РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Справа № 924/648/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

Прокуратура: Грицак А.В., посвідчення 015499, від 01.03.2013р.

від позивача: Крамар А.В., довіреність№ 02-15-1685, від 27.11.2015р.

від відповідача 1:представник не з'явився.

від відповідача 2:представник не з'явився.

від відповідача 3: Яковлев А.В., довіреність № 06-07-254, від 04.12.2015р.

від третіх осіб 1: Краєвський В.М., довіреність № б/н, від 20.05.2015р.

Дячук Г.Г., НОМЕР_1, від 05.12.1998р.

від третіх осіб 2 : представник не з'явився.

від третіх осіб 3: Іващенко П.І., довіреність № 63, від 04.12.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та КП "Їдальня № 33" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.10.15 р. у справі № 924/648/13

за позовом заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до: 1) виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

2)Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

3) Федерації професійних спілок Хмельницької області, м. Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) колективного підприємства "Їдальня № 33", м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Федерації профспілок Хмельницької області:

2) Федерації професійних спілок України, м. Київ

3)Підприємство "Навчально - культурний центр "Побужжя" федерації профспілок Хмельницької області, м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради звернувся з позовом до суду, в якому, з врахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000 №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55; скасувати свідоцтво про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею від 28.03.2000 року зареєстроване в реєстровій книзі за №729 та визнати право власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради на будівлю їдальні корисною площею 848 м2 та ринковою вартістю 9 153 900 грн., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

Справа неодноразова розглядалась господарськими судами.

Зокрема, Постановою ВГС України від 14.04.2015 року рішення господарського суду Хмельницької області від 20.10.2014 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №924/648/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 жовтні 2015 року у справі № 924/648/13 в задоволені позову відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що позов є безпредметним, без деталізації і уточнення спірного майна, а інші рішення всіх інстанції у справі № 12/2/6/71-Н не дають підстав дійти висновку про встановлення судом факту набуття Хмельницькою міською радою права влансості на спірне майно.

Суд першої інстанції вказав, що оскаржуваним рішенням виконавчого комітету від 23.03.2000р. №223-А не зазначено дані про площу будівлі у розмірі 848 м.кв. та дані про 3 поверхи їдальні, у звязку з чим неможливо ідентифікувати їдальню як окремий обєкт нерухомого майна. Крім того прокурор оскаржив рішення не вцілому, а лише частково.

Не погоджуючись з даним рішенням, КП "Їдальня № 33" звернулася до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 жовтні 2015 року і прийняти нове рішення, яким позов заступника прокурора м. Хмельницького задоволити.

Скаржник звертає увагу на те, що законного права і відношення до 3х поверхової будівлі їдальні, введеної в експлуатацію відповідно до акта державної приймальної комісії 30.06.80 р., ні Федерація профспілок Хмельницької області, ні підприємтсво "НКЦ "Побужжя" не мають.

Директор КП "Їдальня № 33" зазначив, що виходячи із норм чинного законодавства та враховуючи Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.01.15 р. нежитлова будівля загальною площею 1720,9 м.кв. по вул. Соборна, 55 , м. Хмельницький належить до власності територіальної громади м. Хмельницький в особі Хмельницької міської ради.

Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права.

Водночас, заступник прокурора Хмельницької області звернувся в Рівненський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 жовтня 2015 року у справі № 924/648/13 та прийняти нове, яким позов задоволити.

Заступник прокурора стверджує, що рішенням суду у справі № 16/2/6/71-Н встановлений факт переходу їдальні у власність міської ради, проте свідоцтво про право власності на даний об"єкт належить Федерації профспілок Хмельницької області.

Скаржник звертає увагу на те, що необгрунтованими є доводи суду першої інстанції щодо неможливості встановлення адреси будівлі їдальні, оскільки у матеріалах справи міститься рішення Хмельницької міської ради № 1417 від 13.02.97 р., згідно якого, Хмельницькому НКЦ "Побужжя" Ради Федерації профспілок Хмельницької області під навчально-культурний центр і їдальню була надана земельна ділянка по вул. Соборній, 55 площею 0,14 га та фактичне знаходження будівлі їдальні саме за цією адресою.

В апеляційній скарзі, заступник прокурора вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та формально оцінив докази надавши пріоритет лише доказам відповідача, чим порушив вимоги ст. 42, 43 ГПК України.

Ухвалою від 04.11.15 р. апеляційну скаргу колективного підприємства "Їдальня № 33" та апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області прийнято для спільного розгляду в межах апеляційного провадження у справі № 924/648/13. Вказаною ухвалою відстрочено заступнику прокурора сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги до винесення рішення по даній справі.

ФПС України у відзиві на апеляційну скаргу (т. 7, а.с. 98-101, 186-189) заперечив вимоги апеляційної скарги КП "Їдальня №33" та просив оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначив, що відповідно до первинних будівельних документів та акту державної приймальної комісії від 30.06.80 р. спірний об"єкт ідентифікувався, як "пристройка з зданию профкурсов в г. Хмельницком". Наполягає на тому, що спірний об"єкт не є окремим об"єктом, а є прив"язкою до будівлі профкурсів та використовується, як цілісний майновий комплекс з єдиною інфраструктурою та метою використання.

Хмельницька міська рада в письмових поясненнях (т. 7, а.с. 107-109) та ВК Хмельницької міської ради у відзиві (т. 7, а.с. 143) підтримали вимоги апеляційних скарг та вважає оскаржуване рішення незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Хмельницька міська рада, вказує на правомірність підстав набуття права власності територіальною громадою міста Хмельницького на спірне приміщення та звертає увагу на те, що з 1992 року, тобто з моменту передачі в комунальну власність будівлі їдальні, жодних рішень ні на рівні держави, ні на місцевому рівні про визнання іншого власника спірної будівлі в розрізі законодавства, яке на той час існувало - не приймалось. Вважає встановленим факт знаходження спірного майна у власності територіальної громади станом на момент прийняття спірного розпорядження виконкому.

Підприємство "НКЦ "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області у відзиві на апеляційну скаргу (т. 7, а.с. 112-122) просить залишити апеляційні скарги без задоволення, рішення - без змін. Вважає, що позов прокуратури не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушення прав не забезпечує їх реального захисту, вважає, що позивач необгрунтовано звернувся до суду із даним позовом, а суд, відповідно, правомірно відмовив в його задоволенні.

Представники відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи 2 не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштоих відправлень.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача 1, відповідача 2 та третьої осіби 2 за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що виконавчим комітетом Хмельницької міської ради прийнято рішення №223-А від 23.03.2000 року про оформлення права власності на будинок профспілок з гаражами по вул. Соборній, 57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області. В пунктах 2, 3 рішення БТІ було уповноважено підготувати свідоцтво про право власності й провести реєстрацію вказаних в п.1 об'єктів нерухомого майна; Управління житлово-комунального господарства зобов'язано посвідчити оформлені бюро технічної інвентаризації свідоцтва про право власності.

На виконання зазначеного рішення, 28.03.2000 року видане свідоцтво про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею, яким міське виробниче управління житлово - комунального господарства посвідчило, що об'єкт, який розташований в м. Хмельницькому за адресою вул. Соборна, 55, в цілому складається з двох споруд, належить Федерації профспілок Хмельницької області на праві колективної власності.

Об'єкт за адресою вул. Соборна, 55 у місті Хмельницькому зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності, про що внесено запис в реєстрову книгу за № 729.

24.03.1971 року виконкомом Хмельницької міської ради депутатів трудящих прийнято рішення за № 90 "Про відведення земельної ділянки обласній Раді професійних спілок по вул. К Лібкнехта під будівництво приміщення професійних курсів".

У 1975 році, на замовлення Хмельницької обласної ради профспілок (на даний час Федерація профспілок Хмельницької області -відповідач 1) та з дозволу Укрпрофради (на даний час Федерація професійних спілок України - третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору) було розпочато будівництво гуртожитку профспілкових курсів на 140 місць

Закінчене будівництво гуртожитку профспілкових курсів на 140 місць по вул. К.Лібкнехта, 55 у місті Хмельницькому прийнято в експлуатацію згідно акту Державної приймальної комісії від 30.11.1976 року, який затверджено рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 03.12.1976 року № 301.

Рішенням Хмельницького міськвиконкому № 33 від 04.08.1977 року Хмельницькій обласній раді професійних спілок надано дозвіл на будівництво їдальні на 140 місць зблокованої з будинком профкурсів по вул. К. Лібкнехта, 57.

Згідно Титульного списку вишукувальних і проектних робіт по Українській республіканській раді профспілок, довідок про фінансування УКБ Української республіканської ради профспілок за 1978, 1979, 1980 рік, Титулів початкового будівництва на 1979 рік і перехідного будівництва на 1980 рік, довідок про виконання плану введення об'єктів в експлуатацію в 1980 році, по об'єкту - прибудова до будівлі профспілкових курсів (їдальні і учбових аудиторій) на 140 місць в м. Хмельницькому план капіталовкладень по проектно - кошторисній документації складав 326,7 тис. руб., джерела фінансування - профбюджет ради профспілок на місці. Зокрема, на 1978 рік на проведення проектних робіт план капіталовкладень складав 9,0 тис. руб., виконано об'єм робіт на 8,0 тис. руб., профінансовано - 9,0 тис. руб.; на 1979 рік на будівництво план капіталовкладень складав 318,6 тис. руб., виконано об'єм робіт на 168,6 тис. руб., профінансовано 180,0 тис. руб.; на 1980 рік на будівництво план капіталовкладень складав 150,0 тис. руб., виконано об'єм робіт на 137,5 тис. руб., профінансовано 125,2 тис. руб..

Проектно - кошторисна документація затверджена Президією Хмельницької обласної ради профспілок 25.08.1978 року. Проектні роботи виконувала Хмельницька філія інституту "Гіпроцивільпромбуд", а замовником будівництва виступав відділ капітального будівництва Вінницької облпрофради.

Будівництво об'єкту - прибудова до будівлі профспілкових курсів здійснювала будівельна організація - БМУ "Цивільжитлобуд" комбінату "Хмельницькпромбуд", що підтверджується копіями річних звітів про виконання планів будівельно - монтажних робіт за 1979, 1980 роки, архівною довідкою Державного архіву Хмельницької області № 62 від 21.02.2000 року.

Згідно акту Державної приймальної комісії від 30.06.1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30.06.1980 року № 149/Г, закінчене будівництво - прибудова їдальні профкурсів в місті Хмельницькому по вул. К.Лібкнехта, 57 було прийнято в експлуатацію.

Відповідно до довідки УКБ Укрпрофради, авізо УКБ Вінницької облпрофради, додатку до бухгалтерського звіту - Переліку введених в дію об'єктів і переданих експлуатаційним організаціям за 1980 рік, балансу станом на 01.01.1981 року прибудова до будівлі профкурсів (приміщення і обладнання їдальні) балансовою вартістю 314134 руб., обладнання за переліком із 48 найменувань на суму 47742 руб. 31 коп. передано Хмельницькій обласній Раді профспілок.

Аналізуючи зміст положень ч.1, ч. 2 ст. 10, ст. 11 Конституції Української РСР, 1979 року, ст.ст. 87, 97, 98 ЦК Української РСР щодо правового режиму державної власності, права власності профспілкових та інших громадських організацій, п.7, п. 8 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.10.1979 року №940 щодо права міністерств, державних комітетів, відомств, а також виконавчих комітетів Рад передавати кооперативним та іншим громадським організаціям і приймати від них підприємства, об'єднання, організації та установи, будівлі і споруди, а також врахувавши правові позиці, що містяться в рішенні Конституційного суду України (справа про захист права власності організацій споживчої кооперації) від 11.11.2004 року № 16-рп/2004, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийнявши на баланс та зарахувавши до складу основних фондів об'єкт будівництва "прибудова їдальні профкурсів" після введення його в експлуатацію, "Хмельницький облсофпроф" набув права власності на таке майно.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що обсяги фінансування будівництва спірного об'єкта в 1978 році були значно меншими (профінансовано 9 тис. рублів), ніж в 1979-1980 роках (профінансовано 305 тис. руб.), в контексті збігу в часі збільшення капітальних вкладень у будівництво після того, як мало місце виділення коштів на 1979 рік Міненергомаш - 200 тис. рублів, Мінавіапром - 50 тис. рублів. При цьому, зважаючи на те, що з боку замовника (забудовника) акт приймання в експлуатацію від 30.06.1980 року підписаний представником "облсофпрофа", а фінансування здійснювалося за державні кошти, то після прийняття в експлуатацію, майно на підставі постанови секретаріату Хмельницької обласної ради профспілок від 23.07.1981 року (протокол № 7) приміщення їдальні з інвентарем за актом було передано від облпрофкурсів Хмельницькому тресту їдалень.

Передача приміщення їдальні підтверджується зведеним фінансовим звітом за 1980 рік, в якому зазначена сума в розмірі 314,1 тис. руб., яка вибула за звітний період.

Наказом Міністерства торгівлі УРСР від 28.03.1983 року Хмельницький трест їдалень ліквідовано та створено Хмельницьке міське об'єднання громадського харчування управління громадського харчування Хмельницького облвиконкому (з правами правонаступництва).

Відповідно до рішення Хмельницького облвиконкому № 204 від 1989 року, міське об'єднання громадського харчування ліквідовано з передачею його функцій Хмельницькому виробничо - торгівельному об'єднанню громадського харчування, в склад якого входили всі заклади громадського харчування м. Хмельницького та області, підпорядковані Міністерству торгівлі УРСР, в тому числі відомчі (на заводах, фабриках, в державних установах, навчальних закладах, школах, в організаціях і т. п.).

Постановою Кабінету міністрів України від 05.11.1991 року № 311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно - територіальних одиниць (комунальною власністю)" затверджено перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), до якого віднесено підприємства громадського харчування, що входять до складу обласних (міських) управлінь торгівлі, торговельних об'єднань та обласних (міських) виробничо-торговельних об'єднань громадського харчування.

Пунктом 2 вказаної Постанови КМУ міністерствам і відомствам України, органам, уповноваженим управляти державним майном, було надане право здійснити передачу державного майна, яке перебуває у їх віданні, до комунальної власності згідно із затвердженим цією постановою переліком.

Також в Постанові Кабінету міністрів України від 05.11.1991 року № 311 зазначено, що передача державного майна здійснюється безоплатно стосовно порядку, передбаченого Постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.80. № 285 "Про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будинків і споруд".

Пунктом 5 постанови Ради міністрів Української РСР № 285 від 28.04.1980 року "Про порядок передачі підприємств, об'єднань, установ, будинків і споруд" визначене право міністерств на передачу державних підприємств торгівлі, громадського харчування за погодженням з виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів -за рішеннями цих міністерств, та відповідно обов'язок відповідних виконавчих комітетів Рад прийняти такі будинки і споруди.

Наказом Міністерства торгівлі УРСР від 21.11.1991 року за № 99 "Про передачу державного майна, що перебуває у віданні Міністерства торгівлі України, відомчі заклади закритої мережі громадського харчування передано відповідним організаціям, а підприємства відкритої мережі громадського харчування передано у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади.

Відповідно до рішення Хмельницького облвиконкому № 22 від 19.02.1992 року, обласне виробничо-торгівельне об'єднання громадського харчування ліквідовано.

Рішенням облвиконкому № 23 від 19.02.1992 року "Про розмежування державного майна області між власністю області і власністю районів, міст обласного підпорядкування", проведено розмежування державного майна, яке відноситься до комунальної власності, між власністю області і власністю районів, міст обласного підпорядкування (п. 1 рішення).

На виконання рішення облвиконкому № 23 від 10.02.1992 року, виконкомом Хмельницької міської ради 20.02.1992 року прийнято рішення № 55 "Про організацію передачі державного майна в комунальну власність міста" (т. 18 а.с. 176), згідно з п. 1 якого, відділам і управлінням міськвиконкому надано повноваження на прийняття для розпорядження і управління комунальною власністю міста. Подальше розпорядження і користування комунальною власністю міста відділам і управлінням визначено проводити з погодження міськвиконкому згідно додатку № 1.

Відповідно до додатку № 1 до рішення № 55 від 20.02.1992 року, до складу підприємств, розпорядження і управління якими здійснювалось відділами і управліннями міськвиконкому, відносились і підприємства громадського харчування та неторгівельної діяльності, що входять до складу обласного виробничо - торгівельного об'єднання громадського харчування.

Рішенням № 6 одинадцятої сесії Хмельницької міської ради народних депутатів від 22.04.1992 затверджено перелік майна та об"єктів, що перебувають у комунальній власності міста, у якому значиться Їдальня № 33.

Колегія суддів апеляційного господарського суду приймає до уваги те, що матеріали справи не містять доказів визнання нечинними чи скасування зазначених вище нормативних актів, наказу Міністерства торгівлі, рішень органів місцевого самоврядування, а тому суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт вибуття приміщення їдальні з власності профспілок у 1981 році, вибуття з власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальшу його передачу в комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади, що вказує на те, що станом на день подачі позову до суду, позивач вже набув право власності на спірне приміщення, яке й підлягає захисту.

Також колегія суддів бере до уваги те, що 18.11.1990 року Загальною конфедерацією профспілок СРСР і Федерацією незалежних професійних спілок України підписано Договір про закріплення прав по володінню, користуванню і розпорядженню профспілковим майном, який затверджено постановою Президії Ради Загальної конфедерації профспілок СРСР №2-1а від 18.11.1990 року. Зазначеним Договором закріплено на праві власності за Федерацією незалежних професійних спілок України майно згідно Переліку, в якому в розділі V "Будинки союзів" під порядковим номером 22 зазначено: Будинок Союзів м. Хмельницький, рік введення в експлуатацію - 1970 року, балансова вартість - 447,8 тис.руб., а в розділі VІ "Учбово-методичні центри" під порядковим номером 2 зазначено: Учбово-методичний центр м. Хмельницький, рік введення в експлуатацію - 1977 року, балансова вартість - 604,0 тис.руб..

Введення їдальні в експлуатацію у 1980 році та відсутність відповідної вказівки в додатку до зазначеного договору (списку) на думку колегії суддів також спростовує віднесення спірної будівлі до профспілкового майна станом на 18.11.1990 року.

Окрім того, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком колегії суддів першої інстанції про те, що обставини, встановлені судом за результатом розгляду справи №16/2/6/71-Н є оціночними судженнями, а тому в силу ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Апеляційний суд звертає увагу, що рішенням у справі №16/2/6/71-Н було встановлено факт вибуття із власності профспілок приміщення їдальні у 1981 році, вибуття із власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальша його передача у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади, а тому суд, на підставі ст. 35 ГПК України, вважає дані обставини такими, що не потребують доказування.

Стаття 21 ЦК України визначає також загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно - правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства і порушують цивільні права або інтереси.

Реалізація указаної норми обмежена сукупністю двох обов'язкових умов, а саме: невідповідністю спірного акту актам цивільного законодавства і порушенням внаслідок прийняття такого акта цивільних прав або інтересів особи.

Захист права власності унормовано, зокрема, положеннями ст. 392 ЦК України.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Враховуючи наведений вище висновок суду апеляційної інстанції про те, що станом на 1990 рік спірне майно вибуло з власності профспілок у державну власність, а на момент прийняття спірного рішення у 2000 році, приміщення їдальні вже перебувало у комунальній власності, колегія суддів вважає, що спірне рішення було прийняте виконавчим комітетом Хмельницької міської ради всупереч положенню ч. 2, ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", у зв'язку з чим на підставі ч. 1 ст. 393 ЦК України підлягає скасуванню, а право власності Хмельницької міської ради на підставі ст. 392 ЦК України - визнанню, як таке, що оспорюється та невизнається іншими особами.

Щодо позовної вимоги про скасування свідоцтва про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею від 28.03.2000р., зареєстрованого в реєстровій книзі за № 729, то така вимога є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, прийнятого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню в частині оформлення права власності на їдальню за Федерацією профспілок Хмельницької області, зважаючи на визнання незаконним та скасування рішення від 23.03.2000р. №223-А в оспорюваній частині.

Колегія суддів не бере до уваги висновок суду першої інстанції про невідповідність площі спірного приміщення, оскільки, як встановлено в акті Державної приймальної комісії від 30.06.1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30.06.1980 року № 149/Г, закінчене будівництво - прибудова їдальні профкурсів в місті Хмельницькому по вул. К.Лібкнехта, 57 було прийнято в експлуатацію з корисною площею саме 848 кв.м. (т. 2 а.с. 74).

Згідно ч.1 ст.256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, й загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Суд апеляційної інстанції вважає, що строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права слід вважати пропущеним, оскільки Хмельницька міська рада знала про існування оспорюваного рішення з моменту його прийняття, а саме з 23.03.2000р. Водночас заступником прокурора Хмельницької області подано суду першої інстанції клопотання про відновлення строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом. При цьому прокурор просить вважати поважними причинами пропуску строку позовної давності те, що достеменно про порушення права територіальної громади стало відомо з моменту набрання чинності рішення у справі № 16/2/6/71-Н, а саме 24.12.2012р. (т. 6, а.с. 63-65).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Як визначився ВГС України у постанові від 14.04.2015р., про факти послідовного вибуття приміщення їдальні з власності профспілок у 1981 році, з власності держави - у 1992 році та його подальшої передачі в комунальну власність територіальної громади м.Хмельницького позивач достеменно дізнався після прийняття рішення господарського суду Хмельницької області від 18.09.2012 у справі №16/2/6/71-Н, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013. Наведене не виключає наявність підстави вважати згадані обставини поважними причинами пропуску позовної давності, що перешкоджали позивачу подати позов до встановлення вказаних фактів, які в силу приписів ч.3 ст.35 ГПК України мають преюдиціальне значення при вирішенні даного спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачу про право комунальної власності на спірне приміщення достеменно стало відомо з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 16/2/71-Н, а саме з 24.12.2012р., що, на думку суду, дає можливість стверджувати про поважність причин пропуску строку позовної давності, які перешкоджали позивачу звернутися за захистом свого порушеного права. Враховуючи, що оспорюваним рішенням права позивача були порушені, а відтак підлягають захисту в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та Колективного підприємства "Їдальня № 33" на рішення господарського суду Хмельницької області від 07.10.15 р. у справі № 924/648/13 задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 07.10.15р. у справі № 924/648/13 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. № 223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

Визнати недійсним свідоцтво в частині оформлення права власності на їдальню за Федерацією профспілок Хмельницької області, зареєстроване в реєстровій книзі за № 729.

Визнати право власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради на будівлю їдальні корисною площею 848кв.м., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

В решті позову відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Хмельницької міської ради (м. Хмельницький вул. Гагаріна, 3 ) в доход державного бюджету, одержувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код отримувача 38045529, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, рахунок отримувача 3002, по коду бюджетної класифікації 22030001 судовий збір у розмірі 1218 грн.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради (м. Хмельницький вул. Проскурівська, 1, ) в доход державного бюджету, одержувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код отримувача 38045529, банк отримувача ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, рахунок отримувача 3002, по коду бюджетної класифікації 22030001 судовий збір в розмірі 1218 грн.

4. Стягнути з Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький (м. Хмельницький, вул. Соборна, 57, ) на користь Колективного підприємства "Їдальня № 33" (м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 ідн.код 14157337) 4019,40 грн. в повернення судового збору за подання апеляційної скарги .

5. Доручити господарському суду Хмельницької області видати накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

7. Справу № 924/648/13 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.