КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" січня 2016 р. Справа №910/12110/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

розглядаючи апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 року,

у справі № 910/12110/15 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до 1) Київської обласної державної адміністрації;

2) приватного підприємства «Стенд Плюс»

3) приватного підприємства «Агріком-Інвест»

про визнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Київської обласної державної адміністрації, приватного підприємства «Стенд Плюс» та приватного підприємства «Агріком-Інвест» про визнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 217.12.2015 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 року у справі № 910/12110/15 скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви до місцевого господарського суду сплаті підлягало 7 308,00 грн. судового збору. Проте, органи прокуратури були звільнені від сплати судового збору на підставі п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на дату подання позову.

У відповідності до абз. 2 п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 року «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII) якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 01.09.2015 року), то у випадку подання апеляційної скарги після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 01.09.2015 року за відсутності у нього пільги щодо сплати такого збору.

Таким чином, за оскарження рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 року по справі № 910/12110/15 скаржник повинен був сплатити 8 038,80 грн.

Скаржником подано клопотання, в якому він просить суд врахувати умови обмеженого фінансування та відстрочити оплату судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати.

Отже, єдиною підставою для вчинення господарським судом цих дій є врахування майнового стану сторони.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року №7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Скаржником не наведено обставин, які б мали виключний характер та свідчили про наявність належних підстав для надання відстрочки сплати судового збору. Так, в клопотанні скаржник, посилаючись на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить суд відстрочити сплату судового збору у зв'язку з умовами обмеженого фінансування. Проте, на підтвердження викладеного апелянт не надає жодних доказів.

Оскільки відстрочка сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Отже, клопотання Кабінету Міністрів України про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Також, згідно з ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Судова колегія зазначає, що апелянтом не надано доказів надсилання апеляційної скарги сторонам у справі - першому заступнику прокурора Київської області, Київській обласній державній адміністрації, приватному підприємству «Стенд Плюс» та приватному підприємству «Агріком-Інвест». Зазначене підтверджується й тим, що в додатку до апеляційної скарги скаржником не зазначено такого пункту як докази надсилання копії апеляційної скарги іншим сторонам.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення складено 22.12.2015 року.

Тобто, останній день оскарження рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 року у справі № 910/12110/15 припадає на 04.01.2016 року. З апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду лише 11.01.2016 року, що підтверджується відтиском штемпелю відділу поштового зв'язку на конверті, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, встановленого статтею 93 ГПК України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Однак, клопотання щодо відновлення строку, встановленого чинним законодавством для подання апеляційної скарги, скаржником не заявлено.

Згідно з п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам), якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення такого строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Кабінету Міністрів України в задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2015 року по справі № 910/12110/15 повернути скаржнику.

3. Копію ухвали суду надіслати сторонам у справі.

4. Матеріали справи № 910/12110/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич