РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016Справа №910/43/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційна агенція «Спін»

про стягнення 25 867,73 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

04.01.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційна агенція «Спін» про стягнення заборгованості на загальну суму 25 867,73 грн., з якої 15 876,50 грн. основного боргу, 4 649,42 грн. пені, 405,83 грн. - 3% річних та 4 935,98 грн. інфляційне збільшення.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги відповідно до договору № А-12 про надання послуг з харчування від 13.02.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.01.2016 порушено провадження у справі №910/43/16 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.01.2016.

25.01.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

В судове засідання 26.01.2016 позивач не з'явився, втім через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника.

Представник відповідача у судове засідання 26.01.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром поштових відправлень з повідомленням, поданих до відділення поштового зв'язку № 030 КМД УДППЗ «Укрпошта».

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

13.02.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунікаційна агенція «Спін» (далі - відповідач, замовник) укладено договір № А-12 про надання послуг з харчування (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується надавати за плату послуги з харчування та обслуговування, що зазначені в додатку № 1 (далі - послуги), а замовник зобов'язується оплачувати надані послуги.

Згідно з п. 1.2 договору дата надання послуг зазначається замовником у відповідному замовленні. Місце надання послуг: с. Пісчанка Новомосковського району Дніпропетровської області, ресторан «SeeZone» у Бізнес та Релакс готелі GoodZone.

Відповідно до п. 1.3 договору перелік (обсяг) послуг, що надаються замовнику виконавцем, їх вартість та інші характеристики визначаються сторонами в додатку № 1 до кожного окремого замовлення, що є невід'ємною частиною договору.

Крім того п. 2.1 договору сторони домовились, що перелік послуг, період їх надання, загальна вартість що надаються замовнику та інші характеристики визначаються сторонами в додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору.

За умовами п. 4.3 договору за надання послуг замовник перераховує на банківський рахунок виконавця 100% попередньо розрахованої вартості послуг від розрахунку, вказаному у додатку №1, на протязі 3 банківських днів з дати виставлення та отримання замовником попереднього рахунку.

Протягом 3 робочих днів після проведення заходу сторони встановлюють остаточну вартість послуг в залежності від кількості учасників замовника та укладають додаткову угоду відповідно. Замовник сплачує повну вартість послуг протягом 5 банківських днів після підписання сторонами додаткової угоди та акту здачі приймання наданих послуг, враховуючи змінену та узгоджену обома сторонами кінцеву вартість послуг. Не підписання та/чи необґрунтована відмова від підписання додаткової угоди та/чи акту здачі-приймання наданих послуг з боку замовника протягом 3 робочих днів після проведення заходу - вважається, що замовник прийняв та погодився з умовами, та відповідно наступив строк виконання грошового зобов'язання по сплаті остаточної вартості послуг (п. 4.4 договору).

Згідно з п. 4.5 договору датою виконання грошових зобов'язань замовником, відповідно до його замовлення, вважається дата зарахування грошових коштів у повному обсязі на відповідний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 4.7 договору після надання послуг з харчування виконавець складає акт здачі-приймання наданих послуг, в якому визначається повний перелік наданих замовнику послуг та їх вартість. Дійсний акт приймання наданих послуг має бути підписаний з боку замовника протягом 5 робочих днів після проведення заходу, у випадку не підписання та/або необґрунтованої відмови від підписання, дійсний акт вважається узгоджений сторонами.

Пунктом 5.5 договору сторони погодили, що замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату кінцевої вартості послуг перед виконавцем, та зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день такого прострочення, 3% річних та індекс інфляції.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору до 31.12.2015 (п. 8.1 договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору, згідно з п. 1 та п. 2 договору сторони погодилися, що виконавець надає 21.02.2015 замовнику послуги харчування на території виконавця на загальну вартість 35 876,50 грн. Оплата за надання послуг здійснюється замовником безготівковим розрахунком у розмірі 100% від загальної вартості.

Згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками підприємств, позивачем було виконано роботи на загальну суму 35 876,50 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, перерахувавши 19.02.2015 на рахунок позивача 20 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача, у зв'язку із чим Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 25 867,73 грн., з якої 15 876,50 грн. основного боргу, 4 649,42 грн. пені, 405,83 грн. - 3% річних та 4 935,98 грн. інфляційне збільшення.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку із неналежним невиконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг за договором № А-12 про надання послуг з харчування від 13.02.2015.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У договорі визначено, що підставою для розрахунків між сторонами є даний договір, додаток № 1 до нього і акти наданих послуг (п. п. 1.3, 2.1, 4.7 договору).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено належне виконання позивачем зобов'язання за договором на суму 35 876,50 грн., проте зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг в сумі 15 876,50 грн. у термін, встановлений договором, відповідачем не виконано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів сплати вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15 876,50 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Пунктом 5.5 договору сторони погодили, що замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату кінцевої вартості послуг перед виконавцем, та зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день такого прострочення, 3 % річних та індекс інфляції.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 649,42 грн. пені, 405,83 грн. - 3% річних та 4 935,98 грн. інфляційного збільшення підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України у разі задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційна агенція «Спін» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83-Д, літ. «В», офіс 406, код 38203420) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) основний борг в розмірі 15 876 (п'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 50 коп., пеню в сумі 4 649 (чотири тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 42 коп., 3% річних в сумі 405 (чотириста п'ять) грн. 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 935 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять п'ять) грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 01.02.2016.

Суддя В.О. Демидов