РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/29992/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення грошових коштів

Суддя Ю.В. Цюкало

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Магратій Я.В. - за довіреністю від 11.01.2016р.

В судовому засіданні 18 січня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У листопаді 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група" (позивач) до Комунального підприємства "Київпастранс" (відповідач) про стягнення 9 931,81 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані завданням майнової шкоди відповідачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/29992/15. Розгляд справи призначено на 16.12.2015р.

11.12.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання, призначене на 16.12.2015р., представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду від 16.12.2015р. відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 18.01.2016р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква Косметикс Груп» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування № 28-0101-12-0209 (далі - Договір).

Об'єктом договору добровільного страхування є транспортний засіб «Заз», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 01.04.2013 року у м. Києві, коли водій ОСОБА_4, керуючи тролейбусом ЮМЗ Т2 бортовий номер НОМЕР_3 по вулиці М.Залки, залежно від швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Деу», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується довідкою виданою органами МВС України.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було сплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 9 931,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8500 від 24.05.2013 року. Розмір вказаного страхового відшкодування підтверджується страховим актом № ДККА-25840 від 22.05.2013 року.

Позивач стверджує, що його страхувальнику було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення Правил дорожнього руху України водієм, який на момент завдання шкоди знаходився у трудових відносинах з відповідачем.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набуває право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги такого страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 26.04.2013 року у справі № 3/756/2459/13, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України. Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що шкоду власнику автомобіля «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано ОСОБА_4, який на день ДТП знаходився в трудових відносинах з відповідачем, що не заперечувалось останнім.

Доказів страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок експлуатації тролейбуса ЮМЗ Т2 бортовий номер НОМЕР_3 сторонами не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, працівником якої під час виконання ним своїх трудових обов'язків завдано шкоди страхувальнику позивача.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З урахуванням положень пункту 21.1 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як свідчать матеріали справи, страховик відповідно до умов Договору зобов'язався в разі настання страхового випадку здійснити страхувальнику виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу.

Згідно з пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з рахунком-фактурою № СЧ-0001109 від 17.04.2013 року (складено ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський») вартість збитків завданих власнику автомобіля «Део», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 9 931,81 грн., відповідно до ремонтної калькуляції № ДККА-25840 від 18.04.2013 року розмір таких збитків складає 9 958,54 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як особи, працівником якої під час виконання своїх трудових обов'язків завдано шкоди страхувальнику позивача.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті відповідачем за шкоду, заподіяну ОСОБА_4 внаслідок експлуатації тролейбуса ЮМЗ Т2 бортовий номер НОМЕР_3 під час виконання останнім своїх трудових обов'язків перед КП «Київпастранс», складає 9 931,81 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 218,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (04070, м. Київ, вулиця Набережне шосе, будинок 2; ідентифікаційний код 31725604) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ. А, ідентифікаційний код 30859524), грошові кошти: 9 931,81 грн. (дев'ять дев'ятсот тридцять одна 81 копійка) страхового відшкодування, 1 218,00 грн. (одна тисяча вісімнадцять) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити позивачу у справі № 910/29992/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 22.01.2016р.

Суддя Ю.В. Цюкало