заборгованість в розмірі 29 760,22грн.

Доказів оплати боргу сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи той факт, що сторони не встановили строку виконання боржником обов'язку по оплаті за виконану роботу, оплата робіт мала бути проведена у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги в порядку ч.2 ст. 530 ЦК України.

Пунктом 4.5. договору в редакції протоколу розбіжностей сторони домовилися, що у разі не оплати покупцем поставленого постачальником товару протягом строку вказаному в п. 4.3 договору цього договору, покупець зобов'язаний за першою вимогою постачальника повернути йому весь нереалізований та неоплачений товар протягом семи календарних днів з моменту пред'явлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється транспортом постачальника.

Позивачем на адресу відповідача 1 неодноразово направлялись претензії а саме: від 16.01.2015 року, яка отримана останнім 23.01.2015 року, від 08.04.2015 року, яка отримана 23.04.2015 року та від 27.11.2015 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, позивачем нараховано відповідачу-1 інфляційні в розмірі 10 882,30грн., які підлягають задоволенню.

02.11.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Долфі -Україна" (надалі - Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Поручитель) було укладено договір поруки (надалі Договір поруки).

Відповідно до умов Договору поруки Відповідач -2 поручається перед Позивачем за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Апріорі.Д» (далі -Боржник), свого обов'язку за договором поставки №2324/ЛВ укладеного між Позивачем і Відповідачем 01.10.2012року.

Пунктом 2 Договору поруки, визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язання Боржником, згідно Договору поставки у сумі, що дорівнює 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Оскільки відповідач - 1 не виконав свої зобов'язання, встановленні договором поставки №2324/ЛВ від 02.11.2015 року перед позивачем, у відповідача-2 виник обов'язок сплатити позивачу суму боргу у розмірі 1000 грн. відповідно до договору поруки від 02.11.2015 року. Вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача -27637,64 грн. - основного боргу, інфляційних в розмірі 10882,30грн. та 1000 грн. з відповідача 2 підлягають задоволенню.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки вина у виникненні спору, як Відповідача-1 так і Відповідача -2 матеріалами справи підтверджена, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору, а саме на Відповідача-1 - 609 грн., і на Відповідача -2 - 609 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Апріорі.Д» (79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49000, м. Дніпропетровськ вул.Березинська, 24-А, ) заборгованість в розмірі 27637,64 грн., інфляційні в розмірі 10882,30 грн. та судовий збір в розмірі 609 грн.

Стягнути солідарно з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко, б. 97-А, кв.64, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю «Апріорі.Д» (79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49000, м. Дніпропетровськ вул.Березинська, 24-А, ) заборгованість в розмірі 1000грн.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ю.Савченко, б. 97-А, кв.64, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Долфі-Україна" (49000, м. Дніпропетровськ вул.Березинська, 24-А, ) судовий збір в розмірі 609 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.01.2016 року.

Суддя ОСОБА_2