ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016р. Справа№ 914/4009/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Український папір, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго, м. Львів

про стягнення 3 791 грн. 64 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: ОСОБА_2 - провідний юрисконсульт

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Український папір» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 45 371,55 грн., з яких 42 508, 80 грн. - основного боргу, 2 125, 44 грн. пені, 412, 38 грн. - інфляційних втрат та 324, 93 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 23.11.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 22.12.2015 р.

21.12.2015 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 15.12.2015 р. №266/юр/15, в якій позивач зменшив розмір позовних вимог в частині основного боргу до 10 508,80 грн., збільшив розмір позовних вимог в частині інфляційних втрат до 1 270,80 грн., збільшив розмір позовних вимог в частині 3% річних до 384,17 грн., відтак просить стягнути з відповідача 14 289,21 грн., з яких 10 508,80 грн. - основного боргу, 2 125,44 грн. - пені, 1 270,80 грн. - інфляційних втрат, 384,17 - 3% річних(копію заяви надіслано відповідачу).

Ухвалою суду від 22.12.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача, неподанням витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 20.01.2016 р.

16.01.2016 р. позивач подав на адресу суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16, в якій у звязку із погашенням відповідачем в повному обсязі основного боргу зменшив розмір позовних вимог, та здійснивши повторний перерахунок в частині 3% річних та інфляційного збільшення боргу, з врахуванням оплати боргу станом на 28.12.2015 р., позивач просить стягнути з відповідача 2 125 грн. 44 коп. пені, 1 270 грн. 80 коп. інфляційних втрат та 395 грн. 40 коп. 3% річних(копію заяви надіслано відповідачу).

Представник позивача в судовому засіданні 20.01.2016 р. позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, просить позов задоволити в розмірі згідно заяви про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що на виконання укладеного 22.06.2015 року між позивачем та відповідачем договору поставки №2-ЗЕ-ГРЕ (з врахуванням протоколу розбіжностей) та додатків до нього, позивач на підставі видаткової накладної від 31.07.2015 р. №К-03333 поставив відповідачу продукцію (перелік та вартість якої погоджено сторонами у Специфікації визначеній у договорі), а відповідач на підставі наряду на отримання від 30.07.2015 р. ТМЦ №300 прийняв визначену продукцію, на загальну суму 42 508,80 грн., що також підтверджується товарно-транспортною накладною. Оскільки відповідач за отриману продукцію не розраховувався, позивач надіслав йому лист/вимогу від 18.09.2015 р. №2-18092015 про те, що термін оплати видаткової накладної №К-03333 від 31.07.2015 р. на суму 42 508,80 грн. настав 15.08.2015 р., та просить повідомити строки та порядок погашення заборгованості (отримана відповідачем згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 29.09.2015 р.), проте відповідач станом на дату подання позову до суду заборгованість не погасив, відповіді на вимогу позивачу не надав. В процесі розгляду справи відповідач оплатив основний борг повністю, в результаті чого позивачем зменшено розмір позовних вимог на суму основного боргу 42 508,80 грн. Проте за неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач нарахував йому на підставі п. 6.8 договору пеню в розмірі 2 125,44 грн., та керуючись ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 395,40 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 270,80 грн., що в сумі складає 3 791,64 грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16), які позивач просить стягнути.

Відповідач у поданому суду запереченні від 19.01.2016 р. №458-2 (надійшло до суду 20.01.2016 р. за вхідним №2100/16), а його представник в судовому засіданні, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими в силу пунктів 4.3, 4.5, 5.4 договору. Також представник відповідача підтвердив факт погашення відповідачем суми основного боргу в повному обсязі, просить у стягненні з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Західенерго в особі Відокремленого підрозділу «Галременерго» (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український папір» (постачальником) 22.06.2015 року було укладено договір поставки №2-ЗЕ-ГРЕ та протокол розбіжностей до нього, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобовязується в порядку та на умовах договору передати (поставити) у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, папір офісний, в асортименті, кількості, в терміни, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами в Специфікації, а покупець зобовязується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється у його власність, відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2). Згідно Специфікації, погодженої сторонами в п. 1.1 договору, вартість продукції (папір офісний формат А-4, формат А-3) складає 42 508,80 грн., яка також відповідає загальній сумі договору, згідно п. 5.1 договору.

Поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками і в строки погоджені сторонами в договорі (п. 4.1). Погоджене місце призначення поставки: м. Львів, вул. Козельницька, 15 ДТЕК Західенерго (4.2). Постачальник зобовязаний надати покупцеві наступні документи: рахунок на оплату, видаткову накладну, сертифікат відповідності (п. 4.3 згідно протоколу розбіжностей). Датою поставки продукції вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці продукції автотранспортом датою поставки вважається дата її передачі покупцеві, вказана представником покупця у видатковій накладній (п. 4.7). Строк поставки продукції до 31 липня 2015 р.

Пунктом 5.4 договору (згідно протоколу розбіжностей) погоджено, що розрахунки за продукцію, поставлену за договором здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника впродовж 15 календарних днів від дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015 р., а в частині проведення розрахунків, до повного виконання сторонами грошових зобовязань.

На підтвердження належного виконання умов договору позивач долучив до матеріалів справи підписану та скріплену печатками сторін видаткову накладну від 31.07.2015 р. №К-03333, згідно якої позивач поставив, а відповідач на підставі наряду на отримання ТМЦ №300 від 30.07.2015 р., виписаного на повноважну особу ПАТ «ДТЕК «Західенерго» Галременерго для отримання товару від позивача (наявний у справі), прийняв папір офісний формату А-4 та формату А-3 на загальну суму 42 508,80 грн., що також підтверджується відповідною товарно-транспортною накладною №К-03333 від 31.07.2015 р., рахунком-фактурою №К-03349 від 30.07.2015 р.

Оскільки відповідач за отриманий товар не розраховувався, позивач надіслав йому лист від 18.09.2015 р. №2-18092015, про те що його заборгованість за накладною №К-03333 від 31.07.2015 р. складає 42 508,80 грн., термін оплати якої настав 15.08.2015 р., та просив повідомити строки та порядок погашення заборгованості. Проте відповідач відповіді на лист не надав, виниклу заборгованість не погасив.

На дату подання позову до суду зобовязання по оплаті основного боргу за поставлену продукцію в сумі 42 508,80 грн. відповідачем не було виконано.

Одже, причиною виникнення спору є невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором по своєчасній оплаті поставленої продукції в сумі 42 508 грн. 80 коп., відтак позивач звернувся до господарського суду Львівської області із вимогою стягнути з відповідача 45 371,55 грн., з яких 42 508, 80 грн. - основного боргу, 2 125, 44 грн. пені, 412, 38 грн. - інфляційних втрат та 324, 93 грн. - 3% річних.

Після порушення провадження у справі відповідач повністю погасив основний борг в розмірі 42 508 грн. 80 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № від 30.11.2015 р. на суму 32 000,00 грн. та № від 29.12.2015 р. на суму 10 508,80 грн., та не заперечується позивачем. У звязку з цим позивач зменшив загальний розмір позовних вимог, здійснив перерахунок інфляційних втрат, 3% річних та збільшив розмір позовних вимог в цій частині. Відтак позивач просить стягнути з відповідача 2 125,44 грн. - пені, 395,40 грн. 3% річних та 1 270,80 грн. інфляційних втрат, що в сумі складає 3 791,64 грн. (згідно заяви про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 692 ЦК України, встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 6.8 договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати продукції покупець, на письмову вимогу постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, але не більше 5% від простроченої суми.

Згідно здійсненого позивачем розрахунку суми пені за період з 16.08.2015 р. по 16.11.2015 р., сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ складає 5 315,34 грн., тому враховуючи умови п. 6.8 договору, якою розмір пені обмежений 5% від простроченої суми, що станом на дату подання позову до суду складала 42 508,80 грн., позивач правомірно нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 125 грн. 44 коп., відтак вказана сума підлягає стягненню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем у заяві про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16 розрахунок 3 % річних за період з 16.08.2015 р. по 28.12.2015 р. на суму 395 грн. 40 коп., суд дійшов висновку, що вказана сума розрахована у відповідності до ст. 625 ЦК України та підлягає стягненню.

Також у заяві про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16 позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з 16.08.2015 р. по 28.12.2015 р. на суму 1 344,36 грн., з яких позивач в прохальній частині заяви просить стягнути 1 270,80 грн., відтак вказана сума є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Щодо заперечень відповідача, в якому він вказує на те, що позивач в порушення п. 4.3, договору не надав відповідачу податкову накладну, несвоєчасне надання якої в силу п. 4.5 договору надає покупцю право затримати оплату продукції, а також посилається на п. 5.4 договору стверджує, що розрахунок за продукцію здійснюється впродовж 5 робочих днів після спливу 15 календарних днів від дати поставки продукції і за умовами надання постачальнику належним чином оформленої податкової накладної, то таке судом до уваги не береться, оскільки згідно наявного у справі підписаного 22.06.2015 р. та скріпленого печатками сторін протоколу розбіжностей до договору поставки №2-ЗЕ-ГРЕ від 22.06.2015 р., вказані пункти викладені в новій редакції, при цьому п 4.5 договору (яким покупцю надавалось право затримати оплату в разі не надання або несвоєчасного надання оригіналів рахунків, податкових накладних) взагалі виключено.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі згідно заяви про зменшення позовних вимог від 11.01.2016 р. №4/юр/16.

Судовий збір в розмірі 1 218,00 грн. покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст.193, 265 ГК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 629, 692, 712 ЦК України , ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 85, 116 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15, ідентифікаційний код 23269555) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український папір» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код 25394112) 2 125 грн. 44 коп. - пені, 395 грн. 40 коп. - 3% річних, 1 270 грн. 80 коп. - інфляційних втрат та 1 218 грн. 00 коп. - судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.01.2016 року

Суддя Морозюк А.Я.