РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016Справа №910/29878/15

За позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про стягнення 36 933,40 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Сидорчук Р.Д. (довіреність № 056/24-18/4 від 11.01.2016)

від відповідача: Бугай А.Г. (довіреність № 7 від 28.12.2015)

від третьої особи: Антоненко С.А. (довіреність № 91/2015/10/29-2 від 29.10.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості в розмірі 36 933, 40 грн. за договором від 25.11.2008 № 05/4-1К, з яких: 28 079, 72 грн. - основний борг, 596, 01 грн. - 3 % річних, 9 698, 20 грн. - індекс інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 05/4-1К від 25.11.2008 в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/29878/15, розгляд справи призначено на 17.12.2015.

17.12.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові уточнення до позовної заяви щодо повної назви відповідача та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство «Київенерго», розгляд справи № 910/29878/15 відкладено на 14.01.2016.

11.01.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, у якій останній зазначає, що ПАТ «Київенерго» не є стороною договору № 05/4-1К, а тому не може втручатися у відносини між сторонами договору. Однак, третя особа зазначила, що 01.02.2015 р. між позивачем та ПАТ «Київенерго» укладено новий договір №1542095 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно додатку № 6 до договору спірний житловий будинок було виключено зі списку на постачання теплової енергії у гарячій воді. Таким чином, позивачем вірно зазначено, що договір між сторонами припинено з 01.02.2015р.

В судове засідання 14.01.2016 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 14.01.2016 представник відповідача надав суду клопотання про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи та зазначив, що не має можливості надати повні та обґрунтовані пояснення/заперечення по справі, так як, відповідач не ознайомлений з позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі № 910/29878/15 на 15 днів до 09.02.2016, розгляд справи № 910/29878/15 відкладено на 28.01.2016 р.

16.01.2016 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи, а також клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр». Так, відповідач просить залучити КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр» для надання інформації щодо руху коштів відповідно до спірного договору.

25.01.2016 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. До розрахунку позовних вимог позивач включив послугу постачання центрального опалення з 01.11.2014 року, однак, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з центрального постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до п.4.4 протоколу робочої наради з поточних питань № 003/65 від 04.12.2014 затверджений заступником голови КМДА Пантелеєвим О. П., комунальне підприємство «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації не має права здійснювати нарахування 01.12.2014 року з накладенням персональної відповідальності на керівників житлових організацій комунальної форми власності за безпідставне здійснення нарахувань плати та виставлення рахунків за комунальні послуги від власного імені. Таким чином, відповідач вважає, що спірний договір припинив чинність з моменту набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», а тому позивач протягом 01.11.2014 - 01.02.2015 безпідставно включав до рахунку на оплату послуг за договором № 05/4-1К послуги з постачання центрального опалення та гарячої води.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2016 підтримав раніше надані пояснення, просив суд задовольнити позовні в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.01.2016 надав пояснення по справі, заперечив позовні вимоги, а також надав пояснення щодо клопотання про залучення третьої особи, просив суд його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, відхилив клопотання відповідача про залучення третьої особи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Відповідачем не доведено, що вирішення спору у даній справі та прийняте рішення за результатами розгляду якимось чином вплине на права та обов'язки Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр».

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 28.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2001 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (енергопостачальна організація) та Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» укладено договір № 310167 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

25.11.2008 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (далі - виконавець) та Комунальним підприємством «Чоколівське» (назву якого було змінено на Комунальне підприємство "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації) (далі- споживач) укладено договір №05/4-1к (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець забезпечує надання теплоносія на межу балансової належності для отримання комунальних послуг споживачем у вигляді централізованого опалення до житлового будинку на вул. Соціалістичній, 21/10.

Згідно з п. 2.1.1 Договору, виконавець зобов'язується надавати теплоносій на межу балансової належності для отримання комунальних послуг споживачем у вигляді центрального опалення за діючими розцінками і тарифами.

В свою чергу, споживач зобов'язується здійснювати плату через КП ГІОЦ КМДА не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за місяцем у якому надавались послуги, у безготівковій формі на рахунок виконавця за постачання комунальних послуг згідно з рахунками-фактурами виконавця.

Положеннями п. 5.5 Договору сторони погодили, що копії табуляграм АК «Київенерго» та рахунки-фактури на сплату комунальних послуг споживач отримує кожний наступний місяць (до 15 числа наступного за розрахунковим) у коменданта будівлі.

Сторонами погоджено термін дії Договору з 01.04.2008 по 01.04.2009 (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 6.5 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору після закінчення строку його чинності потягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги, передбачені Договором, що підтверджується рахунками-фактури № СЖ-00007027 від 18.11.2014 р., № СЖ-00007699 від 11.12.2014 р., № СЖ-00000587 від 23.01.2015 р., № СЖ-00001242 від 18.02.2015 р. та обліковими картками ПАТ «Київенерго» за період з листопада 2014 р. по січень 2015 р.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №05/4-1к належним чином не виконав, вартість наданих послуг повністю не оплатив, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача за період з листопада 2014 року по січень 2015 року становить 28 079,72 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 28 079,72 грн., а також 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем у відповідності до вимог укладеного між сторонами Договору надано послуги відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактури та обліковими картками ПАТ «Київенерго», однак відповідач вчасно та у повному обсязі за надані послуги не розрахувався, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 28 079,72 грн. за період з листопада 2014 року по січень 2015 року.

Відповідач, заперечуючи проти розміру заборгованості, зазначає, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014, виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з центрального постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до п.4.4 протоколу робочої наради з поточних питань № 003/65 від 04.12.2014 затверджений заступником голови КМДА Пантелеєвим О. П., комунальне підприємство «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації не має права здійснювати нарахування 01.12.2014 року з накладенням персональної відповідальності на керівників житлових організацій комунальної форми власності за безпідставне здійснення нарахувань плати та виставлення рахунків за комунальні послуги від власного імені. Таким чином, відповідач вважає, що спірний договір припинив чинність з моменту набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», а тому позивач протягом 01.11.2014 - 01.02.2015 безпідставно включав до рахунку на оплату послуг за договором № 05/4-1К послуги з постачання центрального опалення та гарячої води.

Суд відхиляє зазначені доводи відповідача з огляду на наступне.

26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії».

Вказаним законом було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, ст. 19 було доповнено частиною 4, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Одночасно, ст. 29 вказаного нормативно-правового акту було доповнено частиною 3, відповідно до якої договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Суд зазначає, що вказане прийняття змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 26.04.2014 року не передбачає автоматичного розірвання договорів у сферах теплопостачання та надання житлово - комунальних послуг, які діяли до прийняття цього закону. Даний Закон лише визначає, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Окрім того, зазначені зміни до закону не встановлюють строків, порядку оформлення відносин суб'єктів, які здійснюють діяльність у сфері комунальних послу.

Відповідно до п. 6.7 Договору № 05/4-1К, чинність цього Договору припиняється внаслідок: загибелі будинку на вул. Соціалістичній, 21/10; дострокового за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідач звернувся до позивача з листом від 30.01.2015 р. вих. № 177/46, у якому просив розірвати договір № 05/04-1К з 01.05.2015 р.

Листом від 27.02.2015 р. вих. № 056/24-1636 позивач не заперечив проти розірвання договору.

Отже, враховуючи викладене вище, правовідносини між сторонами у спірний період (листопад 2014 - січень 2015) врегульовувались умовами Договору № 05/04-1К.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, споживач зобов'язується здійснювати плату через КП ГІОЦ КМДА не пізніше 20 числа кожного місяця наступного за місяцем у якому надавались послуги, у безготівковій формі на рахунок виконавця за постачання комунальних послуг згідно з рахунками-фактурами виконавця.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач у строки, визначені п. 2.2.1 Договору оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим, заборгованість за вказаним Договором за період з листопада 2014 року по січень 2015 року складає 28 079,72 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договором у розмірі 28 079,72 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 596,01 грн. 3% річних та 9 698,20 грн. інфляційний втрат.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, в межах періодів визначених позивачем, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат становить 8 483,50 грн., розмір 3% річних - 540,05 грн., а тому заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача, у зв'язку із тим, що спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Чоколівське" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Волинська, буд. 4А, код 35756971) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд, 34, код 31454734) 28 079,72 грн. основного боргу, 540,05 грн. 3% річних, 8 483,50 грн. інфляційних втрат та 1218,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2016 р.

Суддя С.О. Турчин