УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.01.2016Справа № 910/954/16

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

про розірвання договору та стягнення 40 316,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про розірвання договору та стягнення 40 316,62 грн.

Подана Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позовна заява про розірвання договору та стягнення 40 316,62 грн. не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на день звернення позивача з даним позовом до суду 19.01.16. (згідно відбитку календарного штемпеля на конверті, яким позовну заяву № б/н від18.01.16. було направлено до Господарського суду міста Києва) набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», відповідно до статті 8 якого установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 гривень.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогами про:

- розірвання договору № 15 банківського рахунку від 09.11.09.;

- стягнення з відповідача 30 316,62 грн. грошових коштів з банківського рахунку та 10 000,00 грн. компенсації за моральну шкоду.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Тобто позивач повинен був сплатити 2 756,00 грн. судового збору (1 378,00 грн. + 1 378,00 грн.).

Проте, в якості доказу сплати судового збору позивачем подано квитанцію № 59 від 16.12.15. про сплату судового збору в розмірі 1 218,00 грн., та квитанцію № 30 від 13.01.16. про сплату судового збору в розмірі 1 438,00 грн., а всього на суму 2 656,00 грн., що є сумою меншою, ніж належні до сплати 2 756,00 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя Т.М. Ващенко