донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.01.2016р. справа №908/5531/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Попков Д.О. Стойка О.В., Зубченко І.В.
при секретарі судового засідання Акімовій К.К.
за участю представників сторін:
від позивача: Пустова А.Л. (за довіреністю №30/2019 від 05.01.2015р.);
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від16.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.)
по справі№908/5531/15 (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомКонцерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя
про стягнення 32 874,57грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя (Позивач) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м.Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 32 874,57грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №101640 від 01.04.2015р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.) у справі №908/5531/15 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі - стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 32 874,57грн. заборгованості за договором №101640 від 01.04.2015р.

Рішення місцевого господарського суду було вмотивовано доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №101640 від 01.04.2015р.

Фізична особа - підприємця ОСОБА_6, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неповне з'ясування судом всіх обставин справи, оскільки надані Позивачем рахунки та акт прийому-передачі не мають відношення до договору №101640 від 01.04.2015р., так як вони були датовані починаючи з жовтня 2012р. по березень 2015р., тобто до укладення сторонами означеного договору, крім того, наявний в матеріалах справи лист від 13.11.2015р., направлений Позивачем на адресу Відповідача підтверджує, що за договором №101640 від 01.04.2015р. є переплата з боку останнього, а не заборгованість.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О. та суддів Стойка О.В. і Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 26.01.2016р. о 12.00год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 26.01.2016р. не з'явився, надавши клопотання про відкладання розгляду справи через невизначені підстави неможливості явки та клопотання про участь у судовому засідання і режимі відео конференції, за результатами розгляду якого апеляційним судом було винесено відповідну ухвалу. Судова колегія дійшла висновку про відхилення клопотання Скаржника відносно відкладання розгляду справи, оскільки: підстави такого відкладання не визначені і не доведені доказово; участь представника не визнана судом обов'язковою і Відповідач не обмежений в порядку ст.28 Господарського процесуального кодексу України забезпечити представництво своїх інтересів іншою особою; позиція Відповідача доведена до відома апеляційного суду безпосередньо розглядуваною апеляційною скаргою.

Представник Позивача у судовому засіданні 26.01.2016р. проти апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у наданому відзиві №356-ю від 20.01.2016р., а також представив витребувані судом додаткові документи (а.с.а.с.147-155).

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 01.04.2015р. між Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (Споживач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 101640 (а.с.а.с.25-31), відповідно до п.1.1 якого, Теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення (за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 код 35.30.1-пара та гаряча вода; постачання пари, гарячої води) (теплова енергія) Споживачу, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в розмірі та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками цього Договору, що є його невід'ємними частинами.

Додатком №1 до договору (а.с.32) сторони узгодили обсяги постачання теплової енергії Споживачу, визначивши, що опалювальними є приміщення №№1, 3, 57 за адресою: АДРЕСА_1, та встановили, що орієнтована вартість теплової енергії на опалення, що відпускається за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору становить з ПДВ - 45 051,61грн. В свою чергу, за змістом додатку №4 (а.с.36) сторонами узгоджено застосування тарифів при розрахунку за відпущену теплову енергію: у період з 01.10.2011р. по 31.12.2013р. - на рівні 925,32грн. (з ПДВ) за Гкал, а з 01.01.2014р. по 31.03.2014р. - 812,52грн. (з ПДВ) за Гкал.

Також сторонами були підписані Додатки №2 та №3 (а.с.а.с.33-35), якими було закріплено схему теплової мережі, що перебуває на балансі Споживача та умови припинення подачі теплової енергії.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

Строк дії договору був зазначений в п.10.1 Договору, яким встановлено, що він набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладення Сторонами письмової угоди про його розірвання. Умови договору застосовуються до відносин між Споживачами та Теплопостачальною організацією, які виникли до його укладення - з 01.04.2012р.

В п. 3.2.6 Договору сторони узгодили, що Споживач зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Облік споживання теплова енергія на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (п. 5.1 Договору).

В п.5.5 Договору зазначено, що при відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електронних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії визначається Теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

У разі, підключення Споживача без приладів комерційного обліку теплової енергії до центрального теплового пункту (ЦТП) з приладами комерційного обліку - від загального споживання теплової енергії, визначеної за приладами комерційного обліку ЦТП, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені за показаннями приладів комерційного обліку Споживачів, підключених до ЦТП, а решта обсягу спожитої теплової енергії розподіляється Споживачу пропорційно до його договірного максимального приєднаного теплового навантаження (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно із п. 6.3 Договору, підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію, споживач має право робити передоплату.

При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії, визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді (п. 6.5 Договору).

Відповідно до п. 6.7 Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива, буд. № 2А, тел. 224-78-68, документи за розрахунковий період:

1. Рахунок;

2. Акт приймання-передачі теплової енергії.

Теплопостачальна організація надає складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені відповідно до вимог податкового законодавства податкові документи на всю суму зобов'язань, що виникли не пізніше 10-ти календарних днів від дати виникнення податкових зобов'язань, згідно вимог Податкового кодексу України. (платникам ПДВ).

Отриманий Акт Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання (п. 6.7.1 Договору).

Пунктом 6.7.2 Договору, передбачено, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. Договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином Акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов'язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач у період з жовтня 2012р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по березень 2015р. відпустив Відповідачу теплову енергію на загальну суму 32 874,57 грн., про що були складені актами приймання-передачі (а.с.а.с.58-77) та виставленими рахунками (а.с.а.с.38-57). Приналежність Відповідачеві опалювальних приміщень у вказаний період підтверджується наявними в матеріалах справи витягами про реєстрацію права власності (а.с.а.с.97-99) і Скаржником не заперечується.

В свою чергу, фактичне здійснення опалювання означених приміщень Відповідача, які розташовані у житловому будинку та за змістом додатку №2 до договору (а.с.33), робочого проекту схеми опалення торгово-офісного приміщення (а.с.а.с.108-115) і акту від 29.07.2104р. (а.с.а.с.116-117) мають невід'ємну від житлового будинку систему опалення, також підтверджується представленими рішеннями про початок і закінчення опалювального сезону 2012-2013 років у Запоріжжі (а.с.а.с.120, 121), опалювального сезону 2013-2014 років (а.с.а.с.122-123) та опалювального сезону 2014-2015 років (а.с.а.с.124, 125), актами щодо пуску котельні в опалювальні періоди 2012-2013рр., 2013-2014рр., 2014-2015рр. (а.с.а.с.147-149), а також - актами про зняття показань приладів обліку теплової енергії в будинку, де розташовані приміщення Відповідача (а.с.а.с.150-155). Наразі, за змістом матеріалів справи Відповідач не спростовує та не оспорює факт опалення приналежних йому приміщень в розглядуваний період.

Зазначені вище рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період були направлені (а.с.а.с.78, 79) на адресу Відповідача разом із супровідним листом №4901/09-3 від 16.10.2015р. (а.с.80), який містив вимогу про сплату суми заборгованості за період з жовтня 2012р. по березень 2015р. у розмірі 32 874,57грн.

Наразі, матеріли справи не містять доказів виконання Відповідачем грошового зобов'язання з оплати спожитої теплової енергії у сумі 32 874,57грн., зважаючи на що Господарський суд Запорізької області задовольнив позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в повному обсязі, стягнувши відповідну суму заборгованості.

Разом із тим, за змістом інвентаризаційного повідомлення Позивача (а.с.96) станом на 01.11.2015р. маж місце переплата на користь Відповідача в сумі 492,69грн. з урахуванням жовтня 2015р., заборгованість за яким не має відношення до заявленого в позові періоду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного субєктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

З огляду на правову природу фактичних взаємовідносин сторін та змісту укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №101640 від 01.04.2015р., який у світлі положень ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання та користування тепловою енергією, а також відповідними нормами Господарського та Цивільного кодексів України.

Сутність заявленого позову, у даному випадку, полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання обов'язку зі сплати коштів за спожиту теплову енергію.

Скаржник наголошує на відсутності укладеного між ним та Позивачем договору у періоду формування стягуваної заборгованості, що, на його думку, знецінює доказове значення покладених в основу оскаржуваного рішення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії, датованих раніше згадуваного в них договору №101640 від 01.04.2015р.

Між тим, ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює обов'язок Споживача з щомісячного розрахунку за фактично спожиту теплову енергію безвідносно до наявності або відсутності укладеного зі споживачем договору, що узгоджується із обов'язковою до застосування в силу вимог ч.1 ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України правовою позицією Верховного Суду України щодо підстав оплати комунальних послуг, приведеною в постанові від 25.11.2014р. у справі №916/3566/13, видом яких (комунальних послуг) є теплопостачання за змістом п.1. ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Дійсно, у розумінні ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України, грошове зобов'язання може випливати і з фактичного вчинення дій (надання комунальних послуг та їх споживання, як у даному випадку), тоді як застосовані сторонами в п.10.1. договору №101640 від 01.04.2015р. положення ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України дозволяють правомірно розповсюджувати умови такого договору (зокрема - щодо оформлення актів та рахунків) і на розглядуваний період.

За будь-яких обставин, неспростований Скаржником факт споживання ним послуг Позивача з опалення у розглядуваний період з жовтня 2012р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р. та з жовтня 2014р. по березень 2015р. у сукупності із положеннями п.6.7. договору у світлі згадуваних вище положень ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», приписів ст.ст.525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України належним чином виконати грошові зобов'язання з оплати спожитих послуг.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів своєчасної сплати стягуваної заборгованості або припинення відповідних грошових зобовязань перед Позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано, а згадуване Скаржником інвентаризаційне повідомлення про наявність переплати за жовтень 2015р. не стосується розглядуваного періоду.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо порушення Відповідачем грошових зобов'язань у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України та обґрунтованістю стягнення з нього заборгованості в порядку ст.625 цього Кодексу за період з жовтня 2012р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по березень 2015р. за договором №101640 від 01.04.2015р. про купівлю-продаж теплової енергії в сумі 32874,57грн.

Оскільки будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом не встановлено, апеляційна скарга Відповідача залишається без задоволення, а переглядуване рішення - без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.) у справі №908/5531/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2015р. (повний текст підписано 21.12.2015р.) у справі №908/5531/15 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.В.Стойка

І.В. Зубченко

Надруковано 5 примірників: 1,2 - сторонам, 3- у справу, 4- ГСЗО, 5- ДАГС