ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 лютого 2016 р. Справа № 902/4/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізька кондитерська фабрика" (вул. Артема, 7, м. Запоріжжя, 69063)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка-Вінниця" (вул. Соборна, 41, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 8 318,84 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Матущак О.В.

Представники :

позивача: не з'явився

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Запорізька кондитерська фабрика" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка-Вінниця" 8 318,14 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання зобов"язань за договором № 147 від 11.09.2014р.

Ухвалою від 06.01.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 21.01.2016р.

Ухвалою суду від 21.01.2016р. розгляд справи відкладено на 01.02.2016р.

01.02.2016р. до суду від позивача надійшла заява № 086 від 29.01.2016р. із назвою: "про зміну предмету позову", в якій позивач просить стягнути з відповідача 4 318,84 грн. боргу та 8 965,11 грн. пені.

Ухвалою від 01.02.2016р. заяву № 086 від 29.01.2016р. з додатками повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

В судове засідання 01.02.2016р. позивач та відповідач повноважних представників не направили, відзиву та витребуваних документів не надали.

Сторони про дату, місце і час судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить підпис представника відповідача безпосередньо на ухвалі суду від 21.01.2016р. та заява позивача № 086 від 29.01.2016р. (вх.№ 06-52/810/16 від 01.02.2016 р.), в якій зазначено зокрема наступне: "Ухвалою від 21.01.2016, розгляд справи відкладено на 01.02.2016..." Натомість від позивача надійшло клопотання № 087 від 29.01.2016р. про розгляд справи без участі його представника, оскільки останній перебуватиме у щорічній відпустці.

За таких обставин, справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Також до суду від відповідача надійшов лист № 29/01-1 від 29.01.2016р., в якому відповідач зазначає про здійснення часткової оплати в розмірі 4 000,00 грн.

Ухвалою суду від 01.02.2016р. припинено провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 4 000,00 грн. боргу відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже предметом розгляду є вимога про стягнення 4318,84 грн. боргу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне та дійшов такого висновку.

11.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Запорізька кондитерська фабрика" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка-Вінниця" (Покупець) укладено договір № 147, відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець - прийняти і своєчасно оплачувати кондитерські вироби (іменовані надалі - Товар) на умовах цього Договору.

Конкретний асортимент, кількість, ціна за одиницю і загальна вартість Товару по кожній поставці узгоджуються сторонами, виходячи із заявки Покупця, і визначаються у видатковій накладній (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник поставляє Товар відповідно до видаткової накладної, яка формується Постачальником відповідно до узгодженої заявки Покупця, переданої факсом, телефоном, електронною поштою чи іншим зручним для сторін способом.

Заявка вважається узгодженою з дати оформлення Постачальником на її підставі видаткової накладної (п. 2.2. Договору).

Поставка за цим договором здійснюється силами Постачальника: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 112 (п. 2.3. Договору).

Постачальник оплачує 100% транспортних витрат з доставки кожної партії товару (п. 2.4. Договору).

Датою поставки вважається дата підписання обома сторонами накладної на відпуск товару (п. 2.6. Договору).

Ціна одиниці Товару включає в себе вартість завантаження, пакувальної тари (за умови поставки Товару за рахунок Постачальника) (п. 2.10 Договору).

Відповідно до п. 2.11 Договору, оплата Товару, а також транспортних витрат проводиться Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника (або в касу) згідно видаткової накладної на умовах: відтермінування платежу 14 календарних днів від дати поставки.

Платіж вважається здійсненим з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 2.13. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків до моменту його остаточного виконання. Термін дії цього Договору вважається автоматично продовженим ще на один рік у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про його припинення. Зазначена заява направляється за 20 днів до закінчення терміну дії Договору (7.1. Договору).

На виконання умов договору, на підставі видаткової накладної № 117469 від 12.02.2015р. позивач через автомобільного перевізника АТП ПІК "ААЗ Трейдінг Ко" відвантажив (товаро-транспортна накладна № 117469 від 12.02.2015р.), а відповідач отримав товар на загальну суму 36 418,84 грн.

За отриманий товар відповідач розрахувався частково, в зв"язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення позивача до суду з даним позовом, становила 8 318,84 грн.

Наведене стверджується матеріалами справи та відсутністю будь-яких заперечень відповідача на позов.

Після звернення позивача до суду та порушення провадження у даній справі, відповідач погасив заборгованість в розмірі 4 000,00 грн.

У зв"язку з цим, як зазначено вище, ухвалою суду від 01.02.2016р. провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 4 000,00 грн. боргу припинено на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Дослідивши і оцінивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як випливає з Договору, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу ( ч.1 ст. 694 ЦК України).

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення заборгованості у розмірі 4 318,84 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення цієї суми боргу підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги про стягнення 4 318,84 грн. боргу задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка-Вінниця" (вул. Соборна, 41, м. Вінниця, 21050; ; р/р 8, АТ "ОСОБА_1 Аваль", МФО 380805) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізька кондитерська фабрика" (вул. Артема, 7, м. Запоріжжя, 69063; ; р/р 1683 в ПАТ АКБ "Індустріалбанк" м. Запоріжжя, МФО 313849) 4 318,84 грн. (чотири тисячі триста вісімнадцять гривень 84 коп.) боргу та 632,34 грн. (шістсот тридцять дві гривні 34 коп.) у відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 лютого 2016 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Артема, 7, м. Запоріжжя, 69063)

3 - відповідачу (вул. Соборна, 41, м. Вінниця, 21050)