ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"29" січня 2016 р. Справа № 911/3646/13

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 07 жовтня 2013 по справі № 911/3646/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром,

с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область

до товариства з обмеженою відповідальністю Розважівське агро-промислове підприємство, с. Розважів Іванківського району

про стягнення 1526182,13 грн.,

за участю представників:

від позивача (стягувача): не зявився;

від відповідача (боржника): не зявився;

від відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 30.12.2015 № 20.22/489;

відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області: не зявився;

відділу ДВС Іванківського МРУЮ ГТУЮ у Київській області: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

рішенням господарського суду Київської області від 05.11.2013 у справі № 911/3646/13 позов товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром до товариства з обмеженою відповідальністю Розважівське агро-промислове підприємство задоволено повністю; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Розважівське агро-промислове підприємство на користь товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром 1098867,58 грн. основної заборгованості, 252225,17 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 53723,61 грн. пені, 109886,76 грн. штрафу, 11479,01 грн. 3% річних та 30523,64 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 05.11.2013 у справі №911/3646/13, яке набрало законної сили, видано наказ від 13.01.2014 № 911/3646/13 про примусове виконання рішення.

25.12.2015 стягувач (скаржник) товариство з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою на дії органів Державної виконавчої служби щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 13.01.2014 по справі № 911/3646/13, у якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо залишення без розгляду та відповіді клопотання ТОВ Полтаванасінняпром вих. № 26/11/15-01 від 26.11.2015;

- визнати незаконною бездіяльність органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо невжиття заходів по зняттю арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; пункт 6. САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; пункт 9, ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий.;

- визнати незаконною бездіяльність органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо неприйняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень №№ 49451796, 44291587, 44264727, 44360158;

- зобовязати орган Державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути та надати письмову відповідь на клопотання ТОВ Полтаванасінняпром вих. № 26/11/15-01 від 26.11.2015;

- зобовязати орган Державної виконавчої служби відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий, а також вжити всіх необхідних заходів для внесення до реєстру обтяжень рухомого майна інформації щодо припинення обтяження вказаного майна (зняття арешту та припинення розшуку);

- зобовязати орган Державної виконавчої служби відділ Державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції винести постанову про зняття арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий, а також вжити всіх необхідних заходів для внесення до реєстру обтяжень рухомого майна інформації щодо припинення обтяження вказаного майна (зняття арешту та припинення розшуку).

Відповідно до частин першої, другої ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, та постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в інформаційному листі Верховного Суду України від 08.11.2005 №3.2.-2005, виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невідємною частиною судового процесу. Розгляд господарським судом скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби є однією із форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов. Виходячи з цього, зазначені скарги щодо виконання рішень господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув справу у першій інстанції в порядку, встановленому ГПК України.

Відповідно до розяснень та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених в пункті 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, якщо обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Ухвалою від 28.12.2015 розгляд скарги товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром призначено на 19.01.2016.

В судовому засіданні 19.01.2016 представниками скаржника та органу ДВС надано пояснення по суті скарги. В судовому засіданні оголошено перерву до 29.01.2016.

Розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 07 жовтня 2013 по справі № 911/3646/13 господарський суд встановив наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини пятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

18.02.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42128501 з виконання наказу від 13.01.2014 у справі № 911/3646/13. Тією ж постановою накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення 1556705,77 грн.

Згідно ст. 52 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Статтею 57 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими ч. 2 цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

25.04.2014 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, зокрема, на автотранспортні засоби боржника: САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий.

14.07.2015 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції винесено постанову, якою у звязку із тим, що електронні торги з продажу майна не відбулися у звязку із відсутністю допущених учасників, було передано в рахунок боргу стягувачу автотранспортні засоби САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий за початковою ціною реалізації.

Відповідно до п.п. 4, 5 розділу X Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5, що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, якщо електронні торги не відбулися, організатор не пізніше наступного дня повідомляє про це орган державної виконавчої служби, державним виконавцем якого майно передано на реалізацію. Наслідки визнання електронних торгів такими, що не відбулися, визначені ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 49 Закону України "Про іпотеку".

За змістом ст. 62 Закону України Про виконавче провадження реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем. У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

14.07.2015 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції та представником стягувача було підписано акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Крім того, 14.07.2015 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції було винесено постанови про звільнення майна боржника з під арешту та про припинення розшуку майна боржника, якими знято арешт та припинено розшук автомобілів НОМЕР_3, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий.

Також, 14.07.2015 із супровідними листами постанова про звільнення майна боржника з під арешту була надіслана Начальнику Іванківського ЦНП ДАІ та Іванківському ВДАІ до виконання та для відома.

28.07.2015 головний державний виконавець ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції звернувся до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби та до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з листом № 265/8-15, в якому повідомив про передачу вищезазначених транспортних засобів стягувачу та запропонував припинити розшук та зняти всі обмеження щодо вказаних транспортних засобів в рамках виконавчих проваджень № 44360158, № 44264727, № 44291587.

Скаржник зазначає, що незважаючи на те, що майно було йому передане за актом, він позбавлений можливості зареєструвати право власності та отримати свідоцтва про реєстрацію вказаного майна, оскільки з реєстру обтяжень рухомого майна йому стало відомо про те, що на майно боржника накладено арешт відповідно до постанов від 19.09.2014 та 24.10.2014, що були винесені Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника № 44360158. Також, за твердженням скаржника, у провадженні Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження про стягнення коштів з боржника № 44264727. Крім того, скаржник зазначає, що йому стало відомо, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо боржника - ТОВ Розважівське агро-промислове підприємство також відкрито виконавче провадження № 44291587.

14.09.2015 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції винесено постанову повернення виконавчого документа, а саме наказу від 13.01.2014 у справі № 911/3646/13 на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказаною є статтею встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Відтак, скаржник повторно звернувся до Державної виконавчої служби із наказом від 13.01.2014 у справі № 911/3646/13, у звязку із чим головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2015 № 49451796 з виконання наказу від 13.01.2014 у справі № 911/3646/13.

Скаржник звернувся до ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з клопотанням від 26.11.2015 № 26/11/15-01, в якому просив вищезазначені органи здійснити обєднання виконавчих проваджень № 44360158, № 44264727, № 44291587, № 49451796, просив Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вирішити питання щодо подальшого виконання зазначених виконавчих проваджень, та зняти арешт з переданих йому автотранспортних засобів.

Скаржник твердить, що відповіді на вищезазначене клопотання не отримував, арешт з майна знятий не був, у звязку із чим і звернувся до суду з даною скаргою.

З поданих суду матеріалів вбачається, що листом від 18.12.2015 № 23269-0-32-15, 34684-0-33-15/2-/6 Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив скаржника про те, що прийняття до виконання та обєднання виконавчих проваджень у зведене не є обовязком Департаменту, а слугує підставою для прийняття рішення щодо їх обєднання.

Дослідивши подані матеріали та доводи учасників процесу, суд дійшов висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню частково.

Щодо вимог скаржника про визнання незаконною бездіяльності органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо залишення без розгляду та відповіді клопотання ТОВ Полтаванасінняпром вих. № 26/11/15-01 від 26.11.2015; та зобовязання органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути та надати письмову відповідь на клопотання ТОВ Полтаванасінняпром вих. № 26/11/15-01 від 26.11.2015. Так, вбачається, що Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглядав клопотання скаржника, про що неодноразово повідомляв скаржника листами від 18.12.2015 № 23269-0-32-15, 34684-0-33-15/2-/6, від 30.12.2015 № 35349-0-33-15/2-6, від 12.01.2016 № 35349-0-33-15/2-6 (з копією листа від 18.12.2015 № 23269-0-32-15, 34684-0-33-15/2-/6), про що свідчить копія конверту, що був надісланий Департаментом на юридичну адресу скаржника та був повернутий УДППЗ «Укрпошта» з відміткою «не проживає», що залучена до матеріалів справи. Отже, оскільки відповідь на спірне клопотання була надіслана Департаментом на юридичну адресу скаржника, що зазначена в ЄДРПОУ у встановленому законом порядку, суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, вимоги про визнання незаконною бездіяльності Департаменту щодо залишення без розгляду та відповіді клопотання та про зобовязання Департаменту розглянути та надати письмову відповідь на клопотання.

Щодо вимоги про зобовязання органу Державної виконавчої служби відділу Державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції винести постанову про зняття арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий, а також вжити всіх необхідних заходів для внесення до реєстру обтяжень рухомого майна інформації щодо припинення обтяження вказаного майна (зняття арешту та припинення розшуку). Суд зазначає, що 14.07.2015 головним державним виконавцем ВДВС Іванківського міжрайонного управління юстиції було винесено постанову про звільнення майна боржника з під арешту якою знято арешт з вищезазначених транспортних засобів. Також, 14.07.2015 із супровідним листом постанова про звільнення майна боржника з під арешту була надіслана Начальнику Іванківського ЦНП ДАІ та Іванківському ВДАІ до виконання та для відома. Отже, вказана вимога скаржника також задоволенню не підлягає, оскільки головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції у встановленому законом порядку вже було винесено постанову від 14.07.2015 про зняття арешту із вказаного майна, та вжито всіх передбачених законом заходів до її виконання.

Щодо вимоги про визнання незаконною бездіяльності органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо неприйняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень №№ 49451796, 44291587, 44264727, 44360158. Відповідно до ст. 20 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 3.8.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншій області, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, рішення щодо подальшого виконання таких виконавчих проваджень приймається Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Так, суд не погоджується з позицією Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що була викладена в листі від 18.12.2015 № 23269-0-32-15, 34684-0-33-15/2-/6, і полягає у тому, що обєднання виконавчих проваджень у зведене не є обовязком, а правом Департаменту, оскільки положеннями вищезазначеної Інструкції закріплені виключні повноваження Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на прийняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень, у випадку якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншій області, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Отже, у випадку звернення субєкта до Департаменту з клопотанням про вирішення питання щодо подальшого виконання таких виконавчих проваджень, Департамент в межах своєї компетенції та відповідно до наданих законом повноважень, був зобовязаний розглянути зазначене клопотання та вирішити його по суті порушених питань.

Оскільки скаржник звертався до Департаменту з відповідним клопотанням, що підтверджено матеріалами справи, суд вважає незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо неприйняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень №№ 49451796, 44291587, 44264727, 44360158.

Щодо вимог про визнання незаконною бездіяльності органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо невжиття заходів по зняттю арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН 531400J1149724, 1988 р.в., синій; пункт 6. САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; пункт 9, ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий.; та зобовязання органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту з транспортних засобів САЗ 3507, АІ 6146 СР, дв.: НОМЕР_1, ш.: ХТН531400J1149724, 1988 р.в., синій; САЗ 3507, АІ 6148 СР, дв.: НОМЕР_2, ш.: ХТН 531400J1106356, 1988 р.в., зелений; ГАЗ 32213, АІ 8912 СХ, дв.: 4384, к.: 7149, 2005 р.в., білий, а також вжити всіх необхідних заходів для внесення до реєстру обтяжень рухомого майна інформації щодо припинення обтяження вказаного майна (зняття арешту та припинення розшуку).

За змістом ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Отже, вказаною статтею встановлено перелік підстав, у звязку із якими арешт з майна може бути знятий державним виконавцем, а також встановлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи наведене, оскільки виконавче провадження у якому арешт на спірне майно був накладений не було завершено, виконавче провадження з виконання наказу від 13.01.2014 у справі № 911/3646/13 не було обєднане з іншими виконавчими провадженнями відкритими щодо боржника, у державного виконавця, що наклав арешт, відсутні законодавчі підстави для зняття останнього.

Відповідно до п. 9.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до частин 4 та 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо невжиття заходів по зняттю арешту з транспортних засобів та про зобовязання відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про зняття арешту з транспортних засобів, задоволенню не підлягають.

Скаржник не є стороною виконавчого провадження, в межах якого зазначений арешт накладений. Вказане виконавче провадження не стосується виконання рішення у справі № 911/3646/13, оскільки відкрито на виконання іншого виконавчого документу. За таких обставин, питання про зняття арешту з майна не належить до компетенції господарського суду Київської області в межах провадження з розгляду скарги на дії органу держаної виконавчої служби під час виконання судового рішення у справі № 911/3646/13.

Водночас, зазначає, що скаржник не позбавлений права звернутись до суду у встановленому порядку із позовом про визнання права власності на спірне майно і про зняття з нього арешту, або до адміністоативного суду про оскарження дій посадових осіб державної викеонавчої служби у виконавчому провадженні, в якому він не є стороною.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (пункт 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи викладене господарський суд доходить до висновку, що скарга товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, відділу державної виконавчої служби Іванківського міжрайонного управління юстиції щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 07 жовтня 2013 по справі № 911/3646/13 підлягає задоволенню в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо неприйняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень №№ 49451796, 44291587, 44264727, 44360158.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Полтаванасінняпром на дії органів державної виконавчої служби задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність органу Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо неприйняття рішення щодо подальшого виконання виконавчих проваджень №№ 49451796, 44291587, 44264727, 44360158.

3. В задоволенні решти вимог, викладених в скарзі, відмовити.

Суддя О.В. Конюх