ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 5015/4702/11

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД

б/н від 07.12.2015 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року

за скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД,

м. Червоноград Львівської області

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України, м. Київ

у справі № 5015/4702/11

за позовом Публічного акціонерного товариства Родовід Банк (надалі ПАТ «ОСОБА_3

Банк»), м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД

(надалі ПрАТ «Калина-ЛТД»), м. Червоноград Львівської області

за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю Калина-

Закарпаття, м. Ужгород

про стягнення 79 551 288,79 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 238 від 31.12.2014року)

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

від органу ДВС: не зявився

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. у складі колегії: головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Дубник О.П., Матущака О.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні. У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Скрипчук О.С., згідно розпорядження керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 2 від 04.01.2016р. справу №5015/4702/11 передано на повторний автоматичний розподіл. Після повторного автоматичного розподілу справу № 5015/4702/11 передано на розгляд судді доповідачу Мельник Г.І., суддям Дубник О.П., Матущаку О.І. Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.01.2016р. у склад колегії для розгляду даної справи замість суддів Дубник О.П. та Матущака О.І. введено суддів Михалюк О.В. та Плотніцького Б.Д.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. доводи заявника визнано неправомірними, скаргу відхилено.

Ухвала суду мотивована тим, що наказ господарського суду Львівської області №5015/4702/11 від 22.11.2012р. пред'явлено ПАТ «Родовід Банк» до виконання в межах встановленого законом річного строку, оскільки заява датована 25.06.2015р. та передана до виконання 14.07.2015р., а тому господарський суд першої інстанції прийшов до висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48158319 від 16.07.2015р. на підставі виконавчого документа за заявою стягувача.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду Приватне акціонерне товариство Калина-ЛТД оскаржило її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 07.12.2015 року, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. у справі № 5015/4702/11.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що постанова ВП № 48158319 від 16.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження винесена за документом, який не підлягає предявленню до виконання у звязку з пропуском встановленого строку предявлення документів до виконання, а також не містить строку предявлення виконавчого документа до виконання, чим порушує п. 4, 6 ч. 1 ст. 18 та ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження». Одночасно покликається на те, що виконавчий документ (наказ господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012р.) не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження.

При цьому, скаржник зазначає, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється, а не починає відраховуватись заново. А тому вважає, що наказ господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012р. мав бути поданий не пізніше 11.04.2015р., хоча поданий 14.07.2015р. після спливу трьох місяців. Відтак, апелянт вважає, що постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №48158319 від 16.07.2015р. підлягає скасуванню.

Скориставшись своїм правом, Публічне акціонерне товариство Родовід Банк подало заперечення на апеляційну скаргу, в якому доводи скаржника спростовує та просить ухвалу господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року залишити без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 21.12.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 05.01.2016р. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.01.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 18.01.2016р.

У звязку зі зміною складу суду 05.01.2016 року розгляд справи розпочато спочатку.

В дане судове засідання прибув представник позивача, проте, відповідач, третя особа та орган ДВС участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2015р.

Враховуючи ту обставину, що відповідач, третя особа та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином були повідомлені про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача, третьої особи та органу ДВС.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. у справі №5015/4702/11 слід залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.10.2011р. у даній справі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК задоволено повністю, а саме:

- зобовязано ЗАТ Калина-ЛТД виконати умови Мирової угоди, укладеної 23.02.2011 року між ЗАТ Калина-ЛТД та Акціонерним товариством РОДОВІД БАНК, затвердженої ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.04.2011 р. у справі №28/129.

- стягнуто з ЗАТ Калина-ЛТД на користь ПАТ РОДОВІД БАНК заборгованість за мировою угодою в загальній сумі 79 551288,79 грн., з них: 72364267,03 грн. основна сума боргу; 5470738,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату заборгованості; 607500,00 грн. втрати від інфляції за несвоєчасну сплату заборгованості; 108783,98 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату заборгованості.

- зобовязано ЗАТ Калина-ЛТД передати Акціонерному товариству РОДОВІД БАНК в іпотеку: земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Летичівський р-н, Руднянська сільська рада за межами населеного пункту (кадастровий номер: :05:008:0015); земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька обл.. Летичівський р-н За межами населеного пункту, Грушковецька сільська рада (кадастровий номер::04:003:0034); - земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Летичівський район За межами населеного пункту, Грушковецька сільська рада (кадастровий номер::04:003:0035); земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька обл., Летичівський район, Руднянська сільська рада за межами населеного пункту (кадастровий номер: :05:008:0016); земельну ділянку, розташовану за адресою: на території Тщенецької сільської ради, Мостиського району, Львівської обл. (кадастровий номер: :02:000:0013); земельну ділянку, розташовану за адресою: Львівська область, Кам'янка-Бузький район, Неслухівська сільська рада (кадастровий номер: :04:000:0001); земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Комсомольське, вул. Шкільна, 2а (кадастровий номер: :01:001:0009); земельну ділянку, розташовану за адресою: по вул. 40-річчя Перемоги, 13 в с. Пилиповичі Новоград-Волинського р-ну, Житомирської обл. (кадастровий номер: :03:002:0010); земельну ділянку, розташовану за адресою: Паланська сільська рада Уманського району, Черкаської обл. (кадастровий номер: :02:002:0024); земельну ділянку, розташовану за адресою: по вул. Лікарняній, 1 в с. Романівка, Новоград-Волинського р-ну, Житомирської обл. (кадастровий номер: :01:003:0019); земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: :00:018:0163);земельну ділянку, розташовану за адресою: по вул. Пушкіна, 45, м.Новоград-Волинський, Житомирська обл. (кадастровий номер: :00:018:0162); земельну ділянку, розташовану за адресою: Переяслав-Хмельницький район, с.Кавказ, вул. Комунарська, 2 (кадастровий номер: :04:001:0006); земельну ділянку, розташовану за адресою: Переяслав-Хмельницький район, с. Кавказ, вул. Комунарська, 2 (кадастровий номер: :04:001:0008); земельну ділянку, розташовану за адресою: Житомирська область, Коростенський район, на території Кожухівської сільської ради, (кадастровий номер: :03:000:0248); земельну ділянку, розташовану за адресою: Житомирська область, Коростенський район, на території Кожухівської сільської ради (кадастровий номер::03:000:0249).

Крім цього зазначеним рішенням стягнуто з ЗАТ Калина-ЛТД на користь ПАТ РОДОВІД БАНК 25 500,00 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита та 236,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т. 1 а.с. 130-139).

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2011р. у справі №5015/4702/11 видано накази від 07.11.2011р. та вказано, що рішення набрало законної сили 29.10.2011р. (т. 1 а.с. 140, 141).

Поряд з цим встановлено, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2011р. у справі № 5015/4702/11 вищевказане рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2011р. у даній справі скасовано: в частині зобовязання ПрАТ Калина-ЛТД передати ПАТ РОДОВІД БАНК в іпотеку майно; в цій частині прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено; в решті рішення суду залишено без змін (т. 2 а.с. 104-112).

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2012 року у даній справі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2011 року у справі №5015/4702/11 залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Калина-ЛТД» - без задоволення (т. 3 а.с. 61-66).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2012 року на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2011 року та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2011 року у справі № 5015/4702/11, Господарським судом Львівської області було видано наказ: про зобовязання ПрАТ Калина-ЛТД виконати умови Мирової угоди, укладеної 23.02.2011 року між ЗАТ Калина-ЛТД та Акціонерним товариством РОДОВІД БАНК, затвердженої ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.04.2011 року у справі №28/129; про стягнення з ПрАТ Калина-ЛТД на користь ПАТ ОСОБА_3 заборгованості за Мировою угодою в загальній сумі 79 551 288,79 грн. (т. 4 а.с. 55).

Також, 22.11.2012 року на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2011р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2011 року у справі № 5015/4702/11, Господарським судом Львівської області було видано наказ про стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД на користь ПАТ РОДОВІД БАНК 25 500,00 грн. відшкодування витрат на оплату державного мита, 236,00 грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т. 4 а.с. 54).

При цьому, у вказаних наказах Господарського суду Львівської області зазначено, що рішення набрало законної сили 14.12.2011р., а накази дійсні для предявлення до виконання з 14.12.2011р. протягом одного року.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Калина-ЛТД» звернулось до господарського суду Львівської області зі скаргою б/н від 28.09.2015 року (вхідний номер канцелярії господарського суду Львівської області № 4467/15 від 02.10.2015р.) на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (т. 7 а.с. 111-114).

У вищевказаній скарзі б/н від 28.09.2015 року ПрАТ «Калина-ЛТД» просить скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 серії ВП №48158319 від 16.07.2015р. повністю та заборонити державному виконавцю вчиняти виконавчі дії до розгляду скарги по суті та набуття чинності відповідного рішення.

Поряд з цим, заявник (ПрАТ «Калина-ЛТД») вважає, що постанова ВП № 48158319 від 16.07.2015р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 22.11.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Калина-ЛТД» на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» грошових коштів винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до Преамбули Закону України Про виконавче провадження цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 ГПК України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів та ухвали господарських судів у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторонам виконавчого провадження оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

При цьому, статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як вже зазначалося вище та вбачається з матеріалів справи, 22.11.2012 року на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 18.10.2011 року та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2011 року у справі №5015/4702/11, Господарським судом Львівської області було видано наказ, який дійсний для предявлення до виконання з 14.12.2011р. протягом одного року (т. 4 а.с. 55).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 07.12.2012 року ПАТ «Родовід Банк» скеровано на адресу ВДВС Червоноградського міського управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження № 17.3.-11-б.б/8015 від 30.11.2012 року та наказ про примусове виконання рішення по справі № 5015/4702/11, що підтверджується реєстром згрупованих цінних відправлень, що пересилаються в межах України (авансовий рахунок №579) (т. 5 а.с. 14), поштовою квитанцією та описом вкладення у цінний лист (т. 5 а.с. 13).

Таким чином, заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного наказу господарського суду Львівської області, ПАТ «Родовід Банк» скеровано із дотриманням встановленого законом строку та строку протягом якого наказ дійсний для предявлення до виконання. Висновок про вищевказані обставини наведено у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 16.04.2013р. у справі № 5015/4702/11 (т. 2 а.с. 104-112).

Відтак, як встановлено місцевим господарським судом, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника позивача у судовому засіданні Львівського апеляційного господарського суду, внаслідок подання ПАТ «Родовід Банк» заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2012 року та пред'явлення стягувачем наказу до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відбулось переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з тим слід врахувати те, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судом зясовано, що 04.04.2015р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №35860729.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Родовід Банк» звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 25.06.2015 року про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012 року.

14.07.2015 року вказана заява ПАТ «Родовід Банк» передана до виконання та 16.07.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48158319 про примусове виконання наказу господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012 року.

Проте, скаржник зазначає, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється, а не починає відраховуватись заново. А тому вважає, що наказ господарського суду Львівської області №5015/4702/11 від 22.11.2012р. мав бути поданий не пізніше 11.04.2015р., а він поданий 14.07.2015р., тобто після спливу трьох місяців. Відтак, покликається на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 48158319 від 16.07.2015 року підлягає скасуванню.

Перевіривши ці доводи апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Статтею 255 ЦК України передбачено, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Згідно з ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Більше того, як вже зазначалося вище, ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З огляду на викладене та враховуючи документальні докази у справі в їх сукупності, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в цій частині надуманими та такими, що не спростовують обґрунтованого висновку суду першої інстанції.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що моментом, з якого слід рахувати перебіг строку пред'явлення наказу до виконання після його поновлення є дата винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу 04.04.2015р.

Відтак, враховуючи те, що наказ №5015/4702/11 від 22.11.2012р. пред'явлено ПАТ «Родовід Банк» до виконання в межах встановленого законом річного строку, оскільки заява датована 25.06.2015р. та передана до виконання 14.07.2015р., а тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48158319 від 16.07.2015р. на підставі виконавчого документа за заявою стягувача.

Поряд з цим, покликання апелянта на те, що оскаржувана постанова державного виконавця підлягає скасуванню у звязку з тим, що не містить строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, чим порушує статтю 23, пункти 4, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вважаються необґрунтованими, оскільки виконавчим документом, на виконання якого відкрите виконавче провадження, є наказ господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012р., а не постанова державного виконавця. Більше того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено вимог щодо необхідності зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, безпідставними є також покликання скаржника на те, що наказ господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012р. не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження.

Так, стаття 18 Закону України Про виконавче провадження містить вимоги до виконавчого документу, де зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Із тексту наказу Господарського суду Львівської області № 5015/4702/11 від 22.11.2012 року вбачається, що останній відповідає вимогам ст. 18 Закону України Про виконавче провадження.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога ПрАТ «Калина-ЛТД» про заборону державному виконавцю вчиняти виконавчі дії до розгляду скарги по суті та набуття чинності відповідного рішення є безпідставною, оскільки відповідно до ч.1 ст.121-1 ГПК України, лише суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

При цьому слід мати на увазі, що згідно з п. 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (з наступними змінами і доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Місцевий господарський суд, з яким погоджується колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 серії ВП №48158319 від 16.07.2015р. винесена відповідно до норм чинного законодавства, а відтак доводи заявника (ПрАТ «Калина-ЛТД») є неправомірними та скаргу ПрАТ «Калина-ЛТД» слід відхилити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 16.11.2015р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2015 року у справі №5015/4702/11 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Калина-ЛТД б/н від 07.12.2015 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 22.01.2016р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б.Д.