РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016Справа №910/31335/15

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон"

про стягнення 120746,20 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Колесник В.М. (довіреність №80/05.1-7/15562 від 23.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (відповідач) про стягнення 136134,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами № 184 від 05.01.2009, № 3216/92с-13 від 05.04.2013 в частині оплати за виконані роботи, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 136134,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/31335/15, розгляд справи призначено на 29.12.2015.

29.12.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 29.12.2015 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2015 розгляд справи №910/31335/15, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено на 21.01.2016.

21.01.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 21.01.2016 з'явився представник позивача, надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно вказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 120746,20 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

Представник позивача в судовому засіданні 21.01.2016, надав пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 21.01.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2015, яку було надіслано на юридичну адресу відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 21.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2009 між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (відповідач, замовник) укладено договір № 184 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, оформленням дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (надалі - договір №184 від 05.01.2009).

Предметом договору №184 від 05.01.2009 є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, а також виявленням та усуненням ненавмисних радіозавад в роботі РЕЗ замовника; проведення робіт із розгляду заявочних документів про надання дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (далі - РЕЗ) та оформленню дозволів на експлуатацію РЕЗ замовника (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1. договору №184 від 05.01.2009, виконавець зобов'язується протягом всього терміну дії цього договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого: здійснювати радіочастотний моніторинг у смугах частот, що використовує замовник, з метою забезпечення ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ інших користувачів (пп. 2.1.1); інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини і вживати передбачені законодавством України заходи з метою усунення дії цих завад (пп. 2.1.2.); виявляти у наданій замовнику смузі частот радіозавади, джерела цих радіозавад та усувати їх у строки та у порядку, визначених нормативно-правовими актами (пп. 2.1.3); за заявками замовника забезпечувати виявлення джерел та припинення дії радіозавад, які впливають на РЕЗ замовника (пп. 2.1.4.).

Згідно із пп. 2.4.3. п. 2.4. договору №184 від 05.01.2009 замовник зобов'язаний своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

Виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт підписаним обома сторонами (п. 3.3. договору №184 від 05.01.2009).

Згідно із п. 3.4. договору №184 від 05.01.2009, розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що виставлена в платіжному дорученні, на розрахунковий рахунок виконавця, протягом п'яти банківських днів місяця наступного за звітним (в якому були проведені роботи).

Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. договору №184 від 05.01.2009, договір набирає чинності з дня підписання сторонами та діє до 31 грудня 2009 року-в частині виконання робіт, в іншій частині до остаточного виконання сторонами всіх своїх зобов'язань. Договір вважається подовженим на кожний наступний період тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

Позивачем на виконання умов договору №184 від 05.01.2009 виконано, а відповідачем прийнято роботи на суму 44009,76 грн., що підтверджується актами про виконання робіт, з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ): №14-05-510 від 31.03.2014 на суму 4720,08 грн., №14-05-720 від 30.04.2014 на суму 4720,08 грн., №14-05-894 від 30.05.2014 на суму 5650,80 грн., №14-05-1085 від 27.06.2014 на суму 5650,80 грн., №14-05-1136 від 27.06.2014 на суму 864,24 грн., №14-05-1250 від 31.07.2014 на суму 6515,04 грн., №14-05-1458 від 29.08.2014 на суму 6515,04 грн., №14-05-1629 від 30.09.2014 на суму 2925,12 грн., №14-05-1703 від 30.09.2014 на суму 930,72 грн., №14-05-1844 від 31.10.2014 на суму 3855,84 грн., №14-05-1907 від 31.10.2014 на суму 1662,00 грн.

Разом з претензією від 28.11.2014 №22-13.01/32 позивачем на адресу відповідача направлено рахунки № 510 від 11.03.2014, № 720 від 09.04.2014, № 894 від 08.05.2014, року № 1085 від 05.06.2014, № 1136 від 11.06.2014, № 1250 від 03.07.2014, № 1458 від 07.08.2014, № 1629 від 08.09.2014, № 1703 від 16.09.2014, № 1844 від 09.10.2014, № 1907 від 30.10.2014.

Відповідач, оплату виконаних позивачем робіт, здійснив частково на суму 1662,00 грн. за рахунком № 1907 від 30.10.2014, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, у зв'язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем за вищевказаними актами за договором №184 від 05.01.2009 складає 42347,76 грн.

Також, 01.04.2013 між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (відповідач, замовник) укладено договір №3216/92е-13 на виконання робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, підготовкою висновків, оформлення дозволів (надалі - договір №3216/92е-13 від 01.04.2013).

Предметом договору №3216/92е-13 від 01.04.2013 є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, підготовкою висновків, оформлення дозволів на експлуатацію РЕЗ замовником (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013, виконавець зобов'язується протягом всього строку дії цього договору розглянути в установленому порядку заяви замовника на видачу висновків щодо ЕМС РЕЗ та дозволів на їх експлуатацію на підставі проведення актів ПТК РЕЗ замовника.

Згідно із п. 2.2. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013 замовник зобов'язаний своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

Оплата за виконання робіт здійснюється шляхом перерахування суми виставленої в платіжному документі на розрахунковий рахунок виконавця (п. 3.6. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013).

Відповідно до п. 3.7. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013 разі неотримання виконавцем оплати за виконані роботи (послуги) у 30-денний строк після виставлення рахунку, дозвільні документи, висновок щодо ЕМС або дозвіл на експлуатацію, замовнику не надається і заява анулюється, тимчасові записи у реєстрі присвоєнь радіочастот УДЦР щодо заявлених РЕЗ анулюються, про що замовник сповіщається у 3-денний строк після прийняття такого рішення.

Згідно із п. 3.8. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013, виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаним обома сторонами, які виконавець надсилає замовнику після надання відповідних дозвільних документів.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. договору №3216/92е-13 від 01.04.2013, договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю в тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

Позивачем на виконання умов договору №3216/92е-13 від 01.04.2013 виконано, а відповідачем прийнято роботи на суму 92425,88 грн., що підтверджується актами про виконання робіт: №14-05-584 від 24.07.2014 на суму 28859,40 грн., №14-05-1521 від 05.11.2014 на суму 15307,27 грн., №14-05-1623 від 05.11.2014 на суму 11718,70 грн., №14-05-1699 від 05.11.2014 на суму 12145,87 грн., №14-05-1700 від 05.11.2014 на суму 19819,54 грн., №14-05-1924 від 05.11.2014 на суму 4575,10 грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки № 584 від 28.03.2014, № 1521 від 26.08.2014, № 1623 від 04.09.2014, № 1699 від 10.09.2014, № 1700 від 12.09.2014, № 1924 від 05.11.2014.

В актах про виконання робіт сторонами визначено, що роботи виконані в повному обсязі, сторони претензій не мають та вартість робіт визначена в вищевказаних рахунках.

Відповідач, оплату виконаних позивачем робіт, здійснив частково на суму 14027,44 грн. за рахунком № 584 від 28.03.2014, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, у зв'язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем за вищевказаними актами за договором №3216/92е-13 від 01.04.2013 складає 78398,44 грн.

Оскільки, заборгованість за договорами № 184 від 05.01.2009, № 3216/92с-13 від 05.04.2013 у розмірі 120746,20 грн. (згідно із заявою про зменшення позовних вимог) відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладені між сторонами договір № 184 від 05.01.2009 та договір №3216/92с-13 від 05.04.2013 за своєю правовою природою є змішаними договорами з елементами договорів підряду та надання послуг.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів про виконання робіт, з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ): №14-05-510 від 31.03.2014 на суму 4720,08 грн., №14-05-720 від 30.04.2014 на суму 4720,08 грн., №14-05-894 від 30.05.2014 на суму 5650,80 грн., №14-05-1085 від 27.06.2014 на суму 5650,80 грн., №14-05-1136 від 27.06.2014 на суму 864,24 грн., №14-05-1250 від 31.07.2014 на суму 6515,04 грн., №14-05-1458 від 29.08.2014 на суму 6515,04 грн., №14-05-1629 від 30.09.2014 на суму 2925,12 грн., №14-05-1703 від 30.09.2014 на суму 930,72 грн., №14-05-1844 від 31.10.2014 на суму 3855,84 грн., №14-05-1907 від 31.10.2014 на суму 1662,00 грн., позивачем виконано та відповідачем прийнято за договором № 184 від 05.01.2009 роботи на загальну суму 44009,76 грн. Вищевказані акти підписані відповідачем без заперечень та зауважень.

У вищевказаних актах про виконання робіт за договором № 184 від 05.01.2009 на загальну суму 44009,76 грн. сторонами визначено, що вартість робіт визначена за рахунками № 510 від 11.03.2014, № 720 від 09.04.2014, № 894 від 08.05.2014, року № 1085 від 05.06.2014, № 1136 від 11.06.2014, № 1250 від 03.07.2014, № 1458 від 07.08.2014, № 1629 від 08.09.2014, № 1703 від 16.09.2014, № 1844 від 09.10.2014, № 1907 від 30.10.2014, що підтверджує виставлення позивачем відповідачу зазначених рахунків на оплату робіт, а відтак, враховуючи п. 3.2., п. 3.4. договору №184 від 05.01.2009 строк оплати за виконанні роботи настав.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивачем разом з претензією від 28.11.2014 №22-13.01/32 на адресу відповідача направлено рахунки № 510 від 11.03.2014, № 720 від 09.04.2014, № 894 від 08.05.2014, року № 1085 від 05.06.2014, № 1136 від 11.06.2014, № 1250 від 03.07.2014, № 1458 від 07.08.2014, № 1629 від 08.09.2014, № 1703 від 16.09.2014, № 1844 від 09.10.2014, № 1907 від 30.10.2014.

Згідно із актами №14-05-584 від 24.07.2014 на суму 28859,40 грн., №14-05-1521 від 05.11.2014 на суму 15307,27 грн., №14-05-1623 від 05.11.2014 на суму 11718,70 грн., №14-05-1699 від 05.11.2014 на суму 12145,87 грн., №14-05-1700 від 05.11.2014 на суму 19819,54 грн., №14-05-1924 від 05.11.2014 на суму 4575,10 грн. позивачем виконано та відповідачем прийнято за договором №3216/92е-13 від 01.04.2013 роботи на загальну суму 92425,88 грн. Вищевказані акти підписані відповідачем без заперечень та зауважень.

У вказаних актах про виконання робіт за договором № 3216/92е-13 від 01.04.2013 на загальну суму 92425,88 грн. сторонами визначено, що вартість робіт визначена за рахунками № 584 від 28.03.2014, № 1521 від 26.08.2014, № 1623 від 04.09.2014, № 1699 від 10.09.2014, № 1700 від 12.09.2014, № 1924 від 05.11.2014, що підтверджує виставлення позивачем відповідачу зазначених рахунків на оплату робіт, а відтак, враховуючи п. 3.6., п. 3.7, п. 3.8. договору № 3216/92е-13 від 01.04.2013 строк оплати за виконанні роботи настав.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, банківськими виписками з рахунку позивача підтверджено, що відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за договорами № 184 від 05.01.2009 та №3216/92с-13 від 05.04.2013 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт, у зв'язку із чим, розмір заборгованості відповідача за договорами складає 120746,20 грн.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по договорам №184 від 05.01.2009 та №3216/92с-13 від 05.04.2013 у розмірі 120746,20 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договорами № 184 від 05.01.2009 та №3216/92с-13 від 05.04.2013 у розмірі 120746,20 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 120746,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" про стягнення 120746,20 грн. підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за розгляд справи у розмірі 1811,19 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається у разі зменшення розміру позовних вимог.

Позивачем відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог заявлено до стягнення 120746,20 грн., а тому сума судового збору мала складати 1811,19 грн. грн. Згідно із платіжним дорученням № 19049 від 03.12.2015 за подання позову позивач сплатив 2042,01 грн. судового збору, а відтак, розмір судового збору, що підлягає поверненню складає 230,82 грн.

Однак, суд звертає увагу позивача, що положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Враховуючи те, що відповідне клопотання позивачем не заявлено, то повернення судового збору у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог, наразі, не здійснюється. Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з відповідним клопотанням у відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 51-Б, кімната 4, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 км, ) заборгованість у розмірі 120746,20 грн., судові витрати у розмірі 1811,19 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2016 р.

Суддя С.О. Турчин