ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 р. Справа № 909/1252/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Манів-Головецька О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр", вул. М.Шептицького, 4, м. Тернопіль, 46008

до відповідача: дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76004

про стягнення 1165430,36 грн.

за участю:

від позивача: представники не з'явились;

від відповідача: ОСОБА_1 - провідний юрисконсульт юридичного відділу, (довіреність 64/01-ю-02 від 30.12.15);

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1165430,36 грн.

Позовні вимоги мотивовано невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань згідно договорів про виконання робіт №09/09-14 від 01.09.14 та №11/09-14 від 01.09.14 щодо розрахунку за виконані підрядні роботи.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, натомість 18.01.16 через канцелярію суду направив: заяву про долучення доказів до матеріалів справи (вх.№596/16); заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника (вх.№595/16), які судом розглянуті та задоволені. Також направив заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№400/16), згідно якої просить суд стягнути з дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 1140422,00 грн. - основного боргу та 2905,73 грн. - 3% річних. Дослідивши заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України, права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що зменшення позовних вимог є правом позивача та не порушує процесуальних прав відповідача, то суд розглядає позов згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог вх.№400/16 від 18.01.16. Таким чином, предметом спору є стягнення з відповідача 1140422,00 грн. - заборгованості за виконані підрядні роботи та 2905,73 грн. - 3% річних.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (№09-02/1200 від 23.12.15 ( вх. № 20256/15), звернув увагу на те, що не настав момент оплати за виконані роботи, оскільки згідно п.4.2. договору роботи вважаються виконаними після отримання генпідрядником документів, що підтверджують належну якість робіт, також стверджує, що безпосереднім замовником спірних робіт є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, тому і фінансування робіт здійснюється за її рахунок та зазначив, що пунктом 3.5 договорів сторони погодили, що у разі затримки фінансування, розрахунок за виконані роботи здійснюється після отримання генпідрядником на свій рахунок коштів від замовника в повному обсязі.

За таких обставин, беручи до уваги клопотання позивача про розгляд справи без участі уповноваженого представника, суд згідно ст. ст.75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

01.09.14 між дочірнім підприємством "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (генпідрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд -Центр" укладено договір про виконання робіт №09/09-14, відповідно до якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов"язується виконати роботи по поточному дрібному ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Н-09 Мукачеве - Львів км 345+523-346+123 на суму 119539 грн.00 коп. в т.ч. ПДВ -19923,00 грн., а генпідрядник зобов"язується прийняти та оплатити такі роботи (п.1.1.).

12.11.14 сторонами укладено додаткову угоду до даного договору, в якій у зв"язку із збільшенням обсягу робіт, що мають виконуватись за договором, встановлено вартість робіт в сумі 1250839,00 грн. (один мільйон двісті п"ятдесят вісім тисяч дев"ятсот вісімнадцять гривень).

01.09.14 між сторонами даного спору укладено договір про виконання робіт №11/09-14, відповідно до якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов"язується виконати роботи з поточного дрібного ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Н-09 Мукачеве - Львів км 328+137-345+523 на суму 1021166,00 грн. в т.ч. ПДВ -170194,00 грн., а генпідрядник зобов"язується прийняти та оплатити такі роботи (п.1.1.).

Відповідно до п.4.1 зазначених вище договорів, розрахунки за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт та після підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2. договору та виключно після отримання повного розрахунку від замовника.

Пунктом 4.2 даних договорів встановлено, що до рахунка додаються документи, що підтверджують належну якість робіт, первинні документи, передбачені для даного виду робіт чинним законодавством.

Згідно п.4.4 договорів про виконання робіт, здача-приймання закінчених робіт (об"єкта) здійснюється відповідно до вимог нормативних актів. Здача приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в).

Датою передачі робіт від субпідрядника генпідряднику, вважається дата підписання акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). Роботи вважаються здійсненими виключно після їх фактичного виконання, оформлення документів, зазначених цим пунктом та п.4.2 договору.(п.4.6. договорів).

Відповідно до п.4.12. договорів субпідрядник сплачує генпідряднику 1 % від вартості виконаних робіт за послуги генпідряду. На виконання вказаного пункту договорів, ТзОВ "Техно-Буд-Центр" сплатив за послуги генпідряду 20509,00 грн., що підтверджується копіями рахунків-фактур №1, №2 від 28.10.14 та №1 від 28.11.14 та копіями податкових накладних №3 від 28.10.14, №4 від 28.10.14 та №4 від 28.11.14, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні.

На виконання умов договору позивач виконав підрядні роботи з поточного дрібного ремонту автомобільних доріг, згідно договорів про виконання робіт №09/09-14 , №11/09-14 від 01.09.14 на загальну суму 2050931,00 грн., що підтверджується податковими накладними №20, №21 від 17.10.14 та №42 від 25.11.14, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень - листопад 2014 року, які підписані сторонами без жодних зауважень, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, копії долучено до матеріалів справи.

Відповідач в порушення договірних зобов"язань прийняті підрядні роботи оплатив частково в сумі 890000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №167 від 28 жовтня 2014 року, №193 від 29 жовтня 2014 року, №1431 від 22 червня 2015 року, №1498 від 16 липня 2015 року. Таким чином, станом на 09.11.15 непогашеною залишається заборгованість в сумі 1140422,00 грн.

Посилання представника відповідача на те, що безпосереднім замовником та джерелом фінансування спірних робіт є Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, суперечить як умовам договору так і матеріалам справи, оскільки відповідно до п.1.1 договорів саме генпідрядник доручає виконання робіт, зобов"язується прийняти та оплатити виконані роботи. Крім того, як вбачається з актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних замовником робіт є ДП "Івано-Франківський облавтодор".

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію №1059 від 31.07.15 з вимогою оплатити виконані роботи, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких долучено до матеріалів справи. Проте, дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Зважаючи на те, що факт прострочки виконання зобов"язання в сумі 1140422,00 грн. підтверджується матеріалами справи, у позивача наявні підстави для звернення до суду з вимогою про захист свого порушеного права.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою договори №09/09-14 та №11/09-14 від 01.09.14 укладені сторонами є договорами підряду, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Положеннями статті 853 ЦК України, встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Наявність зобов'язання у відповідача щодо проведення платежів за виконану роботу випливає зі змісту частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якою встановлено, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться. Дана норма кореспондується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України.

В силу ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 33 ГПК України покладено обов"язок на кожну зі сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань не надав, доводи позивача не спростував. Заперечення представника відповідача щодо настання моменту оплати за виконані роботи з посиланням на п.4.2. договорів, відповідно до яких роботи вважаються виконаними після отримання генпідрядником документів, що підтверджують належну якість робіт, судом до уваги не приймається, оскільки виходячи з системного аналізу правових норм та умов договорів, підписуючи акти приймання виконаних робіт генпідрядник перевіряє записи в актах з фактично виконаними обсягами робіт та їх якість. Однак, жодних зауважень до даних робіт відповідачем не подано.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов"язань, позовні вимоги в сумі 1140422,00 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Пунктом 7.3.10 договорів №09/09-14 та №11/09-14 від 01.09.14 сторони узгодили, що нарахування будь-яких сум щодо відповідальності генпідрядника за невиконання грошового зобов"язання за цим договором припиняється через один місяць від дня порушення такого зобов"язання.

На підставі вказаної норми закону та пункту договору, позивачем відповідачу нараховані 3% річних в сумі 2905,73 грн.

Керуючись частиною 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійснених позивачем нарахувань, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Відповідно до ст. 55 ГПК України, судом перевірено правильність нарахування 3% річних та задоволено за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи та є арифметично вірним.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, судові витрати понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи, слід покласти на відповідача. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

На підставі викладеного у відповідності до с.124 Конституції України, ст.ст.11, 509, 526, 610, 614, 625, 629, 837, 853, 854, 882 ЦК України, ст.173,193 Господарського кодексу України, керуючись ст. 4-7, 22, 33, 43, 49, 55, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр" до дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1143327,73 грн. задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76004 (код 31790584) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Буд-Центр", вул. М.Шептицького, 4, м. Тернопіль, 46008 (код 33768346) - 1140422 (один мільйон сто сорок тисяч чотириста двадцять дві гривні) - заборгованості та 2905,73 (дві тисячі дев"ятсот п"ять гривень сімдесят три копійки) - 3% річних, а також 17149,92 (сімнадцять тисяч сто сорок дев"ять гривень дев"яносто дві копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.16

Суддя Максимів Т. В.