РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016Справа №910/30473/15

за позовом: Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі»

про стягнення 92 983,10 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники сторін:

від позивача: Турченко Д.Л., довіреність № 47.3152 від 29.12.2015

від відповідача: Мовчан В.І., довіреність № б/н від 07.12.2015

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, м.Київ звернувся до господарського суду м.Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі», м.Київ про стягнення основного боргу в сумі 79 466,09 грн., пені в розмірі 11631,94 грн., 3% річних в сумі 1858,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 27,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №1802 від 27.09.2010 р. оренди нерухомого майна в частині внесення орендної плати за період з квітня по листопад 2015р. в обсязі та у строки, передбачені договором, що стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Ухвалою суду від 03.12.2015р. порушено провадження у справі № 910/30473/15 та призначено розгляд на 15.01.2016 р.

28.12.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

15.01.2016р. відповідач подав через канцелярію суду заяву про надання часу для проведення звірки розрахунків та можливості врегулювати спір мирним шляхом.

07.12.215р. представники позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача просив суд відкласти судовий розгляду справи, у зв'язку з можливістю врегулювати спір мирним шляхом.

Суд відклав судовий розгляд справи на 29.01.2016р.

29.01.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 27.09.2010р. між Комунальним підприємством «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у місті Києві ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росичі» (орендар) було укладено договір №1802 оренди нерухомого майна, згідно з п.1.1 якого орендодавець на підставі рішення №129 від 25.09.2007 р. та виданого у встановленому порядку Розпорядження №348-Р від 28.07.2010р. Дніпровської районної у м.Києві ради передає в оренду нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та окреме індивідуально визначене майно, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Березняківська, буд.28.

Цільове призначення об'єкту оренди: для розміщення офісу 38,60 кв.м та складу 106,80 кв.м (п.1.2 договору №1802 від 27.09.2010р.).

За умовами п.2.2 договору №1802 від 27.09.2010р. вартість об'єкта оренди згідно зі звітом про оцінку станом на 31.08.2010 р. становила 444 155 грн., в тому числі підвальне приміщення 297 046 грн., приміщення першого поверху 147 109 грн.

Пунктом 8.1 договору №1802 від 27.09.2010р. передбачено, що останній укладено строком на два роки та 364 дні, що діє з 27.09.2010р. до 25.09.2013р.

Після закінчення строку дії договору, у разі відсутності заперечень з боку орендодавця щодо продовження договору на новий строк, орендар зобов'язаний звернутись до власника об'єкту оренди щодо продовження на новий строк в порядку, визначеному Положенням про порядок надання об'єктів нерухомого майна, затвердженого рішенням Дніпровської районної у місті Києві ради, що діє на день звернення (п.8.3 договору №1802 від 27.09.2010р.).

09.04.2013 р. Дніпровською районною у місті Києві адміністрацією, Товариством з обмеженою відповідальністю «Росичі» та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва було укладено додаткову угоду №1802-пр про внесення змін до договору оренди №1802 від 27.09.2010р., відповідно до змісту якої сторони визначили, що на підставі п.2.1 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, яке затверджене рішенням №34/6250 від 22.09.2011р. Київської міської ради, та п.4, 5 розпорядження №236 від 30.05.2012 р. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації «Про організаційно-правові заходи з припинення комунального підприємства «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у місті Києві ради» Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація приймає на себе права та обов'язки орендодавця і стає стороною за договором №1802 від 27.09.2010р.

Додатковою угодою №1802-пр від 09.04.2013р. сторони погодили, що об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві адміністрації та закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва.

Зі змісту наведеної угоди вбачається, що сторонами досягнуто згоди, що балансоутримуваченм об'єкта оренди за договором №1802 від 27.09.2010р. є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договори №1802 від 27.09.2010р. як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов'язків з оренди нерухомого майна.

За приписами ст.765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Як зазначалось вище, об'єктом оренди за договором №1802 від 27.09.2010р. є нерухоме майно (будівля, споруда) загальною площею 145,40 кв.м, в тому числі, підвал 106,80 кв.м, на першому поверсі 38,60 кв.м; устаткування та інвентар, інше майно (за наявності) згідно з переліком, що є невід'ємною частиною договору.

Орендар вступає в строкове платне користування об'єктом оренди у строк, наведений у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі нерухомого майна.

Як свідчать матеріали справи, 27.09.2010р. Комунальним підприємством «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у місті Києві ради було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Росичі» прийнято у користування нерухоме майно загальною площею 145,40 кв.м, в тому числі підвал - 106,80 кв.м; на першому поверсі 38,6 кв.м, про що сторонами складено та підписано акт б/н від 27.09.2010р. приймання-передачі в оренду нерухомого майна. В акті контрагентами зазначено, що технічний та пожежний стан приміщень є задовільним.

За таких обставин, господарським судом встановлено, що Комунальним підприємством «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної у місті Києві ради було належним чином виконано свій обов'язок з передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Росичі» на підставі договору №1802 від 27.09.2010р. нежилого приміщення в оренду.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.762 вказаного нормативно-правового акту за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У додатку №2 до договору №1802 від 27.09.2010р. контрагентами було погоджено, що розмір орендної плати становить 4410,96 грн. без податку на додану вартість. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Пунктом 4.4 договору №1802 від 27.09.2010р. (в редакції додаткової угоди №1802-пр від 09.04.2013р.) передбачено, що додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та у порядку, визначених чинним законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Орендна плата та заборгованість з орендної плати, що виникла за договором, сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, тобто, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва. Останнім днем нарахування орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцю (п.п.4.5 договору №1802 від 27.09.2010р. в редакції додаткової угоди №1802-пр від 09.04.2013р.).

Пунктом 4.6 договору №1802 від 27.09.2010р. (в редакції додаткової угоди №1802-пр від 09.04.2013р.) визначено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Наразі, за період з квітня по листопад 2015р. позивачем було нараховано орендну плату на загальну суму 79 466,09 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведені вище умови договору №1802 від 27.09.2010р., суд дійшов висновку, що строк внесення орендарем орендної плати за період з квітня по листопад 2015р. на суму 79 466,09 грн., настав.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, Товариством з обмеженою відповідальністю «Росичі» свої обов'язки за договором №1802 від 27.09.2010р. в частині внесення орендних платежів виконано не було, грошові кошти на рахунок Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва не перераховано, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість в сумі 79 466,09 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» про стягнення основного боргу в сумі 79 466,09 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд також дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення пені в розмірі 11631,94 грн., 3% річних в сумі 1858,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 27,06 грн. При цьому, господарський суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 4.7 договору №1802 від 27.09.2010р. передбачено, що у разі порушення орендарем строку внесення орендної плати, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який стягується неустойка, за кожен день прострочення.

Враховуючи порушення відповідачем строків внесення плати за договором №1802 від 27.09.2010р. позивачем нараховано пеню на загальну суму 11 631,94 грн.

Здійснивши перевірку наведеного заявником розрахунку, судом встановлено, що останній є арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наразі, за порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором №1802 від 27.09.2010р. позивачем нараховано 3% річних в сумі 1858,01 грн. та інфляційні втрати в розмірі 27,06 грн.

Після здійснення перевірки представленого заявником розрахунку, господарським судом встановлено, що останні є вірними.

За таких обставин, з огляду на наведене вище, суд дійшов висновку щодо задоволення позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» про стягнення основного боргу в сумі 79 466,09 грн., пені в розмірі 11631,94 грн., 3% річних в сумі 1858,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 27,06 грн.

Судовий збір в сумі згідно з приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» (02098, м.Київ, Дніпровський район, Дніпровська набережна, буд.7, ) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (02002, м.Київ, Дніпровський район, вул.Челябінська, буд.9-Г, ) основний борг у розмірі 79 466 (сімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок шість) грн. 09 коп., 11631 (одинадцять тисяч шістсот тридцять одну) грн. 94 коп. - пені, 1858 (одну тисячу вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 01 коп. - 3% річних, 27 (двадцять сім) грн. 06 коп. - інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 1394 (одну тисячу триста дев'яносто чотири) грн. 75 коп.

Видати наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 03.02.2016р. )

Суддя Мельник В.І.