РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/29339/15

За позовомДержавного підприємства "Енергоринок"
до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго"
простягнення заборгованості у розмірі 371 048, 40 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: Деревинська О.М. (за довіреністю);

Від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 27.01.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державного підприємства "Енергоринок" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електроенергії № 13/212/4726/01 від 02.06.2008 в сумі 371048,40 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Ухвалою суду від 18.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29339/15, розгляд останньої призначено на 14.12.2015.

Позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 14.12.2015 в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 18.01.2016 та зобов'язано позивача надати суду банківську виписку за договором купівлі-продажу електроенергії № 14/212/4726/01 від 02.06.2008 за період з дати укладення по дату розгляду справи, довідку з зазначенням дати сплати коштів за договором купівлі-продажу електроенергії № 14/212/4726/01 від 02.06.2008 станом на дату вирішення спору та зобов'язати відповідача надати суду документи, які підтверджують зміну назви з ВАТ "Крименерго" на ПАТ "ДТЕК "Крименерго", банківські виписки за договором купівлі-продажу електроенергії № 14/212/4726/01 від 02.06.2008 за період з дати укладення по дату розгляду справи та відзив на позов в порядку статті 59 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

18.01.2016 представниками сторін подано клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Клопотання судом задоволено.

Відповідач надав письмовий відзив на позов в якому заперечив проти позовних вимог на підтвердження чого надав суду належним чином засвідчену копію сертифікату № 3363 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України від 23.02.2015 № 828/05-4 про те, що форс-мажорні обставини, які виникли з 21.05.2015, тривають і досі.

Ухвалою від 18.01.2016 в порядку ст. 69 ГПК України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів. В судовому засіданні оголошено перерву на 27.01.2016, відповідно до ст. 77 ГПК України.

Позивач, в свою чергу, на відзив відповідача підготував письмові заперечення в яких стверджує про порушення відповідачем умов договору реструктуризації в частині дотримання строків повідомлення ДП "Енергоринок" про існування його права посилатись на такі обставини, як на підставу звільнення від виконання зобов'язань за договором реструктуризації. По-друге, позивач зазначає, що наданий відповідачем сертифікат ТПП України №3363 від 23.02.2015 засвідчує настання форс-мажорних обставин на території місцезнаходження філії відповідача. Третьою підставою своїх заперечень на відзив, позивач визначає відсутність прямого причинно-наслідкового зв'язку між настанням обставин непереборної сили, зазначених у сертифікаті ТПП України із неможливістю ПАТ "ДТЕК "Крименерго" виконати зобов'язання по оплаті за договором реструктуризації саме через цю обставину.

Відповідач не заперечив явку уповноважених представників в судове засідання 27.01.2016, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2008 між Державним підприємством "Енергоринок" (позивач у справі, ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством "Крименерго" (відповідач у справі, ЕК) укладений договір №14/212/4726/01 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов'язується продавати, а відповідач - купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Згідно з п. 4.1.1 Договору повідомлення про добове (по годинах) споживання електроенергії надається ЕК електронною поштою на адресу ДПЕ до 9-ї години дня, попереднього до розрахункового.

Повідомлення про місячне (по годинах) споживання електроенергії надається ЕК електронною поштою на адресу ДПК до 25-числа місяця, попереднього до розрахункового.

У відповідності до п. 6.1 вказаного правочину оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунку із спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також інших рахунків ЕК.

Пунктом 11.6 Договору передбачено, що останній укладено на термін з 01.06.2008 по 31.12.2008. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати цей договір за один місяць до дати закінчення строку дії цього договору.

12.05.2011 р. між Державним підприємством "Енергоринок" та Публічним акціонерним товариством "Крименерго" укладено додаткову угоду №6958/02 до Договору, якою сторони визначили, що правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Відкритого акціонерного товариства "Крименерго" за спірним правочином є Публічне акціонерне товариство "Крименерго".

Відповідно до Статуту ПАТ "ДТЕК Крименерго" (нова редакція), у зв'язку з набранням чинності ЗУ "Про акціонерні товариства" Відкрите акціонерне товариство "Крименерго" перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Крименерго", яке в подальшому перейменоване у Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Крименерго" відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Крименерго" (протокол від 25 червня 2012 року).

06.07.2012 р. між Державним підприємством "Енергоринок" та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Крименерго" укладено додаткову угоду №8786/02 до вказаного правочину, за умовами якої контрагенти погодили, що правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Публічного акціонерного товариства "Крименерго" за Договором є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Крименерго".

Відповідно до п. 6.4 Договору, остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного зі спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобов'язана обов'язково вказати призначення платежу.

Якщо до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, ЕК не здійснила повну поточну оплату вартості електроенергії за розрахунковий місяць, ДПЕ надсилає до ЕК факсимільним зв'язком попередження про можливість обмеження споживання в обсязі недоплаченої ЕК в розрахунковому місяці електроенергії. Обмеження може бути застосоване ДПЕ після 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно акту від 31.12.2012 за договором №14/212/4726/01 від 02.06.2008, відповідачем куплено електроенергії в обсязі 484 915,120 тис. кВт. На загальну суму 184 883 844, 44 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками, міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що 30.09.2013 між сторонами укладений договір №65Р/02 про реструктуризацію заборгованості (договір про реструктуризацію), за умовами якого, кредитор (ДП "Енергоринок") та боржник (ПАТ "ДТЕК Крименерго") домовились в порядку та на умовах визначених договором про розстрочення погашення заборгованості (далі - реструктуризацію), що виникла у боржника перед кредитором на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01.

В розділі 2 цього договору сторони визначили умови та порядок погашення заборгованості.

Так, в п. 2.1 договору про реструктуризацію, сторони погодили, що загальна сума боргу (заборгованості), що підлягає реструктуризації за цим договором складає 29 345 220,04 грн., а саме:

- заборгованість за електричну енергію - 26 871 563, 76 грн. за договором від 02.06.2008 №14/212/4726/01 за електроенергію, у т.ч. ПДВ 4 478 593, 96 грн., яка придбана боржником у грудні 2012 року та підтверджується актом про наявність та розмір заборгованості;

- заборгованість з 3 % річних у сумі 572 033, 01 грн. за прострочення оплати коштів в сумі 26 871 561, 76 грн. за період з 15.01.2013 по 01.10.2013 та яку нараховано на підставі ст. 625 ЦК України а порушення п. 6.4 Договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01;

- пеня в сумі 1 901 623, 27 грн., яку нараховано на підставі п. 7.3.2 та за порушенні п. 6.4 Договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01.

Пунктом 2.2 договору про реструктуризацію сторони погодили, що погашення суми заборгованості за електроенергію здійснюється шляхом щомісячного перерахування грошових коштів боржником згідно графіком на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання кредитора №1 в АТ "Ощадбанк".

За порушення зобов'язання щодо оплати електричної енергії в сумі 26 871 563, 76 грн., яка придбана боржником в грудні 2012 року, боржник зобов'язаний до 31.10.2013 (включно) сплатити кредитору штраф в сумі 26 871, 56 грн., який нараховано на підставі п. 7.3.2 та за порушення п. 6.4 договору купівлі-продажу електроенергії (п. 2.3 договору про реструктуризацію).

Згідно п. 2.4 договору про реструктуризацію, сплата 3 % річних, пені та штрафу здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора №1 в АТ "Ощадбанк".

Загальний строк реструктуризації (погашення) заборгованості боржника перед кредитором за цим договором встановлюється до 31.12.2018 (включно) (п. 2.5).

Перший платіж з погашення заборгованості, що підлягає реструктуризації за цим договором повинен бути здійснений не пізніше 31.01.2014 (включно) (п. 2.6).

Кожний черговий платіж має бути здійснений боржником не пізніше останнього числа місяця в якому він (платіж) підлягає перерахуванню згідно з наведеним в п. 2.7 договору про реструктуризацію, графіком.

Відповідно до п. 5.1 договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018.

На підтвердження наявності заборгованості станом на 01.09.203 сторони підписали акт звірки взаєморозрахунків, що є додатком до договору реструктуризації.

Відповідно до п. 2.13 договору реструктуризації, протягом дії договору боржник зобов'язується здійснювати стовідсоткову поточну оплату вартості електричної енергії, купованої останнім відповідно до умов діючого договору купівлі-продажу електроенергії, повну оплату щомісячних платежів відповідно до умов цього Договору.

Проте, позивач зазначає, що починаючи з січня 2015 року боржник порушив виконання своїх зобов'язань за договором реструктуризації в частині оплати 3 % річних та пені, що підтверджується довідкою щодо виконання ПАТ "ДТЕК Крименерго" договору про реструктуризацію за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 станом на 01.10.2015.

Таким чином, позивач вказує на заборгованість у розмірі 371 048, 40 грн., з яких: 9 533, 88 грн. щомісячний платіж зі сплати 3 % річних, згідно графіку погашення, зазначеному в п. 2.7 договору реструктуризації, 31 693, 72 грн. - щомісячний платіж зі сплати пені, згідно графіку погашення, зазначеному в п. 2.7 договору реструктуризації. Прострочення відбулось за період з 01.01.2015 по 30.09.2015.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до наданого 18.01.2016 через відділ діловодства суду відзиву на позовну заяву відповідач не заперечує про свій обов'язок сплачувати грошові кошти на рахунок позивача впродовж 2014-2018 років за договором реструктуризації №65Р/02, однак зазначив, що починаючи з 21.01.2015 та на даний час існують об'єктивні незалежні від відповідача обставини, які унеможливлюють погашення вказаної заборгованості. Виникнення 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відповідач підтверджує Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 23.02.2015 №3363.

Відповідач вважає, що за умовами Договору реструктуризації він звільняється від своїх зобов'язань на час дії обставин, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, а отже, з урахуванням виникнення з 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

21.01.2015 самопроголошеною владою Республіки Крим прийняті наступні акти:

- Постанова Державної Ради № 416-1/15 (надалі - Постанова № 416-1/15) "Про внесення змін в Постанову Державної Ради Республіки Крим "Про питання управління власністю Республіки Крим";

- Наказ Міністерства палива та енергетики "Про призначення тимчасової адміністрації з управління Філією "ДТЕК Крименерго" ПАТ "ДТЕК Крименерго" № 1 від 21.01.2015;

- Положення про Тимчасову адміністрацію з управління Філією "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (додаток № 1 до наказу Мінпалива № 1 від 21.01.2015);

- Наказ Тимчасової адміністрації Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" № 1 від 21.01.2015 "Про відсторонення від роботи".

21.01.2015 приміщення та майно Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та всіх структурних підрозділів ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" захоплені групою озброєних людей, адміністрація Філії була в примусовому порядку усунута від виконання своїх обов'язків, робітникам повідомлено про націоналізацію ПАТ "ДТЕК Крименерго", повідомлено компанії про передачу майна ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у господарське відання Державного унітарного підприємства республіки Крим "КРИМЕНЕРГО".

Таким чином відповідач стверджує, що з 21.01.2015 відсутні умови для виконання господарських зобов'язань, а саме: можливість здійснення господарської діяльності та отримання прибутку, доступ до первинної та договірної документації, а також банківських рахунків, на яких обліковуються обігові кошти, отримані від здійснення господарської діяльності.

Позивач вважає, що відповідачем не доведено, що порушення ним Договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а рівно відповідачем не доведено відсутність його вини в порушенні умов Договору. Так, позивач вказує, що про настання обставин непереборної сили за Договором ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" сповістило ДПЗД "Укрінтеренерго" відповідним повідомленням від 30.04.2015 № 00041, яке надійшло на адресу позивача 05.05.2015 разом з сертифікатом № 3363 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати від 23.02.2015 (далі - сертифікат ТПП). Таким чином, враховуючи, що відповідно до згаданого сертифікату ТПП датою настання форс-мажорних обставин вказано 21.01.2015, сам сертифікат видано 23.02.2015, а повідомлено відповідачем позивача про настання обставин непереборної сили лише 30.04.2015, то відповідно до пп. 4.3 та 4.5 Договору ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" позбавлено права посилатися на засвідчену сертифікатом ТПП обставину, як на підставу, що звільняє його від відповідальності за невиконання умов Договору.

Відповідно до даних наведених у сертифікаті ТПП України від 23.02.2015 №3363, має місце засвідчення форс-мажорних обставин за місцезнаходженням філії ПАТ "ДТЕК Крименерго", зокрема, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Госпринського, 9) та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим.

Однак, позивач стверджує, що договір про реструктуризацію заборгованості укладений з юридичною особою ПАТ "ДТЕК Крименерго", а обставини форс-мажору мали місце на території місцезнаходження філії відповідача, тому відповідач не позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність, в тому числі, здійснювати розрахунки та виконувати зобов'язання.

Крім цього, позивач наполягає на тому, що відсутній прямий причинно-наслідковий зв'язок між настанням непереборної сили, зазначених в сертифікаті ТПП України №3363 із неможливістю виконати зобов'язання по оплаті за договором реструктуризації саме через цю обставину.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами частини 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за заборгованість, що виникла на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01, позивачем були нараховані, в тому числі, пеня і 3 % про розстрочення їх погашення за графіком сторони домовились шляхом укладення договору №65Р/02 від 30.09.2013 про реструктуризацію заборгованості, яка повинна бути сплачена протягом 2014-2018 роки.

З розшифровки банківської виписки ДП "Енергоринок" по рахунку №1 за період з 30.09.2013 по 01.12.2015, вбачається, що відповідач здійснював останні перерахування чергового платежу 3 % річних та пені - 26.12.2014.

Тобто, твердження позивача про те, що боржник починаючи з січня 2015 року порушив свої зобов'язання за договором реструктуризації, судом визнані обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором реструктуризації з погашення 3 % річних у розмірі 85 804,92 грн. (9 533, 88 грн. * 9 місяців з 01.01.2015 по 30.09.2015) та з погашення пені - 285 243, 48 грн. (31 693, 72 грн. * 9 місяців з 01.01.2015 по 30.09.2015), всього - 371 048, 40 грн.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов'язань за Договором реструктуризації в частині оплати 3 % річних та пені за період з 01.01.2015 по 30.09.2015. Відповідач суду не надав доказів сплати вказаних коштів на цей період у розмірі 371 048, 40 грн., які відповідач зобов'язувався сплачувати не пізніше останнього числа місяця в якому він підлягає перерахуванню згідно графіку наведеному в п. 2.7 договору реструктуризації.

Доказів погашення заборгованості заявленої до стягнення відповідач суду не надав, тому позовні вимоги судом визнані доведеними документально та обґрунтованими.

Водночас по матеріалам справи судом встановлено, що сертифікатом Торгово-промислової палати України № 3363 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 23.02.2015 № 828/05-4 (далі - сертифікат ТТП) засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9, всі структурні підрозділи), та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим, - Публічному акціонерному товариству "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" щодо зобов'язання за Договором № 65Р/02 від 30.09.2013 про реструктуризацію заборгованості, що виникла на підставі договору купівлі-продажу електроенергії від 02.06.2008 №14/212/4726/01, які унеможливили його виконання в зазначений термін: період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: з 21 січня 2015 року, дата закінчення: тривають, дату встановити неможливо.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони узгодили, що у випадку виникнення обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин.

Сторони погодили, що непереборною силою визначаються наступні події: війна і військові дії, повстання, мобілізація, блокада, епідемії, пожежа, вибухи, аварії на транспорті і стихійні лиха, акти органів влади, що мають вплив на виконання зобов'язань сторін і всі інші подібні події й обставини.

Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників), згідно ч. 3 ст. 14 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні".

Крім того, Торгово-промислова палата здійснює виконання інших завдань, передбачених її статутом (частина друга ст. 3 цього Закону).

Відповідно до положень ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні", торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, сертифікат № 3363 від 23.02.2015 виданий Торгово-промисловою палатою України є належним доказом, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), однак зазначений доказ оцінюється судом в сукупності з іншими доказами та обставинами по справі.

Згідно з п. 4.3 договору сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов'язань за цим Договором при умовах, передбачених у п. 4.1, 4.2 даного договору, зобов'язана в термін не більше п'яти календарних днів письмово сповістити про це іншу сторону та направити належний доказ існування обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 4.4. договору настання обставин непереборної сили підтверджується уповноваженими органами відповідно до законодавства України. Належним доказом існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення, чи не надання належного доказу однією із сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов'язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов'язань (п. 4.5 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що на претензію від 08.04.2015 №01/29-4379, відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють з 21.01.2015 виконання зобов'язань за договором реструктуризації на підтвердження чого надав сертифікат ТПП України №3363 від 23.02.2015, про що свідчить лист від 30.04.2015 № 00041, який долучений до матеріалів справи.

Таким чином, повідомлення відповідачем позивача про виникнення обставин непереборної сили було здійснено з порушенням терміну, встановленого в п. 4.3 договору.

В даному випадку доведення факту настання обставин непереборної сили не є достатніми для звільнення від виконання зобов'язання на час дії цих обставин, оскільки необхідно підтвердити їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання.

Із сертифікату ТПП України №3363 від 23.02.2015 засвідчено форс-мажорні обставини по захопленню 21.01.2015 підприємства (адміністративної будівлі за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, 9) та його майна групою озброєних осіб на території АРК. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (наданий позивачем до матеріалів справи) за адресою: АРК, м. Сімферополь, вул.. Гаспринського, 9 розрахований відокремлений підрозділ ПАТ "ДТЕК Крименерго" - філія ПАТ "ДТЕК Крименерго" (код 39228645), а юридична особа - ПАТ "ДТЕК Крименерго" з якою укладений договір реструктуризації, знаходить за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 57 (державна реєстрація змін до установчих документів в частині зміни місцезнаходження відповідача проведено 23.05.2014).

Відповідно до положень ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій (ч. 1 ст.95 ЦК України). Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч.1 ст. 96 ЦК України).

Суд також погоджується з позицією позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 218 ГПК України та ч. 1 ст. 617 ЦК України, сторона звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, а не від обов'язку його виконання, при тому, що позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за договором реструктуризації, а не штрафних санкцій нарахованих за невиконання цього зобов'язання.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Закон "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" набрав чинності 15.04.14р.

Офіційно окупація АР Крим підтверджена Україною 15 квітня 2014 року, тобто з дати набрання чинності ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", але порушення позивачем умов договору №14/212/4726/01 від 02.06.2008 відбулися значно раніше, про що свідчить договір про реструктуризацію №65Р/02 від 30.09.2013.

Заборгованість виникла за актом, купівлі-продажу електроенергії від 31.12.2012 складеним до договору №14/212/4726/01 від 02.06.2008.

За договором про реструктуризацію №65Р/02 від 30.09.2013 заборгованість виникла за електроенергію, придбану в грудні 2012 року. 3% річних включені в реструктуризовану заборгованість були нараховані за період з 15.01.2013 до 01.10.2013, пеня нарахована в 2013 році.

Виходячи з аналізу статті 263 ЦК України, статті 218 ГК України та умов договору, звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання.

Сертифікат ТПП, на який посилається відповідач, 21.01.2015, захоплення групою озброєних людей приміщення та майна Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та всіх структурних підрозділів ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", усунення адміністрації Філії була в примусовому порядку від виконання своїх обов'язків, повідомлення відповідачу про передачу майна ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у господарське відання Державного унітарного підприємства республіки Крим "КРИМЕНЕРГО" не свідчить про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за договором купівлі електроенергії та договором про реструктуризацію і не є обставинами непереборної сили (форс-мажору).

Можливі збитки відповідача внаслідок ситуації, що склалась в АР Крим, не мають ознаки надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку по зазначених договорах.

Вступаючи у договірні відносини, юридична особа несе відповідні комерційні ризики пов'язані із своєю господарською діяльністю. Місцезнаходженням відповідача - є місто Київ.

Тобто, посилання відповідача на неможливість виконання оплати чергових платежів за договором реструктуризації, відсутність доступу до рахунків в тому числі і до тих на які надходять кошти від здійснення основних видів діяльності, відсутність інших рахунків та коштів на них, не доведено належними та допустимими доказами в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України, тому суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено неможливості виконання зобов'язань за договором, у зв'язку з чим відсутні підстави для звільнення його від виконання зобов'язань за договором реструктуризації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" (01032, м. Київ, вулиця Льва Толстого, будинок 57, ) на користь Державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ) заборгованість у розмірі 371 048, 40 грн. (триста сімдесят одна тисяча сорок вісім гривень 40 коп.) та 5 565,72 грн. (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять гривень 72 коп.) судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.01.2016

Суддя І.В.Усатенко