ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/26/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України", м. Київ;
до публічне акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків;
про стягнення 6.380,15 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність № 14-125 від 13.05.2014 р.;

відповідача ОСОБА_2, довіреність № 03/3670 від 30.12.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

29.12.2015 р. публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача три відсотки річних у розмірі 6.380,15 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору на купівлю-продаж природного газу від 01.01.2013 р. № 13-185-Б, несвоєчасно розрахувався з позивачем за поставлений природний газ;в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 599, 612, 625 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні 28.01.2016 р. позов підтримує повністю та наполягає на його задоволенні, з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.01.2016 р. зазначає, що дійсно позивач належним чином виконав свої зобовязання по поставці природного газу, а відповідач повністю з ним розрахувався, проте за розрахунком відповідача сума трьох процентів річних дорівнює 5.584,97 грн. У відзиві на позовну заяву б/н від 25.01.2016 р. (вх. № 2783 від 28.01.2016 р.) відповідач зазначає, що при здійсненні розрахунку позивачем включено для нарахування день фактичної оплати заборгованості, що суперечить положенням п. 1.9. постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 р. № 13-185-Б (т. І а. с. 14, з метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов договору були укладені додаткові угоди до договору: № № 1-16, т. І а. с. 15-32).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець (позивач) зобов'язується передати у власність покупцю (відповідачу) природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, які є кінцевими споживачами газу.

На виконання умов договору позивач поставив протягом січня 2013 - червня 2015 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 115.748.062,47 грн., що підтверджуються актами приймання-передачі природного газу:від 31.01.13 б/н за січень; від 28.02.13 б/н за лютий; від 31.03.13 б/н за березень; від 30.04.13 б/н за квітень; від 31.05.13 б/н за травень; від 30.06.13 б/н за червень; від 31.07.13 б/н за липень; від 31.08.13 б/н за серпень; від 30.09.13 б/н за вересень; від 31.10.13 б/н за жовтень; від 30.11.13 б/н за листопад; від 31.12.13 б/н за грудень, від 22.09.14 б/н за січень; від 31.01.14 б/н за січень; від 28.02.14 б/н за лютий; від 22.09.14 б/н за лютий; від 31.03.14 б/н за березень; від 30.04.14 б/н за квітень; від 31.05.14 б/н за травень; від 30.06.14 б/н за червень; від 31.07.14 б/н за липень; від 31.08.14 б/н за серпень; від 30.09.14 б/н за вересень; від 31.10.14 б/н за жовтень; від 30.11.14 б/н за листопад; від 31.12.14 б/н за грудень: від 31.01.15 б/н за січень; від 28.02.15 б/н за лютий; від 31.03.15 б/н за березень; від 30.04.15 б/н за квітень; від 31.05.15 б/н за травень; від 30.06.15 б/н за червень (т. І а. с. 33-62).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа наступного за місяцем поставки газу.

Підставою звернення із даним позовом до суду позивач вказує несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті природного газу за зобовязаннями у лютому 2013 року, січні 2014 року, лютому 2014 року, січні 2015 року та лютому 2015 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами, а зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем в частині своєчасної оплати поставленого природного газу не спростував, позивачем правомірно заявлено до стягнення три проценти річних.

Разом з тим, з розрахунку трьох процентів річних, виконаного позивачем (т. І а. с. 63-79), вбачається, що під час здійснення нарахування процентів, він включає до розрахунку 20 числа місяця, за який здійснюється нарахування, та дні фактичних оплат, що не відповідає умовам п. 6.1. договору та нормам ст. 599 ЦК України.

Враховуючи вищевказане, суд задовольняє позов частково - в сумі 5.584,97 грн., в решті позову відмовляє, як у безпідставному.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з 1.218,00 грн. судового збору, покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 193 Господарського кодексу України, cт. ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст. ст. 599, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 22, 32, 33, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) три відсотки річних у розмірі 5.584,97 грн. та 1.066,20 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа № 922/26/16/