ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 907/491/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Закарпатської обласної федерації з тенісу, м. Ужгород, вх. №01-05/6000/15 від 18.12.2015 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 року

у справі № 907/491/15

за позовом: прокурора м. Ужгорода

до відповідача 1: Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "МІК", с.Нижнє Солотвино, Ужгородський район

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Закарпатської обласної федерації з тенісу, м. Ужгород,

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_2, м.Київ

про: визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки

За участю представників сторін:

від позивача: Мильничук Ю.І. -прокурор, службове посвідчення №006924 від 01.10.12 року;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

третя особа 1: не з'явився;

третя особа 2: не з'явився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 року у справі №907/491/15 (головуючий суддя Васьковський О.В., судді Кривка В.П., Мокану В.В.) у позовних вимогах прокурора м. Ужгорода , до відповідача 1 Ужгородської міської ради, до відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю "МІК", за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 Закарпатської обласної федерації з тенісу, за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 громадянин ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 року у справі №907/491/15, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Закарпатська обласна федерація з тенісу, м. Ужгород, - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається про те, що суд першої інстанції не врахував, що за спірною адресою розміщується спортивний об'єкт - тенісні корти із побутовими приміщеннями. Однак, не дивлячись на зазначену інформацію про спортивний об'єкт (тенісні корти) по АДРЕСА_1 у пункті 1 рішення IV сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.03.2007 р. № 260 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» вирішено продати у власність ТзОВ «МІК» земельну ділянку площею 600 м2 по АДРЕСА_1 для обслуговування цілісного майнового комплексу, не конкретизуючи про те, що ця земельна ділянка знаходиться під спортивним комплексом (тенісними кортами). Ужгородська міська рада, в порушення вимог ст.ст. 2,4,32 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 1,20,21,50,52 Земельного кодексу України, ст. 40 Закону України «Про фізичну культуру і спорт», ст.ст. 14,49 Конституції України навмисно змінила категорію цієї земельної ділянки, перевела її із земель рекреаційного призначення у землі житлової та громадської забудови, правовий статус яких суттєво відрізняється.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 р. у справі №907/491/15 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2015р. справу № 907/491/15 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2015 р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 12.01.2016 р..

Згідно розпорядження голови Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 року, у зв'язку із перебуванням судді Желіка М.Б. у відпустці, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 907/491/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Данко Л.С..

Ухвалою суду від 12.01.2016 року розгляд справи відкладався з підстав, наведених у ній.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року, у зв'язку із зайнятістю судді Данко Л.С. у складі іншої судової колегії, внесено зміни у склад судової колегії по справі № 907/491/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Костів Т.С., судді Марко Р.І. та Желік М.Б..

В судове засідання 26.01.2015 року з'явився прокурор, надав усні пояснення по суті справи.

Представники відповідачів 1,2, апелянта, та третьої особи 1 в судове засідання 26.01.2015 року не з'явились причин неявки суду не повідомили.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/15/16 від 04.01.2016 року), дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 03.12.1999 року Президією Закарпатської обласної організації спортивного товариства профспілок "Україна" розглянувши клопотання ТОВ "МІК" про передачу на баланс товариства тенісних кортів з подальшою матеріальною компенсацією обласній раді СТП "Україна" їх балансової вартості з боку ТОВ "МІК" прийнято постанову №4 "Про подальше використання тенісних кортів", якою задоволено вказане клопотання ТОВ "МІК" про оформлення договору купівлі-продажу тенісних кортів. Вказана постанова прийнята враховуючи те, що ТОВ "МІК" проведено значну роботу по розвитку та зміцненню матеріальної бази тенісних кортів, що в свою чергу, в подальшому, дозволить проводити на цьому об'єкті не тільки міські та обласні, але й республіканські та міжнародні змагання з тенісу, а обласна рада СТП "Україна" знаходиться у важкому матеріальному становищі і не може компенсувати ТОВ "МІК" затрачені кошти, або самостійно утримувати даний об'єкт.

Згідно договору купівлі-продажу від 07.12.1999 року Закарпатською обласною організацією спортивного товариства профспілок "Україна" (продавець) продано та передано у власність відповідача 2 об'єкт купівлі-продажу - спортивно-господарський об'єкт, розташований на земельній ділянці площею 6152 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1, включаючий до себе будівлі та споруди згідно інвентарної справи №5246, реєстровий №к1136, який є власністю продавця на підставі Постанови Президії Закарпатської обласної організації спортивного товариства профспілок "Україна" №3 від 27.12.1996 року (реєстраційне посвідчення на будинковолодіння, яке належить державним, кооперативним, громадським установам, підприємствам та організаціям, від 15.12.1997 року).

Відповідно до п. 2.2.1 вказаного договору купівлі-продажу від 07.12.1999 року (покупець) взяв на себе зобов'язання прийняти об'єкт купівлі-продажу на умовах цього договору у власність та використовувати його за прямим призначенням.

Актом прийому-передачі від 09.12.1999 року, комісією підтверджено факт приймання-передачі об'єкта тенісних кортів АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 07.12.1999 року, укладеного між Закарпатською обласною організацією спортивного товариства профспілок "Україна" та ТОВ "МІК"; факт передачі основних засобів, малоцінного інвентаря та технічної документації.

10.12.1999 року між Закарпатською обласною організацією спортивного товариства профспілок "Україна" та ТОВ "МІК" укладено договір про подальше використання тенісних кортів "ІНФОРМАЦІЯ_1" АДРЕСА_1, у зв'язку з вступом в силу дії договору від 07.12.1999 року.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено зобов'язання ТОВ "МІК" як нового власника тенісних кортів, зокрема: продовжити і в подальшому роботу по зміцненню та розвитку матеріальної бази вищевказаного спортивно-господарського об'єкту; не робити ніяких спроб і намагань по перепрофілюванню тенісних кортів під будь-який інший господарський об'єкт; надавати безкоштовно в розпорядження облради СТП "Україна" та галузевих обкомів профспілок тенісні корти відповідно до узгодженого щорічного календарного плану спортивно-масових заходів 20/днів у році для подальшого розвитку фізкультури та спорту в колективах фізкультури товариства тощо.

Згідно п.2.17 рішення ХХІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 21.06.2000 року "Про надання та приватизацію земельних ділянок" відповідачу 2 надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,60 га під спортивним комплексом по АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 04.12.1999 року (ст.30 ЗК України). Державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_3, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №310 від 16.01.2001 року, посвідчено право постійного користування землею відповідача 2, яке виникло на підставі рішення ХХІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 21.06.2000 року, яким землю надано у постійне користування під спортивним комплексом по АДРЕСА_1

Згідно матеріалів інвентарної справи №5246 на об'єкт "тенісні корти" здійснено упорядкування поштової адреси: АДРЕСА_1 на адресу: АДРЕСА_1.

Згідно довідки Управління архітектури та містобудування від 25.10.2004 року №1056 спортивно-господарський об'єкт, придбаний згідно договору купівлі-продажу б/н від 07.12.1999 р. згідно діючого адресного плану знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням ІV сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.03.2007 року №260 "Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу" відповідачем 1 вирішено продати у власність відповідачу 2 земельну ділянку площею 6000 м.кв. по АДРЕСА_1 для обслуговування цілісного майнового комплексу та доручено Управлінню майном міста укласти від імені міської ради договір купівлі-продажу вищезгаданої земельної ділянки.

16.07.2007 року між відповідачем 1 (продавець) та відповідачем 2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки №1873, посвідчений приватним нотаріусом Єгер Н.Д., згідно п.1.1 якого, продавець на підставі рішення Ужгородської міської ради IV сесії V скликання від 15.03.2007 року №260 передав у власність за плату, а покупець прийняв у власність та оплатив вартість земельної ділянки з усіма обтяженнями, обмеженнями і сервітутами, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 6000 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Категорія земель, до якої належить, вказана вище земельна ділянка - б) землі житлової та громадської забудови ; функціональне призначення - 1.11.65 - іншої комерційної діяльності; фактичне використання - обслуговування цілісного майнового комплексу (п.1.2 договору).

Згідно п.1.5 вказаного договору продавець гарантував, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору, входить до категорії земель, що можуть бути приватизовані відповідно до законодавства України, вільна від будь-яких прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець та покупець не могли не знати, знаходиться під забороною (арештом), а також в заставі не перебуває, судового спору щодо неї, а також прав третіх осіб як в межах, так і за межами України немає.

Право власності ТОВ "МІК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,60 га, яка надана для обслуговування цілісного майнового комплексу та яке виникло на підставі укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки №1873 від 16.07.2007 року посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку від 01.10.2007 року серія НОМЕР_2.

Згідно довідки КП "Ужгородське БТІ" від 02.07.2007 року №2711 будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ "МІК" (спортивно-господарський об'єкт (тенісні корти)), загальною площею -279,00 м.кв.

Протоколом №1 зборів засновників ТОВ "МІК" від 06.03.12 оформлено рішення зборів засновників ТОВ "МІК" щодо виходу зі складу товариства засновника - ОСОБА_2 та передачу йому належної частки у статутному фонді товариства у розмірі 623500,00 грн., тобто 87,08% від розміру статутного фонду за рахунок товариства в натурі, а саме: земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,60 га, залишкова балансова вартість 468,6 тис.грн.; будівлі - спортивно-господарський об'єкт (тенісні корти), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, залишкова балансова вартість 34,8 тис. грн..; незавершеного будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, вартістю -193,2 тис.грн.

Актом №1 прийому-передачі земельної ділянки від 07.03.12 підтверджено факт передачі власником ТОВ "МІК" - ОСОБА_6 та директором ТОВ "МІК" - ОСОБА_7 та прийняття ОСОБА_2 частини майна ТОВ "МІК", а саме: земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,60 га, яка надана для обслуговування цілісного майнового комплексу (державний акт на право власності на земельну ділянку від 01.10.2007 року серія НОМЕР_2). Вказану земельну ділянку передано разом з розташованою на ній нерухомістю, перерахованою в протоколі №1 зборів засновників ТОВ "МІК" від 06.03.12.

Листом №91/03-18 від 29.01.15 відповідач 1 на запит прокурора повідомив, що згідно рішення ХХІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 21.06.2000 року "Про надання та приватизацію земельних ділянок" визначено, що відповідачу 2 надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,60 га під спортивним комплексом; згідно рішення ІV сесії V скликання Ужгородської міської ради від 15.03.2007 року №260 "Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу" дана земельна ділянка була викуплена.

Листом Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області №04/3322 від 22.08.14 на лист прокуратури Закарпатської області надано інформацію, зокрема вказано наступне: земельна ділянка на час набуття права власності ТОВ "МІК" на нерухоме майно відносилася до земель населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів), а її використання мало здійснюватися товариством відповідно до проекту планування та забудови міста і плану земельно-господарського устрою (ч.6 ст.63 ЗК України).

Згідно з п.4 Порядку складання плану земельно-господарського устрою населеного пункту, затвердженого наказом Держкомзему України від 24.09.1993 року №158/61 (діяв на час виникнення спірних правовідносин), в плані земельно-господарського устрою, який у відповідності призначенням територій населеного пункту, визначених його генеральним планом, здійснюється розподіл земельних ділянок на: землі житлової та громадської забудови; землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення; землі природоохоронних, оздоровчих, рекреаційних та історико-культурних об'єктів; землі комунального господарства; землі водогосподарського, лісогосподарського використання; землі сільськогосподарського використання; землі загального користування.

Відповідно до викопіювання із генерального плану м.Ужгорода, затвердженого рішенням ХХІХ сесії ІV скликання Ужгородської міської ради від 04.06.2004 року №313, наданого КП "Архітектурно-планувального бюро" листом від 30.07.14 №289, земельну ділянку, яка перебувала у користуванні ТОВ "МІК", а у подальшому набута товариством у власність і на якій розміщено у т.ч. тенісні корти, за здійсненим розподілом, не віднесено до земель на яких розміщено оздоровчі чи рекреаційні об'єкти. Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області вказала, що за відсутності інформації щодо переведення у встановленому порядку ст.2 ЗК України даної земельної ділянки з категорії земель населеного пункту в будь-яку іншу категорію, у тому числі до категорії земель оздоровчого або рекреаційного призначення, використання такої земельної ділянки здійснювалося ТОВ "МІК" відповідно до ст.63 ЗК України, згідно з генеральним планом забудови міста Ужгорода. Чинний ЗК України у редакції у т.ч. і на час викупу ТОВ "МІК" земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні, не виділяє землі населених пунктів як окрему категорію земель; в окрему категорію виділено землі житлової та громадської забудови, до якої фактично були віднесені землі згідно із діючими матеріалами планів земельно-господарського устрою або генеральних планів населених планів населених пунктів на час набрання чинності діючого ЗК України.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 від 22.06.15 спірна земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Закарпатська область, АДРЕСА_1, площею 0,6000 га за цільовим призначенням - 03.14 та відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. Спірна земельна ділянка належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_2. Документ, що посвідчує право власності - державний акт від 01.10.2007 року ЯД534305.

Зазначені обставини були повно і належно встановлені судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить доказів зворотнього.

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно приписів ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.19 Земельного кодексу України (у редакції на момент прийняття спірного рішення) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ч.1 ст.20 ЗК України).

У відповідності до ст.21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема для: визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Кожна категорія земель, що встановлені в ч.1 ст.19 ЗК України має узагальнене цільове призначення. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами функціонального призначення в межах такої категорії.

Так, Українським класифікатором цільового використання землі, затвердженим листом Держкомзему України від 24 квітня 1998 року №14-1-7/1205 до земель населених пунктів віднесені зокрема і землі рекреаційного призначення (п.1.17, п.п. 4.3).

Згідно з ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (ч.1 ст.39 ЗК України).

Положенням ст.50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації (ст.51 ЗК України). Вказана норма кореспондується зі ст.40 Закону України "Про фізичну культуру і спорт", відповідно до якої Земельні ділянки, на яких розташовані фізкультурно-оздоровчі та спортивні споруди, належать до земель рекреаційного призначення. Нормами ст.52 ЗК України визначено, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності; на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель; порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Однак, Управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області (лист №10-709-0.3-5046/2-15 від 29.05.15) повідомило, що земельна ділянка (НОМЕР_1) відповідно до Державного акту на право користування землею серії НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №310 перебувала на праві постійного користування ТОВ "МІК" під спортивним комплексом по АДРЕСА_1. Відповідно до форми державної статистичної звітності №6-зем "Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності" земельна ділянка по АДРЕСА_1 урахована у графі 34-дані про забудовані землі; у графі 43-дані про землі громадського призначення, в які включено землі, які використовують для державного управління (включно-для оборонних потреб), освіти, охорони здоров'я, спорту та соціальної допомоги, колективних, громадських та особистих послуг, екстериторіальної діяльності.

Станом на момент прийняття спірного рішення та укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки спірна земельна ділянка за цільовим призначенням належала до земель населених пунктів - категорія 1 цільового призначення, в перелік яких входять як землі фізичної культури та спорту - 1.12.7, іншої комерційної діяльності - 1.11.6, рекреаційного призначення - 1.17. Таким чином, на підставі спірного рішення міської ради та укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювалось. Згідно технічної документації із землеустрою станом на 2007 рік, наданої для проведення експертної грошової оцінки, звіт про яку складено ТОВ "Земля-Карпат" 12.02.2007 року, спірна земельна ділянка надана для обслуговування цілісного майнового комплексу

Як вбачається з даних інвентарної справи №5246 реєстр. №1136 об'єкт - тенісні корти, місцезнаходження: АДРЕСА_1 знаходяться на спірній земельній ділянці. Згідно даних кадастрової справи на земельну ділянку тенісних кортів, яка розташована за адресою: Закарпатська область, АДРЕСА_1, площею 0,6000 га та технічного паспорта станом на 2007 рік вказана земельна ділянка віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови; сучасне використання земельної ділянки - обслуговування цілісного майнового комплексу; функціональне використання земельної ділянки - іншої комерційної діяльності - 1.11.6. Пунктом 2.17 рішення ХХІІ сесії ІІІ скликання Ужгородської міської ради від 21.06.2000 року "Про надання та приватизацію земельних ділянок" визначено, що відповідачу 2 надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,60 га під спортивним комплексом по АДРЕСА_1. Cпірним рішення вирішено продати у власність відповідачу 2 земельну ділянку площею 6000 м.кв. по АДРЕСА_1 для обслуговування цілісного майнового комплексу, що не суперечить цільовому призначенню спірної земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. Наявними у справі матеріалами та доказами підтверджено, що правовий статус спірної земельної ділянки при прийнятті спірного рішення не змінювався.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Такі підстави не були доведені і матеріалами апеляційної скарги не спростовуються.

За приписами ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним з підстав передбачених законом. Підставою для визнання судом недійсності правочину за змістом ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього ж кодексу. Ці обставини також не знайшли підтвердження доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 р. у справі № 907/491/15 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Закарпатської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Закарпатської обласної федерації з тенісу, м. Ужгород, вх. №01-05/6000/15 від 18.12.2015 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області від 27.11.2015 р. у справі № 907/491/15 залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Закарпатської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 01.02.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.