ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа № 911/5091/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Савсервіс-Мова (03115, м. Київ, вулиця Миколи Краснова, будинок 27)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 79)

про стягнення 13 651,71 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 16.12.2015);

від відповідача не з'явився.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Савсервіс-Мова до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 13 651,71 грн. заборгованості, яка складається з: 9000, 04 грн. основного боргу, 1845,89 грн. пені, 105,77 грн. 3% річних та 2700,01 грн. 30% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товарів № 10288 від 17.03.2008 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце проведення судових засідань, у засідання суду не зявився, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд

встановив:

17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Савсервіс-Мова (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу №10288 (надалі Договір).

Пунктами 1.1, 1.2, 1.3. 1.4. Договору сторони встановили, що Продавець передає у власність, а Покупець приймає та оплачує товар на умовах, визначених у даному Договорі. Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що є предметом даного Договору, визначаються у накладних, які оформлюються та підписуються Сторонами при прийомі-передачі кожної партії Товару. Партією Товару вважається його кількість, що зазначена в одній накладній, що є невідємною частиною Договору. Загальний обсяг Товару, що продається за даним Договором, визначається протягом строку дії Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару за всіма переданими відповідно до умов цього Договору окремими партіями Товару.

Відповідно до пункту 2.1. Договору ціни на Товар встановлюються Продавцем в прас-листі (не є додатком до даного Договору), формуються в національній валюті України та зазначаються в накладних.

Згідно з пунктом 5.1. Договору покупець здійснює розрахунки за Товар на умовах, визначених Сторонами у Додатку № 1, який є невідємною частиною даного Договору. Продавець має право, за погодженням з Покупцем, змінити умови розрахунків за Товар, шляхом підписання Сторонами Додатку № 1 у новій редакції.

Відповідно до пункту 2 Додатку №1 до Договору № 10288 від 17.03.2008 покупець здійснює розрахунки за товар, отриманий відповідно до Договору протягом 30 календарних днів.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє протягом одного календарного року. Якщо по закінченні строку дії даного Договору жодна з Сторін не заявить про своє бажання розірвати даний договір, останній вважається кожен раз продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах.

Докази припинення договору № 10288 від 17.03.2008 в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що даний договір був автоматично пролонгований.

В період з 20.05.2015 по 03.06.2015 на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 18357,33 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями видаткових накладних, які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампами відповідача.

Відповідач здійснив лише часткову оплату товару в розмірі 9357,29, що підтверджується платіжними дорученнями №1808 від 11.08.2015, №1906 від 31.08.2015 та №1964 від 25.09.2015, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 9000,04 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором поставки в частині оплати товару належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що заборгованість за договором № 10288 від 17.03.2008 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 9000,04 грн. боргу за поставлений товар підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 1845,89 грн. пені, 105,77 грн. 3% річних за період з 20.06.2015 по 20.11.2015 та 2700,01 грн. 30% штрафу.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що у разі несвоєчасної оплати вартості товару покупець зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У випадку прострочення покупцем оплати вартості товару більше ніж на 60 календарних днів вважається, що покупець необґрунтовано відмовився від оплати товару та зобов'язаний сплатити на користь продавця, крім установленої договором пені, штраф за ухилення від оплати у розмірі 30 % від вартості отриманого та неоплаченого в строк товару (пункт 7.4 Договору).

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, 3% річних та 30% штрафу, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 1845,89 грн. пені, 105,77 грн. 3% річних за період з 20.06.2015 по 20.11.2015 та 2700,01 грн. 30% штрафу, підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13 651,71 грн. заборгованості, яка складається з: 9000, 04 грн. основного боргу, 1845,89 грн. пені, 105,77 грн. 3% річних та 2700,01 грн. 30% штрафу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 79, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Савсервіс-Мова (03115, м. Київ, вулиця Миколи Краснова, будинок 27, ) 9000 (девять тисяч) грн. 04 коп. основного боргу, 1845 (одну тисячу вісімсот сорок пять) грн. 89 коп. пені, 105 (сто пять) грн. 77 коп. 3% річних, 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 01 коп. 30% штрафу та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 28.01.2016