ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.01.16р. Справа № 904/9615/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат", смт. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 452 032 грн. 39 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 12/155 від 27.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський крохмалепатоковий комбінат" заборгованість в розмірі 452 032 грн. 39 коп., з яких: 227 431 грн. 85 коп. - сума основного боргу, 17 132 грн. 88 коп. - пеня, 17 189 грн. 63 коп. - 3% річних, 15 920 грн. 23 коп. -7% штрафу, 174 357 грн. 81 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3.

Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3 щодо своєчасної оплати вартості спожитого природного газу у період з жовтня по грудень 2014 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що за договором від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3 комбінат у спірному періоді отримав від позивача наступні обсяги природного газу: в жовтні 2012 року - в об'ємі 11,854 тис.куб.м. на загальну суму 55 260 грн. 22 коп.; в листопаді 2012 року - в об'ємі 50,131 тис.куб.м. на загальну суму 233 697 грн. 48 коп.; в грудні 2012 року - в об'ємі 66,778 тис.куб.м. на загальну суму 311 301 грн. 41 коп. Отримані відповідачем обсяги природного газу в межах спірного договору підтверджуються відповідними актами, узгодженими з газопередавальною організацією ПАТ «Дніпропетровськгаз» (Верхньодніпровське УЕГГ), відповідно до умов технічної угоди на здійснення контролю за обліком газу від 31.08.2012р., укладеної відповідачем із ПАТ «Дніпропетровськгаз» на виконання вимог п. п. 3.1.1 спірного договору. Відповідачем у повному обсязі здійснено розрахунок за отриманий природний газ, що підтверджується платіжними дорученнями, які в загальній сумі свідчать про сплату 615 279 грн. 50 коп. Як вказує відповідач, обґрунтування позовних вимог взагалі не містять будь - яких посилань на порушення відповідачем певних вимог НПА, чи порядку розрахунку обсягів поставленого газу, чи виробленої теплової енергії, як і не міститься будь - яких посилань щодо недоліків актів, складених відповідачем в порядку п. 3.4 Договору, які не підписані позивачем. Натомість, акти приймання - передачі природного газу в редакції позивача не узгоджені жодною із сторін та свідчать про його наміри безпідставно отримати кошти та збагатитися за рахунок ПАТ «Дніпровський КПК», що порушує право власності останнього та приписи ст. 5 Господарського кодексу України, в частині визнання усіх суб'єктів права власності рівними перед законом, непорушності права приватної власності, недопущення протиправного позбавлення власності. Крім того, оплата спожитого природного газу здійснювалась відповідачем у визначені Договором строки, у звязку із чим у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій. Просив в позові відмовити.

В судове засідання 10.01.2016р. позивач явку свого повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки останній про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у попередньому судовому засіданні, про що свідчить підпис представника у повідомленні про перерву від 14.01.2016р. (т. 2, а.с. 7).

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 16.12.2015р. по 14.01.2016р.та з 14.01.2016р. по 19.01.2016р.

В порядку ст.85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2012р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 12/498-БО-3 (надалі - Договір), відповідно до умов якого, позивач зобовязався передати у власність відповідачу у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 закону України „Про засади функціонування ринку природного газу, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

За умовами п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (далі споживачі покупця).

Відповідно до п. 11.1 Договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 серпня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У пункті 2.1 Договору сторони визначили, що продавець передає покупцеві з 01.08.2012р. по 31.12.2012р. газ обсягом до 135 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): у жовтні 15, у листопаді 50, у грудні 70.

Пунктом 3.3. Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

В п. 3.4. Договору сторони угодили, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмові від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

За приписами п. 4.1 Договору кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця з урахуванням вимог наказу Мінпаливоенерго від 15.07.2010р. № 288 „Про затвердження Методики визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо субєкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, зареєстрованого в Мінюсті 11.08.2010р. за № 671/17966.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 25;

- податок на додану вартість за ставкою -20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ 366,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 884,78 грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4 661,74 грн. (п. 5.2 Договору).

За умовами п. 6.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору у період з жовтня по грудень 2012 року ПАТ „НАК Нафтогаз України здійснило постачання ПАТ „Дніпровський крохмалепатоковий комбінат природного газу у загальному обємі 180,772 тис. м. куб. на загальну суму 842 711 грн. 35 коп., з яких:

- у жовтні 2012р. в обємі 19,381 тис. куб. м. на суму 90 349 грн. 11 коп.;

- у листопаді 2012р. в обємі 64,931 тис. куб. м. на суму 302 691 грн. 18 коп.;

- у грудні 2012р. в обємі 96,460 тис. куб. м на суму 449 671 грн. 06 коп.

Однак, як вказує позивач, покупець, прийнявши газ, відмовляється оформлювати акти приймання-передачі природного газу, у звязку із чим на підтвердження факту поставки газу у зазначеному обємі позивачем до матеріалів справи надані витяг з реєстру споживачів природного газу за жовтень-грудень 2012р.; реєстри обсягів реалізації природного газу через газорозподільчі мережі ПАТ „Дніпропетровськгаз за жовтень-грудень 2012р.; податкові накладні за відповідними поставками природного газу (т. 1, а.с. 33, 34-39, 40-42).

Крім того, на підтвердження направлення на адресу відповідача актів приймання-передачі природного газу у спірному періоді для погодження з боку відповідача, позивачем надано копію листа від 28.03.2013р. № 06/495 (т.1, а.с 32)

Оскільки, відповідач за отриманий природний газ розраховувався несвоєчасно та не в повному обсязі, у нього виникла заборгованість перед позивачем за грудень 2012р. в сумі 227 431 грн. 85 коп.

Згідно п. 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

У пункті 9.3 Договору сторони узгодили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю 5 років.

За розрахунком позивача, підлягає стягненню пеня за період з 14.11.2012р. по 13.07.2013р., розрахована за кожним актом окремо, з урахуванням здійснених відповідачем проплат, у загальному розмірі 17 132 грн. 88 коп., а також штраф 7% за прострочення оплати за поставлений природний газ у грудні 2012р. в сумі 15 920 грн. 23 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача суму 174 357 грн. 81 коп., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляції за період з грудня 2012р. по червень 2013р. та суму 17 189 грн. 63 коп. 3 % річних за період з 14.11.2012р. по 17.07.2015р.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу природного газу, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 509, статей 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог надані витяг з реєстру споживачів природного газу за жовтень-грудень 2012р.; реєстри обсягів реалізації природного газу через газорозподільчі мережі ПАТ „Дніпропетровськгаз за жовтень-грудень 2012р.; податкові накладні за відповідними поставками природного газу (т. 1, а.с. 33, 34-39, 40-42).

Разом з тим, матеріали справи місять надані позивачем акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня по грудень 2012р відповідно до договору купівлі-продажу природного газу від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3, а саме:

- акт приймання-передачі природного газу (без дати) за жовтень 2012р. обсягом 11,854 тис. куб. м на суму 55 260 грн. 22 коп. (підписаний з боку відповідача та узгоджений газорозподільною організацією ПАТ „Дніпропетровськгаз; з боку позивача підпис відсутній) (т.1, а.с. 19);

- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2012р. за листопад 2012р. обсягом 50,131 тис. куб. м на суму 233 697 грн. 48 коп. (підписаний з боку відповідача та узгоджений газорозподільною організацією ПАТ „Дніпропетровськгаз; з боку позивача підпис відсутній) (т.1, а.с. 21);

- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2012р. за листопад 2012р. обсягом 64,931 тис. куб. м на суму 302 691 грн. 18 коп. (підписи з боку відповідача, газорозподільної організації ПАТ „Дніпропетровськгаз та позивача відсутні) (т.1, а.с. 23);

- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2012р. за грудень 2012р. обсягом 96,460 тис. куб. м на суму 449 671 грн. 06 коп. (підписи з боку відповідача, газорозподільної організації ПАТ „Дніпропетровськгаз та позивача відсутні) (т.1, а.с. 27);

- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2012р. за грудень 2012р. обсягом 66,778 тис. куб. м на суму 311 301 грн. 41 коп. (підписаний з боку відповідача та узгоджений газорозподільною організацією ПАТ „Дніпропетровськгаз; з боку позивача підпис відсутній) (т.1, а.с. 29).

Крім того, позивачем надані акти приймання-передачі природного газу за договорами від 28.08.2012р. № 12/369-ТЕ-3 та від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3, підписані відповідачем та газорозподільним підприємством ПАТ „Дніпропетровськгаз, якими зафіксовані обсяги природного газу, передані позивачем, протранспортовані газорозподільним підприємством та прийняті відповідачем у спірному періоді, відповідно до яких:

- у жовтні 2012р. передано 69,754 тис. куб. м природного газу, з яких 57,900 тис. куб. м для вироблення теплової енергії населенню (т. 1, а.с. 20);

- у листопаді 2012р. передано 163,978 тис. куб. м природного газу, з яких 113,847 тис. куб. м для вироблення теплової енергії населенню (т. 1, а.с. 25);

- у грудні 2012р. передано 295,100 тис. куб. м природного газу, з яких 228,322 тис. куб. м для вироблення теплової енергії населенню (т. 1, а.с. 30).

При цьому, суд зазначає, що акти приймання-передачі природного газу за період з жовтня по грудень 2012р. за спірним договором, оформлені з боку позивача та погоджені з боку газотранспортного підприємства, що направлялися відповідачу листом від 28.03.2013р. № 06/495 (т. 1, а.с. 32), матеріали справи не містять та позивачем на вимогу суду не надані.

Тобто, позивачем не надано будь-яких первинних документів, які б містили інформацію щодо фактичного обсягу використаного відповідачем природного газу у період з жовтня по грудень 2012р. за спірним договором, підтверджену газорозподільним підприємством та/або погоджену з відповідачем.

Водночас, суд не приймає в якості доказів на підтвердження фактичних обсягів спожитого комбінатом природного газу у спірному періоді надані позивачем витяг з реєстру споживачів природного газу за жовтень-грудень 2012р.; реєстри обсягів реалізації природного газу через газорозподільчі мережі ПАТ „Дніпропетровськгаз за жовтень-грудень 2012р., оскільки вказані документи складені позивачем самостійно, не встановлюють будь-яких фактичних даних та не підтверджені первинними документами. До того ж реєстри обсягів реалізації природного газу через газорозподільчі мережі ПАТ „Дніпропетровськгаз не відображають нічого крім загальних обсягів переданого газу за двома договорами від 28.08.2012р. № 12/369-ТЕ-3 та від 28.08.2012р. № 12/498-БО-3 та підтверджують обсяги газу, погоджені відповідачем та газорозподільним підприємством у зазначених вище актах приймання-передачі природного газу (т.1, а.с. 20, 25, 30)

Щодо податкових накладних за відповідними поставками природного газу, суд зазначає, що за приписами Податкового кодексу України позивач повинен був складати податкові накладні за фактами внесеної відповідачем передплати, тобто за фактом настання першої події, згідно приписів п. 198.2 ст. 198 ПК України.

До того ж, у судовому засіданні 14.01.2016р. присутній представник позивача на запитання суду не надав обґрунтованих пояснень щодо наявності розбіжностей в обсягах спожитого комбінатом природного газу, з урахуванням позиції відповідача та матеріалів справи.

Разом з тим, суд враховує, що на спростування позовних вимог, відповідачем в матеріали справи надані акти про кількість прийнятого газу, узгоджені з газопередавальною організацією ПАТ «Дніпропетровськгаз» (Верхньодніпровське УЕГГ) та розшифровки до актів, відповідно до умов технічної угоди на здійснення контролю за обліком газу від 31.08.2012р., укладеної відповідачем із ПАТ «Дніпропетровськгаз» на виконання вимог п. п. 3.1.1 спірного договору (т. 1, а.с. 76-77, 81-82, 86-87).

Згідно розшифровок до вказаних актів та розрахунків перерахування обсягів теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання, в обсяг газу, використаного на її вироблення відповідачем, комбінат у спірному періоді отримав від позивача наступні обсяги природного газу: в жовтні 2012 року - в об'ємі 11,854 тис.куб.м. (на загальну суму 55 260 грн. 22 коп.); в листопаді 2012 року - в об'ємі 50,131 тис.куб.м. (на загальну суму 233 697 грн. 48 коп.); в грудні 2012 року - в об'ємі 66,778 тис.куб.м. на загальну суму 311 301 грн. 41 коп.

Тобто відповідачем належними доказами підтверджено фактичні обєми спожитого природного газу у спірному періоді в межах обсягів, узгоджених сторонами в п. 2.1 Договору.

Крім того, підтверджені належними доказами й неодноразові звернення відповідача до ПАТ „НАК Нафтогаз України з метою погодження та підписання актів приймання-передачі природного газу у його фактичному обсязі та намагання вирішити спір щодо підписання актів у судовому порядку (т. 1, а.с. 101-106, 107-112).

До того ж, під час судового розгляду, судом встановлено, що на виконання умов п. 6.1 Договору відповідачем своєчасно вносилися грошові кошти на оплату спожитого природного газу, на підтвердження чого відповідачем долучені відповідні платіжні доручення (т.1, а.с. 93-98), що виключає наявність підстав для нарахування позивачем пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат за порушення відповідачем грошового зобовязання.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги ПАТ „НАК Нафтогаз України необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу судові витрати у справі покладаються на позивача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено - 25.01.16р.