ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року Справа № 904/10469/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 16.11.2015р.;

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №04/01-107 від 04.01.2016р.;

від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 28.12.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу малого приватного підприємства фірми ЕРІДОН на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15

за позовом приватного підприємства ТВОЯ ЗЕМЛЯ, смт. Попільня, Житомирська область

до відповідача-1: малого приватного підприємства фірми ЕРІДОН, с.Княжичі, Київська область

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ВЕСНА, м.Дніпропетровськ

про стягнення 39 960 217, 11 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року приватне підприємство ТВОЯ ЗЕМЛЯ (далі ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до малого приватного підприємства фірми ЕРІДОН (далі МППФ ЕРІДОН) та до товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ВЕСНА (далі ТОВ АГРО-ВЕСНА) про стягнення 39 960 217, 11 грн. за договорами поставки №Д04122014/02 від 04.12.2014р. та №Д19012015/01 від 19.01.2015р., договорами відступлення права вимоги (цесії) №15/12/2014-2 від 15.12.2014р. та №23/01/2015 від 23.01.2015р., договорами поруки №15/12/2014-2 від 15.12.2014р. та №23/01/2015 від 23.01.2015р.

11 грудня 2015 року ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми заборгованості, яка підлягає стягненню, у розмірі 39 960 217,11 грн. на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, які належить МППФ Ерідон.

Заява обґрунтована тим, що у позивача виникли сумніви щодо можливості стягнення з відповідача-1 суми коштів за поставлений товар; невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу-1, може суттєво утруднити або навіть зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. по справі №904/10469/15 (суддя Золотарьова Я.С.) заяву ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ про забезпечення позову задоволено: вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми заборгованості у розмірі 39 960 217, 11 грн. на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, які належить МППФ ЕРІДОН, а саме на:

1) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

2) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

3) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

4) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

5) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

6) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

7) р/р 4230, МФО 380333 в АТ Укрексімбанк;

8) р/р НОМЕР_1, МФО 380805 в АТ ОСОБА_4 АВАЛЬ;

9) р/р 2, МФО 380805 в АТ ОСОБА_4 АВАЛЬ;

10) р/р 7, МФО 380805 в АТ ОСОБА_4 АВАЛЬ;

11) р/р 3, МФО 380805 в АТ ОСОБА_4 АВАЛЬ;

12) р/р НОМЕР_2, МФО 380805 в АТ ОСОБА_4 АВАЛЬ;

13) р/р 3897, МФО 300012 в ПАТ ПРОМІНВЕСТБАНК;

14) р/р 3895, МФО 300012 в ПАТ ПРОМІНВЕСТБАНК;

15) р/р 5963, МФО 300012 в ПАТ ПРОМІНВЕСТБАНК;

16) р/р 5006, МФО 300012 в ПАТ ПРОМІНВЕСТБАНК;

17) р/р 5962, МФО 300012 в ПАТ ПРОМІНВЕСТБАНК;

18) р/р 9728, МФО 300614 в ПАТ КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК;

19) р/р 0501, МФО 300614 в ПАТ КРЕДІ ОСОБА_5;

20) р/р 0001, МФО 300614 в ПАТ КРЕДІ ОСОБА_5;

21) р/р НОМЕР_3, МФО 322711 в АБ СИНТЕЗ;

22) р/р 1700, МФО 351005 в АТ УКРСИББАНК;

23) р/р 1708, МФО 351005 в АТ УКРСИББАНК;

24) р/р 1703, МФО 351005 в АТ УКРСИББАНК;

25) р/р 7031, МФО 328209 в АБ Південний, а також на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним виконавцем під час виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову на підставі ст. ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд виходив з того, що розмір грошових зобовязань відповідача-1 перед третіми особами, а також дані про придбання відповідачем-1 нерухомих обєктів, що в свою чергу призводить до витрачання належних йому грошових коштів, або до збільшення власних зобовязань перед третіми особами, свідчать про обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову; вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Не погодившись з ухвалою суду, МППФ ЕРІДОН звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15 та прийняти нову про відмову у задоволенні заяви ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права та не враховані розяснення, що викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову; позивачем не долучено до позовної заяви доказів отримання МППФ ЕРІДОН повідомлень про відступлення права вимоги за договорами №15/12/2014-2 від 15.12.2014р. та №23/01/2015 від 23.01.2015р., тоді як відповідно до положень ст. 516 Цивільного кодексу України наявність письмового повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні, яке отримано боржником, повязується з виникненням зобовязання МППФ ЕРІДОН здійснити оплату заборгованості за договорами поставки №Д04122014/02 від 04.12.2014р. та №Д19012015/01 від 19.01.2015р. на користь позивача; відповідно листа відділення поштового звязку Жорнівка Центру поштового звязку №11 м. Вишневе КОД УДППЗ Укрпошта поштове відправлення за номером (штрих кодовим ідентифікатором) 282 та поштове відправлення за номером (штрих кодовим ідентифікатором) 872, якими, за твердженням позивача, відповідача-1 було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, на адресу МППФ ЕРІДОН не надходили; заходів щодо приховування майна або реалізації належного майна МППФ ЕРІДОН не здійснює; ризик невиконання судового рішення відсутній, оскільки у разі задоволення позову можливе задоволення вимог позивача за рахунок наявного нерухомого майна; згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав та обтяжень на нерухоме майно, іпотекодавцями за іпотечними договорами є не МППФ ЕРІДОН, а інші підприємства; заборгованість, що є предметом спору, відсутня, оскільки сплачена на користь ТОВ ДЕАС ТРЕЙД (первісний кредитор за договорами поставки), що встановлено під час розгляду господарським судом Київської області справи №911/3388/15; арешт накладено на грошові кошти МППФ ЕРІДОН одночасно на 25 банківських рахунках на суму коштів, яка перевищує суму фактичної заборгованості, що призводить до блокування платежів підприємства.

В відзиві на апеляційну скаргу ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу МППФ ЕРІДОН - без задоволення.

Представник ТОВ АГРО-ВЕСНА в судовому засіданні зазначив, що вважає ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15 законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов, зокрема, забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Позовні вимоги по даній справі ґрунтуються на тому, що між ТОВ ДЕАС ТРЕЙД та МППФ ЕРІДОН були укладені договори поставки №Д04122014/02 від 04.12.2014р. та №Д19012015/01 від 19.01.2015р. В подальшому 15.12.2014р. та 23.01.2015р. між ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ та ТОВ ДЕАС ТРЕЙД були укладені договори відступлення права вимоги (цесії) №15/12/2014-2 та №23/01/2015, відповідно яких позивач став новим кредитором за договорами поставки №Д04122014/02 та №Д19012015/01.

Звертаючись до суду з позовом, ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ посилається на порушення МППФ ЕРІДОН договірних зобовязань щодо оплати отриманого товару за договорами поставки №Д04122014/02 від 04.12.2014р. та №Д19012015/01 від 19.01.2015р., договорами відступлення права вимоги (цесії) №15/12/2014-2 від 15.12.2014р. та №23/01/2015 від 23.01.2015р.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Пунктом 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16 роз'яснено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Позивачем подано позов про стягнення заборгованості у розмірі 39 960 217, 11 грн. , який є доволі значним.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо МППФ ЕРІДОН, яку надав в матеріали справи позивач, вбачається, що за відповідачем-1 зареєстровано речові права на нерухоме майно, в тому числі на підставі як права власності, так і права оренди.

Значна кількість записів про державну реєстрацію прав не нерухоме майно за МППФ ЕРІДОН була вчинена протягом 2014 та 2015 років, тобто, відповідач-1 здійснює витрачання грошових коштів, зокрема, на придбання нерухомого майна, незважаючи на заборгованість за договорами поставки.

Так, за МППФ ЕРІДОН станом на 04.11.2015р. зареєстровано речові права на нерухоме майно, в тому числі на підставі права власності:

- об'єкт нерухомого майна Чубовський п/склад, загальною площею 59, 3 кв.м., придбаний відповідачем-1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 630, виданий 07.10.2015р.;

- об'єкт нерухомого майна комплекс, загальною площею 1 390, 2 кв.м., придбаний відповідачем-1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1078, виданий 26.03.2015р.;

- об'єкт нерухомого майна адміністративно-виробнича будівля, будівля цеху, будівля складського приміщення, загальною площею 1 513, 6 кв.м., придбаний відповідачем-1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 289, виданий 16.04.2015р.

Придбання відповідачем-1 нерухомих об'єктів призводить до витрачання належних йому грошових коштів, або до збільшення власних зобов'язань перед третіми особами.

Судом першої інстанції враховано відображену у довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію (арк. довідки 9; 23, 24; 39), яка дає підстави припустити, що відповідач-1 має непогашену заборгованість за договорами поворотної фінансової допомоги перед третіми особами, виконання яких було забезпечено іпотечними договорами.

Так, з даних довідки вбачається інформація щодо забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань за договорами:

1) іпотечний договір №3/Е від 03.10.2014р., де іпотекодержателем є товариство з обмеженою відповідальністю Монсанто Насіння, іпотекодавцем - приватне сільськогосподарське підприємство Україна; сума основного зобовязання 1 000 000 000, 00 грн. (арк. 9 довідки);

2) іпотечний договір за №№ 273, 274 від 28.04.2014р., де іпотекодержателем є товариство з обмеженою відповідальністю Монсанто Насіння, іпотекодавцем - приватне сільськогосподарське підприємство Україна; сума основного зобовязання 1 000 000 000, 00 грн. (арк. 23, 24 довідки);

3) іпотечний договір №5254, 5255 від 06.12.2013р., де іпотекодержателем є Нутреко Інтернешнл ОСОБА_6, іпотекодавцем - товариство з обмеженою відповідальністю Голландський корм, сума основного зобовязання 41 289 599, 20 грн. (еквівалент 3 800 000, 00 євро) (арк. 39 довідки).

Довідка з Державного реєстру речових прав та обтяжень на нерухоме майно, що містить відповідну інформацію, є офіційним документом, видається уповноваженим органом у встановленому законодавством порядку, тому її зміст не може бути поставлений під сумнів.

Скаржником не надано доказів того, що обрані судом заходи до забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності юридичної особи, призвели до припинення господарської діяльності відповідача-1, впливають на право щодо володіння та користування майном.

Стосовно твердження скаржника про оплату в повному обсязі товару на користь ТОВ ДЕАС ТРЕЙД (первісний кредитором за договорами поставки) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що встановлено рішенням господарського суду Київської області від 25.09.2015р. по справі №911/3388/15, то посилання відповідача-1 на рішення господарського суду Київської області є передчасним, оскільки відповідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено відповідні обставини, не доказуються тільки ті обставини, що встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили. Зазначене рішення господарського суду Київської області не набрало законної сили, оскаржене в апеляційному порядку, про що повідомлено позивачем, не заперечується з боку скаржника та доказів протилежного не надано.

Щодо зауважень скаржника на той факт, що повідомлення про відступлення права вимоги МППФ ЕРІДОН не отримувало, а описи вкладення є сфальсифікованими, то повідомлення та описи вкладення, на які посилається апелянт, є доказами у справі і дані обставини підлягають з'ясуванню саме під час розгляду спору по суті.

Договори зарахування зустрічних однорідних вимог за договорами поставки є предметом спору по справі №904/10286/15 за позовом ПП ТВОЯ ЗЕМЛЯ до ТОВ ДЕАС ТРЕЙД та МППФ ЕРІДОН про визнання договорів зарахування зустрічних однорідних вимог недійсними, що розглядається господарським судом Дніпропетровської області.

Отже, до прийняття рішень по зазначених вище справах й набрання цими рішеннями законної сили твердження скаржника про оплату в повному обсязі заборгованості за отриманий відповідно до договорів поставки №Д04122014/02 від 04.12.2014р. та №Д19012015/01 від 19.01.2015р. товар є спірним.

Слід зазначити, що положеннями Господарського процесуального кодексу України та постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16 не встановлено обовязок заявника надавати підтвердження безспірності заявлених вимог на стадії вирішення питання забезпечення позову у судовому провадженні, оскільки підставою звернення позивача до суду є саме невиконання відповідачем зобовязань.

Щодо накладення арешту на грошові кошти МППФ ЕРІДОН на загальну суму заборгованості одночасно на 25 банківських рахунках, то як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали арешт було накладено судом на кошти в межах суми стягнення, а саме, в сумі 39 960 217, 11 грн. Той факт, що в рамках виконавчого провадження заблоковано на рахунках суму коштів, яка перевищує суму фактичної заборгованості, не може бути підставою скасування застосованих заходів забезпечення позову, оскільки такі обставини стали наслідком дій Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, тоді як законодавством передбачена можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до вищестоящої посадової особи або до суду в порядку, встановленому законом.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

З огляду на визначені процесуальним законом підстави для забезпечення позову, враховуючи, що позовні вимоги мають майновий характер та їх розмір достатньо суттєвий, заявлені заходи до забезпечення позову є адекватними позовним вимогам, спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Проте, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказано, що вона підлягає негайному виконанню.

В п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України роз'яснено, що згідно із статтями 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вживає заходів до забезпечення позову шляхом винесення відповідної ухвали. У п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України Про виконавче провадження зазначено, що виконавчим документом є, зокрема, ухвали судів у господарських справах у випадках, передбачених законом. Отже, ухвала господарського суду про вжиття будь-якого заходу забезпечення позову, включаючи накладання арешту на майно або кошти, підлягає виконанню органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень відповідно до вимог статей 2, 3, 5 і 17 Закону України Про виконавче провадження, а наказ при цьому не видається. Така ухвала має відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у ст. 18 Закону України Про виконавче провадження (в тому числі містити строк пред'явлення її до виконання).

За змістом ч. 3 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження негайному виконанню підлягають рішення: 1) про стягнення аліментів, заробітної плати в межах платежів, вирахуваних за один місяць, а також про стягнення усієї суми боргу за такими виплатами, якщо рішенням передбачено її негайне стягнення; 2) про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника; 3) в інших випадках, якщо негайне виконання передбачено законом і про це зазначено у виконавчому документі.

З аналізу наведеної норми не вбачається, що ухвала суду про накладення арешту на грошові кошти підлягає негайному виконанню, чого не врахував суд першої інстанції, зазначивши про її негайне виконання.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково визначив оскаржувану ухвалу такою, що підлягає негайному виконанню, а тому ухвала господарського суду підлягає зміні, шляхом виключення з п. 3 резолютивної частини ухвали слова негайному.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу малого приватного підприємства фірми ЕРІДОН, с.Княжичі, Київська область залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15 змінити, виключивши з пункту 3 резолютивної частини ухвали слово негайному.

В іншій частині ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2015р. у справі №904/10469/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А.Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складений 01.02.2016р.)