РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016Справа №910/29112/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до відповідача Приватного підприємства "БЕМ"

про стягнення 9 650,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Перелигіна О.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося до господарського суду м. Києва з позовними вимогами до Приватного підприємства "БЕМ" про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 8 086, 57 грн., пені у розмірі 500, 30 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 2 140, 73 грн. та 3% річних у розмірі 169, 91 грн.

До прийняття рішення у справі, позивач використовуючи своє право передбачене статтею 22 ГПК України надав заяви про збільшення та зменшення розміру своїх позовних вимог. Судом прийнято до уваги, що згідно пункту 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що стаття 22 ГПК України передбачає право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. Матеріали справи підтверджують, що фактично відбулося зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу та 3% річних та збільшення в частині нарахованої пені. Дані заяви відповідають вимогам ГПК України, у зв'язку з чим, ціна позову по даній справі дорівнює 9 650,29 грн. і складається із:

· суми основного боргу в розмірі 2 954,03 грн.;

· пені в сумі 4 398,91 грн.;

· інфляційних втрат у розмірі 2 140,73 грн.;

· 3% річних у сумі 156,62 грн.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Позивач стверджує, що його права порушені, а тому наполягає на заявлених позовних вимогах.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 01.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", далі Виконавець, та Приватним підприємством "БЕМ", далі Споживач, було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 420339/1юр, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1 Договору) Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Споживач є власником нежитлового приміщення № 9 площею 87,20 кв.м, розташованого у будинку № 8/29 по вул. Червоногвардійській/Краківській у м. Києві на підставі свідоцтва про право власності від 18.03.2004, в якому і надаються дані послуги Виконавцем.

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (п. 7 Договору).

Згідно з п. 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим.

Пунктом 23 Договору визначено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в цьому договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім'я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів.

Відповідно до п. 17 Договору Споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк.

Пунктом 31 Договору визначено, що строк його дії до 01.10.2015. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Враховуючи відсутність таких звернень, дію договору продовжено до 01.10.2016.

На виконання умов даного договору, позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з вересня 2014 року по липень 2015 року вартістю 8 086, 57 грн., що підтверджується рахунками-фактурами за вказаний період. Відповідач, порушуючи умови Договору, оплатив лише 5 132, 54 грн. за послуги центрального опалення, а послуги з постачання гарячої води протягом спірного періоду у розмірі 2 954,03 грн. не оплачені, які позивач намагається стягнути.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку Приватного підприємства "БЕМ" претензій та повідомлень у порядку п. 23 Договору, щодо порушення позивачем свого обов'язку з постачання теплової енергії у гарячій воді.

Відповідно до п. 18 Договору Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законодавством і цим договором. Позивач стверджує, що мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому наполягає на стягненні з відповідача пені в сумі 4 398,91 грн.

Додатково, з посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних у сумі 2 140,73 грн. та 3% річних у сумі 156,62 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, виходячи із наступного:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", далі Закон, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Умовами ст. 19 Закону також визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 ГК України.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що факт надання у період з вересня 2014 року по липень 2015 року позивачем відповідачу послуг з централізованого опалення і постачанню гарячої води та факт порушення відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 2 954,03 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 14 Договору за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом, - - - відсотків.

Як роз'яснено в п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. За змістом ч. 3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % загальної суми боргу. У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідач з 21.10.2015 по 02.12.2015 не оплачував надані йому за Договором послуги з централізованого опалення і постачанню гарячої води, 03.12.2015 було частково оплачено заборгованість за отримані послуги у розмірі 5 132,54 грн.

Так як мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті послуг з централізованого опалення і постачанню гарячої води, що є комунальними послугами відповідно до ст. 13 Закону, то позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, передбаченої Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 4 398,91 грн. за період з 21.10.2014 по 20.04.2015.

Згідно вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 у справі №6-38цс11.

Оскільки мало місце прострочення грошового зобов'язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його обґрунтованість. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 156,62 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 140,73 грн. за період з 21.10.2014 по 26.10.2015, також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне підприємство "БЕМ", згідно ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.01.2016, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, після виходу суду з нарадчої кімнати було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", ст. ст. 525, 526, 530, 625, 610, 901 ЦК України, ст.ст. 193, 232, 275 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, ч.3 ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, ч.ч. 2,3 ст. 85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Приватного підприємства "БЕМ" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "БЕМ", 02156, м. Київ, вул. Кіото, буд. 25, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 28, оф. 20, , основний борг у сумі 2 954,03 грн., пеню в сумі 4 398,91 грн., 3% річних у сумі 156,62 грн., інфляційні втрати у сумі 2 140,73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн., видавши наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.01.2016 року

Суддя Ю.О.Підченко