ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Справа № 912/3602/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Вечірко І.О.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 ( паспорт серії НОМЕР_1 від 21.12.2004 р. ), ОСОБА_5 - представник ( довіреність №21 від 20.01.2016 р. ).

від відповідача: представник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб"

Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. у справі

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача: державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб"

Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції

Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 259 500 грн. 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" курсової різниці в сумі 14 280,44 грн., вартості товару в сумі 192 662,48 грн., пені в сумі 3 544,99 грн. та відсотків за користування чужими грошовими коштами в сумі 49 012,19 грн., всього в розмірі 259 500,10 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. ( суддя Вавренюк Л. С. ) у справі № 912/3602/15 позов задоволено частково - стягнуто з державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції національної академії аграрних наук України" на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 257 909,86 грн., з яких: 205 352,68 грн. - основний борг з урахуванням курсової різниці; 3 544,99 грн. - пеня; 49 012,19 грн. - відсотки за користування чужими грошовими коштами, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 868,76 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. по справі № 912/3602/15 та прийняти нове рішення.

На обґрунтування апеляційної скарги, державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" послалося на те, що Позивач не довів обставин, що мають значення для справи, судом не повність з'ясовані всі обставини справи, висновки викладені в рішенні не відповідають дійсним обставинам справи та порушені норми як процесуального так і матеріального права. Надані видаткові накладні є такими, що не підписані зі сторони апелянта уповноваженою матеріально-відповідальною особою. Так, в наданих первинних документах яким є видаткові накладні не зазначено підставою договір № 1 від 11.06.2015 р., а особою відповідальною за здійснення господарської операції зазначено лише ОСОБА_3, без вказівки на посаду даної особи, як того вимагає ст. 9 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідного акту, як то довіреності вказаній особі, Позивач не надав, а в Апелянта відсутня відповідна довіреність на ім'я ОСОБА_3. Все вищенаведене, за твердженням Відповідача не дозволяє зробити однозначний висновок про те, що поставка товару здійснювалась виключно на основі договору та охоплювала собою всі без виключення видаткові накладні.

Позивач у відзиві на позов просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/3602/15 від 18.11.2015 р. без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, оскільки вважає рішення суду цілком обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки представника Відповідача суду не відомі, про час та місце розгляду справи державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" повідомлене належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від Відповідача до суду не надходило.

Враховуючи те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника Відповідача, який не скористався своїм правом з'явитись в судове засідання.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 26.01.2016 р.

У судовому засіданні 26.01.2016 року була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи - 06.01.2015 р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 ( Постачальник ) та державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" ( Покупець ) укладено Договір № 1 ( далі - Договір, а.с. 11-12). Договір підписаний сторонами та скріплений круглими печатками позивача та відповідача.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти й оплатити продукцію в асортименті, кількості і за ціною, що зазначені у підписаних сторонами даного Договору товарних накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Сума даного Договору складає 500 000,00 грн., що еквівалентно 31 705 дол. США по курсу Національного Банку України на дату укладення даного Договору ( станом на 06.01.2015 р. курс НБУ 1 577 грн./100дол. ) ( п. 1.2. Договору ).

Згідно п. п. 2.1.-2.3. Договору, постачання продукції здійснюється на умовах EXW склад Постачальника: м. Олександрія відповідно до міжнародних правил "Інкотермс - 2000"; постачання продукції здійснюється партіями; на кожну партію продукції, що поставляється в період дії Договору, виписується товарна накладна, що є невід'ємною частиною даного Договору, із вказівкою в ній найменування, асортименту, кількості, ціни і вартості продукції, що постачається.

Відповідно до п.п. 3.1.-3.4. Договору, оплата одержаної продукції здійснюється Покупцем з відстрочкою до 20.07.2015 р.; оплата здійснюється в гривнях в сумі, котра еквівалентна відповідній сумі в доларах США, перерахуванням безготівкових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в п. 7 даного Договору; датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника; за згодою сторін розрахунок за продукцію, що є предметом даного Договору, може бути зроблений в іншій формі і порядку, а також шляхом бартерного обміну, що не суперечать чинному законодавству України.

Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 р., а в відношенні до розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань ( п. 6.1. Договору).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ( ст. ст. 525, 526 ЦК України ).

Як вбачається з матеріалів справи, в період дії Договору, на виконання взятих на себе зобов"язань щодо поставки Покупцю товару, на підставі виписаних Постачальником видаткових накладних № ЧП-000001 від 04.02.15 р. на суму 2931,18 грн., № ЧП-000002 від 06.02.15 р. на суму 9659,56 грн., № ЧП-000003 від 03.03.15 р. на суму 6686,24 грн., № ЧП-000004 від 05.03.15 р. на суму 4014,54 грн., № ЧП-000005 від 06.03.15 р. на суму 1450,34 грн., № ЧП-000006 від 10.03.15 р. на суму 3386,29 грн., № ЧП-000007 від 13.03.15 р. на суму 2853,35 грн., № ЧП-000008 від 17.03.15 р. на суму 2134,97 грн., № ЧП-000009 від 19.03.15 р. на суму 1726,14 грн., № ЧП-000011 від 24.03.15 р. на суму 2055,62 грн., № ЧП-000012 від 30.03.15 р. на суму 7404,29 грн., № ЧП-000013 від 15.04.15 р. на суму 6448,80 грн., № ЧП-000014 від 20.04.15 р. на суму 3212,76 грн., № ЧП-000015 від 24.04.15 р. на суму 3352,26 грн., № ЧП-000016 від 27.04.15 р. на суму 3193,96 грн., № ЧП-000017 від 03.05.15 р. на суму 3079,27 грн., № ЧП-000018 від 07.05.15 р. на суму 3067,08 грн., № ЧП-000019 від 13.05.15 р. на суму 3741,25 грн., № ЧП-000020 від 17.05.15 р. на суму 3217,33 грн., № ЧП-000021 від 20.05.15 р. на суму 2478,70 грн., № ЧП-000022 від 25.05.15 р. на суму 2956,74 грн., № ЧП-000023 від 02.06.15 р. на суму 3336,08 грн., № ЧП-000024 від 03.06.15 р. на суму 1849,98 грн., № ЧП-000025 від 05.06.15 р. на суму 57787,98 грн., № ЧП-000026 від 09.06.15 р. на суму 3876.24 грн., , № ЧП-000027 від 10.06.15 р. на суму 2246,86 грн., № ЧП-000028 від 15.06.15 р. на суму 1542,65 грн., № ЧП-000029 від 16.06.15 р. на суму 2692,22 грн., № ЧП-000030 від 17.06.15 р. на суму 3278,58 грн., № ЧП-000031 від 24.06.15 р. на суму 6266,92 грн., № ЧП-000032 від 26.06.15 р. на суму 2457,88 грн., № ЧП-000033 від 30.06.15 р. на суму 1341,70 грн., № ЧП-000034 від 03.06.15 р. на суму 1105,86 грн. та № ЧП-000035 від 10.07.15 р. на суму 6005,92 грн. ( а. с. 13 - 50 ), Позивачем фактично поставлено, а Відповідачем відповідно отримано товар на загальну суму 174 601,55 грн. без ПДВ.

Зазначені видаткові накладні містять відмітку про отримання товару Покупцем а саме: підпис представника Покупця - ОСОБА_3 у графі "Отримав", а також відтиск печатки державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України".

Як зазначено в оскаржуваному рішенні суду - в матеріалах справи відсутні заперечення Відповідача щодо отримання Товару від Позивача на загальну суму 174 601,55 грн. на підставі Договору № 1 від 06.01.2015 р. До апеляційного суду, також не надано Відповідачем доказів отримання вказаного Товару поза межами Договору № 1, або існування між сторонами інших договірних відносин, на підставі яких відбулася зазначена у позові поставка.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, Покупець свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, за отриманий товар розрахувався лише частково.

Частинами 1, 2 ст. 694 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту п. 3.1. Договору, Покупець придбав товар в кредит з відстроченням оплати до 20.07.2015 р.

Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

У відповідності до розділу 3 Договору, оплата за поставлений Позивачем Товар має здійснюватися Покупцем у гривнях в сумі, котра еквівалентна відповідній сумі в доларах США, перерахуванням безготівкових коштів на рахунок Постачальника або, за згодою сторін, у іншій формі, яка не суперечить законодавству.

На виконання умов Договору, Відповідачем у строк до 20.07.2015 р. сплачено на розрахунковий рахунок Постачальника - 28 125,47 грн., що підтверджується звітами про дебетові і кредитові операції по рахунку Позивача від 04.02.2015 р., 06.02.2015 р. та 12.03.2015 р. ( а. с. 51-53 ).

Крім того, згідно квитанції № 855304 від 10.07.2015 р., Відповідачем готівкою в касу Позивача внесено 6 005,92 грн. ( а. с. 55 ).

Таким чином, в межах строку, визначеного п. 3.1. Договору, Покупцем сплачено кошти в сумі 34 131,39 грн.

Відповідно станом на 20.07.2015 р. ( строк оплати Товару за Договором ) заборгованість Покупця за поставлений Постачальником Товар склала - 140 470,16 грн. ( 174 601,55 грн. - 34 131,39 грн. = 140 470,16 грн.).

Перелічені платежі Покупця за Договором здійсненні останнім без урахування умов п. 3.2. Договору, тобто без врахування курсової різниці гривні до долару США на момент укладення Договору та на момент здійснення платежу.

Позивачем здійснено нарахування курсової різниці за кожним платежем окремо в залежності від зміни курсу долара США на дату проведення такої оплати.

Претензія Позивача надіслана 31.07.2015 р. на адресу Відповідача з вимогою сплати у місячний термін заборгованості за Договором і нараховані відсотки річних та пені ( а. с. 56-61 ), залишена державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" без відповіді та задоволення.

Оскільки Відповідач відповіді на претензію не наддав та не сплатив заборгованість за Договором в повному обсязі, Позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи, що розрахунок Позивача містив неточності та арифметичні помилки, місцевий господарським судом здійснив власний розрахунок курсової різниці за кожним із здійснених Відповідачем платежів: за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.15 р. 100 доларів США еквівалентно 1672,89 грн., відповідно курсова різниця за платежем від 04.02.15 р. в сумі 2 931,18 грн. складає 176,57 грн. ( 2 931,18 : 15,77 ( курс, зафіксований сторонами станом на 06.01.15 р. у п. 1.2. Договору) = 185,87 х 16,72 = 3107,75 грн., 3 107,75 грн. - 2 931,18 грн. = 176,57 грн.); за офіційним курсом НБУ станом на 06.02.2015 р. 100 доларів США еквівалентно 2 313,06 грн., відповідно курсова різниця за платежем від 06.02.2015 р. в сумі 9 659,56 грн. складає 4 508,26 грн. ( 9 659,56 : 15,77 ( курс, зафіксований сторонами станом на 06.01.2015 р. у п. 1.2. Договору) = 612,53 х 23,13 = 14167,82 грн., 14 167,82 грн. - 9 659,56 грн. = 4 508,26 грн.); за офіційним курсом НБУ станом на 12.03.2015 р. 100 доларів США еквівалентно 2 155,39 грн., відповідно курсова різниця за платежем від 12.03.2015 р. в сумі 15 534,73 грн. складає 5 693,74 грн. ( 15 534,73 : 15,77 ( курс, зафіксований сторонами станом на 06.01.2015 р. у п. 1.2. Договору ) = 985,08 х 21,55 = 21 228,47 грн., 21 228,47 грн. - 15 534,73 грн. = 5 693,74 грн.; за офіційним курсом НБУ станом на 10.07.2015 р. 100 доларів США еквівалентно 2 184,82 грн., відповідно курсова різниця за платежем від 10.07.2015 р. в сумі 6 005,92 грн. складає 2 311,63 грн. ( 6 005,92 : 15,77 ( курс, зафіксований сторонами станом на 06.01.2015 р. у п. 1.2. Договору ) = 380,84 х 21,84 = 8 317,55 грн., 8 317,55 грн. - 6 005,92 грн. = 2 311,63 грн.).

Згідно зі звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку Позивача ( а. с. 54 ), в рахунок погашення заборгованості за видатковою накладною № ЧП-000006 від 10.03.2015 р., 07.08.2015 р. Відповідачем було сплачено 3 386,29 грн. За твердженням Позивача, вартість Товару, який був отриманий Покупцем за цією видатковою накладною, Відповідачем була сплачена ще 12.03.2015 р., а сума платежу сплачена 07.08.2015 р. була зарахована Постачальником в оплату вартості запасних частин, поставлених за видатковою накладною № ЧП-000007 від 13.03.2015 р. в сумі 2 853,35 грн. та на часткову оплату запасних частин, поставлених за видатковою накладною № ЧП-000008 від 17.03.15 р. в сумі 532,94 грн. Дійшовши до висновку, що таке зарахування є правом Постачальника, місцевий господарський суд прийняв доводи Позивача у вказаній частині.

Таким чином, за розрахунками суду курсова різниця, що підлягає сплаті Відповідачем відповідно до умов Договору та згідно здійснених Покупцем платежів складає - 12 690,20 грн. ( 176,57 грн. + 4508,26 грн. + 5693,74 грн. + 2311,63 грн. ), а не 14 280,44 грн. згідно розрахунку Позивача.

За офіційним курсом НБУ станом на 20.07.2015 р. (визначена Договором дата виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати Товару) 100 доларів США еквівалентно 2201,49 грн., відповідно сума, що підлягає сплаті Покупцем на користь Постачальника у гривнях станом на 20.07.15 р., з урахуванням курсової різниці складає 196 052,53 грн. (140 470,16 : 15,77 ( курс, зафіксований сторонами станом на 06.01.2015 р. у п. 1.2. Договору ) = 8907,43 х 22,01 = 196 052,53 грн.

Зважаючи на курсову різницю, що підлягала сплаті Відповідачем згідно здійснених останнім платежів в розмірі 12 690,20 грн., за обґрунтованим розрахунком місцевого господарського суду, стягненню з Відповідача підлягає сума основної заборгованості в розмірі 205 356,44 грн. ( 196 052,53 грн. + 12 690,20 грн. - 3 386,29 грн.).

Оскільки Позивач просив стягнути з Відповідача суму боргу з урахуванням курсової різниці в розмірі 206 942,92 грн. (14 280,44 грн. + 192 662,48 грн.), де курсова різниця згідно здійснених Відповідачем платежів в розмірі 14 280,44 грн. є більшою, ніж визначена господарським судом (12 690,20 грн.), а сума заборгованості Відповідача за поставлений товар, з урахуванням курсової різниці в розмірі 192 662,48 грн. є меншою, ніж визначено судом (196 052,53 грн.), місцевий суд обмежився стягненням з Відповідача боргу за поставлений товар, з урахуванням курсової різниці, сумою, що вказана Позивачем у позові, а саме - 192 662,48 грн. Таким чином, стягненню з Відповідача підлягає сума основного боргу в розмірі 205 352,68 грн. (12 690,20 грн. + 192 662,48 грн.), а отже, вказана вимога підлягає частковому задоволенню.

Також, Позивач просив стягнути з Відповідача 3 544,99 грн. пені та 49 012,19 грн. штрафу за користування чужими грошовими коштами в розмірі 25 % від суми простроченого зобов'язання.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у випадку порушення строків оплати вартості продукції Покупець зобов'язаний сплатити суму боргу, котра розраховується з використанням офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним Банком України на дату заключення Договору, з врахуванням установленого індексу інфляції за весь період прострочення та сплатити пеню в розмірі потрійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен календарний день прострочки, одночасно, крім пені, відшкодувати зчинені простроченням наступні збитки Постачальника: 25 % від простроченої суми за використання чужих грошових коштів, витрати у зв'язку з розглядом спорів між Постачальником та Покупцем, транспортні витрати, пов'язані з доставкою співробітників для розгляду спорів.

При здійсненні розрахунку пені, Позивачем враховано вимоги ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", в якій встановлюється, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та нараховано за період з 21.07.2015 р. по 31.07.2015 р. пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості в розмірі 196 048,77 грн. При розрахунку пені Позивачем курсова різниця не враховувалась, то нарахуванню підлягає пеня в розмірі 3 545,06 грн. Оскільки зазначена сума пені є більшою, ніж визначена Позивачем у позові, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про стягнення з Відповідача пені в сумі 3 544,99 грн.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Враховуючи вимоги чинного законодавства та умови Договору, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку, що вимога про стягнення з Відповідача 25% від простроченої суми за користування чужими грошовими коштами пред'явлена Позивачем правомірно. Але, оскільки розмір процентів річних, розрахунок яких здійснений судом на суму основної заборгованості в розмірі 205 352,68 грн. ( 205 352,68 х 25% = 51 338,17 грн.), перевищує пред'явлений до стягнення Позивачем, вказана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 49 012,19 грн.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за Договором № 1 щодо оплати вартості продукцію в асортименті, кількості і за ціною, що зазначені у підписаних сторонами даного Договору товарних накладних, які є невід'ємною частиною Договору, приписи ст.ст. 525, 526, 530, 533, 536, 546, 549, 655, 692, 712 ЦК України та п. п. 1.1. Договору, колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з Відповідача: 205 352,68 грн. основного боргу з урахуванням курсової різниці; 3 544,99 грн. пені; 49 012,19 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 868,76 грн.

Колегія суддів не приймає уваги доводи скаржника, що видаткові накладні є такими, що не підписані зі сторони апелянта уповноваженою матеріально-відповідальною особою, з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

При цьому, вимоги наведених норм чинного законодавства щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого реквізиту, як "інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції" лише альтернативно такому обов'язковому реквізиту, як особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як зазначалося вище, з наданих Позивачем видаткових накладних вбачається, що останні містять відмітку про отримання товару Покупцем а саме: підпис представника Покупця - ОСОБА_3 у графі "Отримав", а також відтиск печатки державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України". Відповідно до наданої Позивачем довідки № 280 від 29.12.2015 р. виданої державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" - ОСОБА_3 працює в господарстві головним інженером з 17.01.2009 р. ( наказ № 8-к від 17.01.2009 р. ) по теперішній час.

Відповідно до п. 64 Постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998 р. "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію", яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно п. 65 зазначеної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи з вищезазначеного, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Згідно зі ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження та основі відносин власності.

Відповідно до ст. 62 ГК України, підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органами місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом (в редакції на момент спірних правовідносин).

Таким чином, відтиск печатки підприємства, наявний зокрема на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що перелічені у позові поставки Постачальника здійснені саме на підставі укладеного сторонами Договору, враховуючи дату укладення Договору та відповідні дати фактичної поставки партій товару Продавцем, а також те, що в матеріалах справі відсутні будь-які докази, що свідчать про наявність інших правовідносин між сторонами щодо поставки товару в аналогічний період. Посилання ж у платіжних документах Відповідача на виставлені позивачем рахунки як підстави оплати вартості отриманого товару, не спростовують факту отримання відповідачем зазначеного в накладних товару на підставі Договору. Відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 33, 34 ГПК України, не подано до суду доказів, які б спростовували зазначену підставу пред'явленого позову.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення місцевого господарського суду немає.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. у справі № 912/3602/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 27.01.2016 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя І.О. Вечірко