ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 р. Справа № 917/2659/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс", вул. Набережна Перемоги, 120, м.Дніпропетровськ,49100

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

про стягнення 440 278 057,11 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

Суть справи: стягується 346967280,00 грн. основного боргу, 55792678,03 грн. пені, 3255810,09 грн. 3% річних та 34262288,99 грн. інфляційних витрат.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на відсутність бухгалтерських даних про наявність боргу. При цьому, посилаючись на важкий фінансовий стан та соціальне значення діяльності підприємства просить суд зменшити пеню до 1000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до договору № 142 від 30.12.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс", м. Дніпропетровськ зобовязалося протягом 2015 року передати у власність природний газ, а Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", м. Полтава прийняти та оплатити його вартість на умовах встановлених договором.

Позивач посилається на порушення відповідачем грошових зобовязань та просить суд стягнути заборгованість у примусовому порядку 346967280,00 грн. основного боргу, 55792678,03 грн. пені, 3255810,09 грн. 3% річних та 34262288,99 грн. інфляційних витрат за порушення договірних зобовязань .

При прийнятті рішення судом враховано наступне:

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якої одна сторона передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

На виконання договору № 142 від 30.12.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс", м. Дніпропетровськ протягом січня - жовтня 2015 року поставлено 81194 тисяч метрів кубічних природного газу, на суму 680886597,60 грн., що підтверджується заявками Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава на його поставку, реєстрами фактичної реалізації газу, актами приймання-передачі газу, актом звірки взаємних розрахунків від 09.12.2015 року.

В силу ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Розділом 6 договору № 142 від 30.12.2014 року сторони обумовили, що оплата за природний газ проводиться покупцем протягом місяця у якому здійснюється передача газу, виключно грошовими коштами шляхом перерахування їх на рахунок продавця, 50 % вартості планового місячного обсягу до 15 числа місяця, в якому здійснюється поставка газу, наступні 50 % вартості планового місячного обсягу природного газу сплачуються до 28 числа місяця в якому здійснюється поставка газу. Остаточний розрахунок здійснюється до 15 числа місяця наступного за місяцем передачі газу, за умови надання продавцем підписаного акту приймання-передачі природного газу. Надані позивачем докази свідчать про те, що із загальної вартості поставленого газу Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго", м. Полтава сплачено 333919317,60 грн. Заборгованість склала 346967280 грн.

З урахуванням викладених обставин суд вважає заборгованість доведеною належними доказами та такою, що підлягає стягненню з боржника.

Статтями 525, 526, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При викладених обставинах позов в частині стягнення 3255810,09 грн. 3% річних та 34262288,99 грн. інфляційних витрат також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 7.2 договору № 142 від 30.12.2014 року передбачено, що за невиконання грошових зобовязань відповідач, крім суми заборгованості сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, що підтверджує наявність правових підстав для стягнення з відповідача 55792678,03 грн. пені.

Клопотання Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава щодо зменшення пені залишене судом без задоволення, так як наведені для цього доводи та надані докази не свідчать про те, що даний випадок є виключним, виходячи з інтересів сторін та не свідчить про винятковість причин неналежного виконання зобов'язань.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, ), на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс", (вул. Набережна Перемоги, 120, м.Дніпропетровськ,49100, код ЄДРПОУ 3055880,00 грн. основного боргу, 55792678,03 грн. пені, 3255810,09 грн. 3% річних, 34262288,99 грн. інфляційних витрат та 182700,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Повне рішення складено 26.01.2016 року.

Суддя Ціленко В. А.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути

оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.