ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" лютого 2016 р. Справа № 903/113/15

Господарський суд Волинської області під головуванням судді Пахолюк В.А., розглянувши заяву ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом Приватного підприємства Л Транс, м. Луцьк

до Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі філії Луцький райавтодор, с.Городище, Луцький район

про стягнення 1 344 270, 54 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1 провідний юрисконсульт, довіреність № 74 від 15.10.2014 р.

від стягувача: ОСОБА_2 представник, дов. від 28.01.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», звертаючись в суд з заявою, просить розстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.04.2015 р. у справі № 903/113/15 на 24 календарних місяці, шляхом щомісячної сплати коштів у такий спосіб: з лютого 2016 р. по січень 2018 р. в сумі 56 011, 27 грн., лютий 2018 р. 56 011, 33 грн. борг та 26 885, 41 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Заяву обґрунтовує тим, що на даний час криза неплатежів дебіторів призвела до надзвичайно складного фінансового стану ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України».

Оскільки ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» є єдиним підприємством, що здійснює експлуатаційне утримання доріг Волинської області, стабільна робота його має величезне значення як для учасників дорожнього руху, так і для держави загалом.

Крім того, звертає увагу на те, що рахунки ДП «Волинський облавтодор» арештовані ДВС, що виключає можливість сплати боргу згідно рішення суду.

Підтверджує зазначені обставини копією Статуту, постановою державного виконавця ВП №35551978 від 24.03.2014 р. про арешт коштів боржника, довідкою ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК № 9-2/43 від 22.01.2015 р. про заборгованість.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. На підставі клопотання від 01.02.2016 р. (вх.. № 01-54/848/16) до матеріалів справи долучає: копію консолідованого звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень-грудень 2015 р., копію консолідованого балансу (звіт про фінансовий стан) на 30.12.2015 р., копію звіту з праці за січень-грудень 2015 р.

Новий стягувач ПП «Волиньспецекспорт», котрим на підставі ухвали господарського суду Волинської області від 25.11.2015 р. замінено сторону стягувача по справі № 903/113/15 ПП «Л Транс» у відзиві на заяву (вх.. № 01-54/785/16 від 29.01.2016 р.) просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на наступне.

Наведені заявником в заяві підстави для розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Окрім довідки самого ж боржника про заборгованість, до матеріалів справи не додано жодного доказу перебування підприємства в тяжкому матеріальному стані, що може бути підтверджено зокрема консолідованим звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 року, та консолідованим балансом (звіт про фінансовий стан) на 2015 року. Долучена до заяви довідка свідчить про фінансовий стан підприємства лише станом на листопад-грудень 2015 року, а не на час розгляду справи.

До матеріалів справи не додано доказів перебування під арештом усіх відкритих банківських розрахункових рахунків боржника та його філій, а постанова про арешт коштів боржника ДВС, додана до заяви, не є безумовним свідченням вказаного, оскільки за наявною у нас інформацією, вказаний арешт скасований.

До матеріалів справи не додано доказів руху коштів по всім відкритим банківським розрахунковим рахункам боржника та його філій в період здійснення виконавчого провадження, що може свідчити про недобросовісність останнього.

При цьому заявник не обгрунтував належними доказами зв'язку своєї збитковості із неможливістю сплатити борг по даній справі, відсутні докази, що підтверджують можливість щомісячного надходження на його рахунки коштів необхідних для виконання рішення протягом терміну розстрочки.

Крім того, необхідно брати до уваги майнові інтереси обох сторін, тобто як боржника так і стягувача. Спірна заборгованість виникла ще в 2013 році. Річні індекси інфляції за вказаний період становили за 2013 р. 100,5 %, за 2014 р. 124,9%, за 2015 143,3%. Боржник навіть частково не погашав наявну заборгованість. Розстрочення суми заборгованості призведе до порушення балансу інтересів сторін у справі.

На думку стягувача, заява боржника про розстрочення виконання судового рішення спрямована на унеможливлення порушення провадження по справі № 903/1341/15 за заявою приватного підприємства "Волиньспецекспорт" про визнання банкрутом ДП "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", яка призначена до розгляду на 23.02.16.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, відносно боржника ДП "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" відкриті та на даний час численні незавершені виконавчі провадження, що ставить під сумнів намір боржника виконувати судове рішення в майбутньому.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали по справі, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Волинської області від 20.04.2015 р., яке на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р. у справі № 903/113/15 набрало законної сили, стягнуто з Дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Луцький райавтодор" на користь Приватного підприємства "Л "Транс" 1 344 270, 54 грн., в т.ч. 954 209, 23 грн. заборгованості, 62 023, 60 грн. пені, 283 300, 63 грн. інфляційних втрат, 44 737, 08 грн. - 3% річних та 26 885, 41 грн. витрат пов'язаних з оплатою судового збору.

На примусове виконання зазначеного рішення господарським судом Волинської області видано наказ № 903/113/15-1 від 27.08.2015 р.

Відділом ДВС Луцького РУЮ 18.09.2015 р. на виконання наказу № 903/113/15-1 від 27.08.2015 р. відкрито виконавче провадження №48746635, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження №49038443.

На підставі ухвали господарського суду Волинської області від 25.11.2015 р. замінено сторону у виконавчому провадженні №48746635 щодо виконання наказу господарського суду Волинської області від 27.08.2015 р. № 903/113/15-1 стягувача по справі ПП «Л Транс» на нового стягувача ПП «Волиньспецекспорт».

Постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 10.12.2015р. замінено сторону виконавчого провадження №48746635 новим стягувачем: ПП «Волиньспецекспорт».

22.01.2016 р. ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» звернувся в суд з заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.04.2015 р. у справі № 903/113/15 на 24 календарних місяці, шляхом щомісячної сплати коштів у такий спосіб: з лютого 2016 р. по січень 2018 р. в сумі 56 011, 27 грн., лютий 2018 р. 56 011, 33 грн. борг та 26 885, 41 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Заяву боржник обґрунтовує тим, що на даний час підприємство перебуває у складному фінансовому становищі, що ускладнює виконання рішення суду.

На підтвердження вказаних обставин заявник долучив до заяви постанову державного виконавця ВП №35551978 від 24.03.2014 р. про арешт коштів боржника, довідку ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК № 9-2/43 від 22.01.2015 р. про заборгованість, копію Статуту, копію консолідованого звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень-грудень 2015 р., копію консолідованого балансу (звіт про фінансовий стан) на 30.12.2015 р., копію звіту з праці за січень-грудень 2015 р.

Як встановлено судом, на виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.04.2015 р. у справі № 903/113/15 боржником погашення боргу не здійснювалось.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представника заявника (боржника) та стягувача, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви. При цьому виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В рішенні Конституційного Суду від 26.06.2013, № 5-рп/2013 "У справі за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі.

Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Відповідно п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 7.6. згаданої постанови пленуму Вищого Господарського суду України передбачено, що частина третя статті 121 Господарського процесуального кодексу України вимагає від господарського суду винесення ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку його виконання. Відповідна ухвала може бути оскаржена в апеляційному та в касаційному порядку. За відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, виходячи із зазначеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Встановлення та підтвердження факту наявності виключних обставин, на які посилається заявник, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо впливають на можливість виконання рішення суду останнім у момент звернення рішення до виконання.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено судом, що подаючи заяву про розстрочку виконання рішення, заявником не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні вимог ст.ст. 34, 36 ГПК України в підтвердження неможливості або складності процедури виконання рішення господарського суду, не наведено обставин винятковості, які могли б слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Наведені заявником в заяві підстави для розстрочки виконання судового рішення, зокрема, тяжке фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Судом враховано матеріальні інтереси обох сторін та їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, що встановлено рішенням суду, те, що заявником не надано доказів часткового погашення боргу чи інших доказів наявності підстав для розстрочення рішення суду.

Доводи, що наведені заявником та докази, що надано на їх підтвердження, які оцінені судом у сукупності, не достатні для висновку про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду і даний випадок не може розцінюватись як винятковий

При цьому, суд констатує, що боржник не здійснив юридично значимих дій, які б свідчили про наміри виконати рішення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.04.2015 р. у справі № 903/113/15 у зв'язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 903/113/15 за позовом Приватного підприємства Л Транс до Дочірнього підприємства Волинський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі філії Луцький райавтодор про стягнення 1344 270, 54 грн.

Суддя В.А.Пахолюк