ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2016 р.Справа № 916/4203/15

за позовом: Приватного малого підприємства "АЛЕС";

до відповідача: ОСОБА_1 районної державної адміністрації;

про зобовязання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю;

В засіданні суду від 14.01.2016р. було оголошено перерву по 21.01.2016р. відповідно до ст..77 ГПК України.

Суть спору: Приватне мале підприємство "АЛЕС" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2015р. суддею Гуляк Г.І. порушено провадження у справі №916/4203/15 та призначено до розгляду.

У звязку з перебуванням судді Гуляк Г.І. на лікарняному з 27.11.2015р. згідно повторного автоматичного розподілу справ господарського суду Одеської області від 02.12.2015р. на підставі розпорядження керівника апарату суду №1875 від 02.12.2015р., справу №916/4203/15 передано на розгляд судді Степанової Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2015р. справу №916/4203/15 прийнято до провадження суддею Степановою Л.В.

23.11.2015р. за вх.суду№2-6427/15 та 14.01.2016р. за вх.суду№2-184/16 відповідач звернувся до суду з клопотаннями про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 сільську раду та Одеську обласну державну адміністрацію.

Судом клопотання відхилені, оскільки відповідачем не надано обґрунтувань, яким чином рішення суду вплине на права та обовязки ОСОБА_4 сільської ради та Одеської обласної державної адміністрації.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

21.10.2003р. між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією (відповідач, Орендодавець) та Приватним малим підприємством "АЛЕС" (позивач, Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі договір) згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у короткострокову оренду терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Біляївського району Одеської області, загальною площею 9,75га згідно з викопіюванням або планом (схемою), що є невідємною частиною договору (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Земельна ділянка передається в оренду для розміщення карєру по добуванню піску. Передача земельної ділянки проводиться на підставі акту передачі-прийому в натурі, що додається до договору. Договір укладається терміном на 5 років. По закінченню терміну дії договору Орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін, про що повинен повідомити письмово Орендодавця не пізніше ніж за два місяці до його закінчення (п.п.2.1., 2.2. договору).

21.10.2003р. між сторонами підписаний акт передачі-прийому земельної ділянки, переданої в натурі у тимчасове користування.

Як зазначає позивач, у зв'язку із спливом строку дії вищевказаного договору та керуючись переважним правом наймача на укладення договору найму на новий строк директор підприємства 15.09.2008 року направив на адресу ОСОБА_1 райдержадміністрації лист з проханням поновити договір оренди земельної ділянки і змінити площу земельної ділянки з 9,75 га на 4,75 га в зв'язку з фактичним освоєнням та проведеною рекультивацією 5 га. Строк дії договору сплинув 30.10.2008р., однак письмових заперечень з боку орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору не надійшло. ПМП "АЛЕС" продовжувало користуватися земельною ділянкою на протязі листопада 2008р. на підставі договору від 21.10.2003р. та сплачувало орендну плату за земельну ділянку площею 9,75га, так як заперечень від Орендодавця не надходило. 05.12.2008р. позивач повторно звернувся до відповідача з проханням укласти договір оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені в договорі від 21.10.2003р., однак відповіді не отримав.

Позивач вказує на те, що у звязку із відсутністю заперечень відповідача, позивач продовжував використовувати земельну ділянку та сплачувати орендну плату. 02.12.2013р. ПМП "АЛЕС" направило на адресу відповідача пропозицію укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки та додало проект додаткової угоди, в якій розрахувало розмір орендної плати 14100,00грн. нарік відповідно до ст..ст.277, 278 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на той час. 29.04.2015р. ПМП "АЛЕС" звернулося до відповідача з заявою про укладення додаткової угоди. 27.05.2015р. відповідач направив на адресу ПМП "АЛЕС" лист в якому рекомендувала звернутися до Одеської обласної державної адміністрації щодо укладення договору оренди землі посилаючись на ст..122 Земельного кодексу України в новій редакції, яка передбачає передачу земельних ділянок у користування, а не на ст.33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає укладення додаткових угод при поновленні раніше укладених договорів оренди землі. 11.05.2015р. ПМП "АЛЕС" звернулося з заявою до Одеської обласної державної адміністрації у відповіді на заяву Одеська обласна державна адміністрація підтвердила правомірність посилання ПМП "АЛЕС" на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо укладення додаткової угоди, але вказала, що ПМП "АЛЕС" має намір змінити межі земельної ділянки у звязку з чим необхідно набувати в оренду земельну ділянку з урахуванням ст.ст.93, 123, 124 Земельного кодексу України. Однак ПМП "АЛЕС" не має наміру змінювати межі земельної ділянки, а користуватися земельною ділянкою площею 4,75га в межах земельної ділянки наданої в оренду відповідно до договору оренди від 21.10.2003р.

Позивач стверджує, що договір оренди землі, укладений 21.10.2003р. та зареєстрований 30.10.2003р., був пролонгований на пять років до 30.10.2008р. автоматично. Строк дії пролонгованого договору закінчився 20.10.2013р., отже 30.11.2013р. відповідач зобовязаний був укласти з ПМП "АЛЕС" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Позивач за оренду земельної ділянки площею 4.75га сплачує орендну плату у розмірі 16692,02грн. на рік з урахуванням індексації, заборгованості немає, про що свідчить надана до матеріалів справи довідка від 07.09.2015р.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та зобовязати ОСОБА_1 районну державну адміністрацію укласти з ПМП "АЛЕС" додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 4,75га строком на 5 років, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Біляївського району Одеської області за умовами проекту додаткової угоди від 2013р. зі сплатою за оренду 16692,02грн. за рік з урахуванням індексації і яка була надана ПМП "АЛЕС" у користування раніше відповідно до договору оренди земельної ділянки від 21.10.2003р.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що згідно інформації архівного відділу ОСОБА_1 районної державної адміністрації №13 від 03.11.2015р. розпоряджень ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області "Про передачу земельної ділянки ПМП "АЛЕС" за період 2002-2004р.р. на постійне зберігання до архіву не надходило. Відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Одеської області від 13.11.2015р. №14-1502-99.4-2441/15-15, згідно Книги записів реєстрації договорів оренди землі за ПМП "АЛЕС" не проводилася державна реєстрація договору оренди землі №1 від 21.10.2003р. укладеного між ПМП "АЛЕС" та ОСОБА_1 районною державною адміністрацією, а також повідомлено про те, що відсутні записи про державну реєстрацію інших договорів оренди землі з ПМП "АЛЕС", а також відсутність примірника договору оренди укладеного між ПМП "АЛЕС" та ОСОБА_1 районною державною адміністрацією. У звязку з чим право оренди у позивача за договором оренди земельної ділянки від 21.10.2003р. не виникло, оскільки відсутня державна реєстрація договору тому договір не може бути поновлений на новий строк.

Крім того, як зазначає відповідач загальна площа земельної ділянки по договору 9,75га, а вимогою позивача є укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,75га, межі земельної ділянки не встановлені в натурі на місцевості, відсутній кадастровий номер, нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проводилася. Зазначені обставини також унеможливлюють укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки оскільки суперечать чинному законодавству.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки згідно якого відповідач передав позивачу у короткострокову оренду терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Біляївського району Одеської області, загальною площею 9,75га.

21.10.2003р. між сторонами підписаний акт передачі-прийому земельної ділянки, переданої в натурі у тимчасове користування.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 21.10.2003р., позивач звернувся до відповідача з пропозицією укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки та зміни площі земельної ділянки з 9,75 га на 4,75 га в зв'язку з фактичним освоєнням та проведеною рекультивацією 5 га.

Згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Однак зі змісту додаткової угоди про поновлення терміну дії договору вбачається, що в оренду передається земельна ділянка площею 4,75га, а у договорі оренди від 21.10.2003р. ПМП "АЛЕС" була передана в оренду земельна ділянка площею 9,75га.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Крім того позивачем не надано документів, що підтверджують встановлені в натурі межі земельної ділянки площею 4,75га, не надано нормативно грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Приватного малого підприємства "АЛЕС" про зобов'язання ОСОБА_1 районної державної адміністрації Одеської області укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25 січня 2016 р.

Суддя Л.В. Степанова