ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 915/1677/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 17/1-6458, дата видачі : 20.07.15р.;

/відповідач не використав законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлений належним чином (див. рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.01.16р.)/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара, м.Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року

по справі № 915/1677/15

за позовом Державного підприємства Науково - виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м.Миколаїв

до скаржника

про стягнення 17786,24 грн.,

встановив:

В вересні 2015р. Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування (далі по тексту ДП НВКГ) Зоря-Машпроект звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства ( далі ДП) Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення 17786,24 грн., з яких 14 093,56грн. основний борг за замовленні послуги по збереженню та переконсервації виробу М-21Б, надані за договором за № 63/24-47/64 від 20.12.2002р., 2227,39грн. інфляційні втрати, 1409,36грн. пеня, 186,5грн. 3% річних. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 12018грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року (суддя Бездоля Ю.С.) позов задоволено повністю з підстав його обґрунтованості. Також суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду на один рік.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням місцевого господарського суду, ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції відмовивши в задоволенні позову.

Скаржник вважає висновок суду про наявність боргу помилковим, оскільки його зобов'язання не виконано через неналежне фінансування з боку Міністерства оборони України, яке є Генеральним замовником. Також ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара наголошує на накладенні на його рахунки арештів, що унеможливило своєчасні розрахунки з позивачем.

Крім того, відповідач повідомив, що між ним та Міністерством оборони України існує спір щодо стягнення фінансування з боку Міністерства оборони України за період січень-лютий 2015р., грошових коштів, який знаходить на розгляді Київського апеляційного господарського суду в справі №910/15642/15..

Також скаржник посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства та наводить відомості про заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 000 000грн. та перед бюджетами всіх рівнів.

У запереченнях на апеляційну скаргу ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект стверджує, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на законність та обґрунтованість оскарженого рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015р., яке просить залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, заслухавши представника позивача та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 20.12.2002р. між ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект (Виконавець) та ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара (Замовник) укладено договір на виконання робіт по збереженню і переконсервації виробу М21Б на замовлення 2011 за №63/24-47/64, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобовязання виконати зазначені роботи відповідно до технічних умов. /п.п. 1.1/.

Згідно п.п. 1.2. замовник зобовязується оплатити вартість виконаних робіт, а також виконати умови, передбачені даним договором. Сторони узгодили, що сума договору визначається протоколами " 2/31, 3/31, які є додатками до договору №1 та №2 /п.6.1/. Щорічно додатковими угодами сторони узгоджували нові протоколи. Згідно з додатковою угодою №10 від 3012.14р. п.6.1 договору викладено в новій редакції та визначено, що вартість робіт на 2015 рік визначається, зокрема, Протоколом №14/31, відповідно до якого за період з 01 січня 2015р. по 17 лютого 2015 року сторони погодили вартість робіт у розмірі 11744,64 грн. (без ПДВ), тобто з ПДВ - 14093,568 грн. /а.с.29-30/

Відповідно до умов договору по закінченню робіт по протоколу вартості виконавець виставляє замовнику рахунок. В рахунку повинен бути вказаний номер договору і доданий акт виконаних робіт. Замовник оплачує виставлений рахунок на протязі 10 банківських днів з дати отримання рахунку. За кожен день прострочення платежу замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми платежу, але не більше ніж 10% від суми платежу (п.п. 7.1, 7.2, 7.3).

У відповідності до п. 10 в редакції додаткової угоди №10 даний договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до 28.02.2015р..

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 526,525 ЦК України).

Як встановлено матеріалами справи, позивач на виконання умов п.п. 1.1 договору № 63/24-47/64 від 20.12.2002р. у 2015 році здійснив роботи з переконсервації виробу М-21Б на загальну суму 14093,56 грн., що підтверджується Актом №1 від 17.02.2015р. здачі-приймання наданих послуг за січень 2015 року на суму 7046,78 грн. /а.с. 31/ та Актом №2 від 17.02.2015р. здачі-приймання наданих послуг за лютий 2015 року на суму 7046,78 грн. /а.с. 32/, які підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

На оплату виконаних робіт позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури №6000 від 17.02.2015р. на суму 7046,78 грн. та №6001 від 17.02.2015р. на суму 7046,78 грн. /а.с. 33-34/, які надіслані відповідачу листом №10/3-2408 від 11.03.2015р. та отримані останнім 16.03.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та не заперечується відповідачем.

Листом №17/1-5097 від 09.06.2015р. позивач направив відповідачу претензію про сплату 17553,63 грн. /а.с. 37-40/, яку скаржник залишив без уваги.

Відповідно до умов договору виконання зобов'язання ДП Суднобудівний завод ім. 61 комунара жодним чином не пов'язане з наявністю або відсутністю фінансування з боку третіх осіб, тому господарський суд першої інстанції, вірно пославшись на правові позиції Вищого господарського суду України, Верховного суду України та Європейського суду з прав людини, дійшов цілком обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Господарський суд Миколаївської області, відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду, дійшов висновку про недоведеність боржником винятковості обставин, за яких по даній справі можливо розстрочити виконання рішення.

Судова колегія погоджується з даним висновком..

Відповідно до ст. 83 ГПК України, приймаючи рішення, господарський суд має право відстрочити його виконання. Означене право не є обов'язком суду, виконання якого може вимагати сторона в справі. Відповідно до ст.121 ГПК України відстрочка виконання рішення надається при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у виняткових випадках залежно від обставин справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження №14 від 26.12.2003р. передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Скрутне фінансове становище підприємства не є винятковим випадком, достатнім для надання відстрочки.

До того ж колегія вважає, що складне матеріальне становище підприємства є наслідком його не ефективної господарської діяльності і не може слугувати підставою для не виконання цивільних обов'язків.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив фактичні обставини справи та надав вірну юридичну оцінку правовідносинам сторін та наявним в справі доказам, не порушив норм матеріального та процесуального права та на підставі ст.ст. 526, 546,549,611, 625, 629 ЦК України, ст.193,230,231 ГК України та умов договору прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову і не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст.49, 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.11.2015 року по справі №915/1677/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її проголошення. Відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 2.02.16 р..

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя В.М. Головей

Суддя М.С. Петров