РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №910/26992/15

За позовом Фермерського господарства "Даниленко"

До ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про визнання договору недійсним

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Кирилюк О.М. - представник

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Даниленко" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 19.10.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/26992/15 та призначено розгляд справи на 17.11.2015.

16.11.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про уточнення позовної заяви та клопотання про приєднання додаткових доказів.

17.11.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані заперечення проти позову.

В судовому засіданні 17.11.2015 оголошено перерву на 02.12.2015.

02.12.2015 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Прокопенко Л.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 04.12.2015 відкладено розгляд справи на 13.01.2016.

В судове засідання 13.01.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 13.01.2016 представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір оренди землі від 17. 11. 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Київській області та гр. ОСОБА_2 був укладений без затвердженої нормативно грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 )та невідповідностю площі земельної ділянки вказаної в договорі (41,3985 га), фактичній площі зазначеної земельної ділянки, яка належить державі та становить 36,1489 га.

Позивач зазначив, що укладенням вказаного договору порушене його право на укладення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Згідно з Наказом Головного Управління Держземагенства України у Київській області № 10-14652/15-14сг від 31. 12. 2014 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 та наданя в оренду гр. ОСОБА_3 земельної ділянки, загальною площею 36,1489 га. (кадастровий номер НОМЕР_1.) для ведення фермерського господарства начальник відділу Держземагенства у Миронівському районі Київської області від імені Головного управління Держземагенства у Київській області повинен укласти з ОСОБА_3 договір оренди земельної ділянки, при умові затвердження нормативно грошової оцінки.

На підтвердження свого права на укладення договору оренди земельної позивач зазначив, що рішенням 37 сесії VI cкликання Миронівської районної ради 27.05.2015 р. була затверджена технічна документація з нормативно-грошової оцінки вказаної земельної ділянки гр. ОСОБА_3 ., але в укладенні договору оренди землі відмовлено в зв'язку з тим, що на зазначену ділянку укладений договір оренди з гр. ОСОБА_2

Відповідач проти позову заперечує та стверджує, що договір між Головним управлінням та ОСОБА_2 був укладений за наявності нормативно грошової оцінки в розрахунок якої були застосовані матеріали нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 1995-1997 років, яка є чинною та може застосовуватись до моменту набрання чинності рішення про затвердження нормативно грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу.

Обгрунтовуючи заперечення, відповідач послався на «рекомендаційні роз'яснення Держземагенства України щодо порядку визначення розміру орендної плати під час укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності,відповідно до яких при укладанні договорів оренди для визначення орендної плати можуть бути застосовані матеріали нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 1995-1997 років до моменту набрання чинності рішенням про затвердження нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексуУкраїни. При цьому розмір орендної плати рекомендується розраховувати відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 13. 12. 2006 року № 1724 «Деякі питання оренди земель».

Позивач не погодився з твердженням Відповідача, посилавшись на протокол 36-ї сесії VI cкликання Миронівської районної ради від 27. 02. 2015 року, який свідчить що питання затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки гр. ОСОБА_2 на сесії районної ради розглядалось, але рішення не було прийняте.

Позивач також зазначив, що згідно публічної кадастрової карти України в земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 перебуває в державній власності проте її розмір становить 36,1489 га, в той час як за договором оренди від 17.11. 2014 р. ОСОБА_2 передана ця ділянка площею 41,3985 га.

На переконання Позивача, крім земельної ділянки державної власності 36,1489 га, в оренду безпідставно передані земельні ділянки, які належать на праві власності громадянам ОСОБА_4 площею 2,55 га. та ОСОБА_5 площею 2,70 га., що підтверджується державними актами НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Таким чином, позивач дійшов до висновку, щодо невідповідності істотних умов договору, зокрема передачі в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки площею 41,3985 га., тоді як земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 має площу 36,1489 га.

Відповідач заперечує проти доводів позивача вказуючи, що розроблений проект відведення земельної ділянки надійшов на погодження до відділу Держземагенства у Миронівському районі, яким надано висновок про погодження проекту. Додатково відповідач зауважив, що державна реєстрація земельної ділянки проведена за відсутністю підстав для відмови у реєстрації, зокрема знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки.

За твердженням відповідача, лише після перевірки проекту вимогам законодавства та державної реєстрації земельної ділянки, проект разом з витягом з державного земельного кадастру надійшов до головного управління для його затвердження та передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 Таким чином, за твердженням відповідача, при передачі земельної ділянки ОСОБА_2 відповідач діяв в межах наданих повноважень та керувався виключно вимогами чинного законодавства.

У судовому засіданні 13.06.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу .України судомо проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ

Головним управлінням Держземагенства у Київській області укладений договір оренди землі від 17. 11. 2014 згідно з яким з гр. ОСОБА_2 передана в оренду земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 41,3985 га. на території Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області за кадастровим номером НОМЕР_1 строком на 21 рік.

Твердження відповідача, що орендна плата визначена за наявності нормативно грошової оцінки в розрахунок якої були застосовані матеріали нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення 1995-1997 років, яка є чинною та може застосовуватись до моменту набрання чинності рішення про затвердження нормативно грошової оцінки земельної ділянки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку земель» з урахуванням п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу відповідно до рекомендаційних роз'яснення Держземагенства України, взяті до уваги, проте не підтверджують додержання вимог закону в момент укладення договору оренди землі, з огляду на наступне.

«Рекомендаційні роз'яснення щодо порядку визначення розміру орендної плати під час укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності під час реалізації територіальними органами Держземагенства (відповідно до положень) повноважень з передачі (надання) в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для сільськогосподарських потреб» схвалені на засіданні Науково-експертної ради при Держземагенстві України не містять ознак регуляторного акту.

Визначення поняття "регуляторного акта" надано у статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» А саме, регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

А отже, укладення оспорюваного договору у відповідності з вищезазначеними рекомендаційними роз'ясненнями не може бути підставою для відхилення позовних вимог, що заявлені позивачем в якості способу захисту порушених прав та інтересів.

Стосовно тверджень позивача щодо недійсності договору з підстав відсутності затвердженої нормативної грошової оцінки земельної ділянки

то такі твердження ґрунтуються на діючому законодавстві.

Так, зокрема частиною 2 статті 23. Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами.

Згідно ч. 2 ст. 23. Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Витягом з протоколу 36-ї сесії VI cкликання Миронівської районної ради від 27. 02. 2015 року, підтверджується, що питання затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки гр. ОСОБА_2 на сесії розглядалось, але рішення про затвердження не було прийняте.

У подальшому, рішенням 37 сесії VI cкликання Миронівської районної ради від 27.05.2015 р була затверджена технічна документація з нормативно-грошової оцінки вказаної земельної ділянки ОСОБА_3.

За таких обставин договір суперечить приписам чинного законодавства.

Доказами в справі зокрема, даними публічної кадастрової карти України

підтверджується, що розмір земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області за кадастровим номером НОМЕР_1 становить 36,1489 га.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_3 затверджений Наказом Головного Управління Держземагенства України у Київській області № 10-14652/15-14сг від 31. 12. 2014 року, містить доказ щодо розміру земельної ділянки 36,1489 га. Зокрема, на сторінці 11 проекту землеустрою складена експлікація з зазначенням меж земельної ділянки та зазначені суміжні землекористувачі, якими є власники земельних паїв.

Згідно із ст. 33. ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник відповідача не надав доказів щодо відповідності розміру земельної ділянки вказаної в договорі фактичному розміру земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 яка належить до державної власності

Заперечення відповідача ґрунтуються на припущенні що висновок про погодження проекту відведення земельної ділянки в оренду Гр. ОСОБА_2 вірний.

Відсутність відмови державного кадастрового реєстратора в державній реєстрації земельної ділянки не є безумовним свідченням про те, що в межах земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 не знаходиться інша земельна ділянка або її частина.

Згідно ч.1 ст. 15Закону України «Про оренду землі» (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки є істотними умовами договору оренди землі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір оренди землі від 17. 11. 2014 р. між Головним управлінням Держземагенства у Київській області та гр. ОСОБА_2 про передачу в оренду земельної ділянки на території Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області, площею 41,3985 га, кадастровий номер НОМЕР_1 недійсним.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.01.2016 р.

Суддя Л.В. Прокопенко