ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.01.16р. Справа № 904/9868/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСНАБРЕСУРС", м. Київ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "ХАЙДЕЛЬБЕРГ ЦЕМЕНТ УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Державної адміністрації залізничного транспорту України "Укрзалізниця", м. Дніпропетровськ

відповідача-3: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 921 026,52 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 25.01.16р.

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність № 100 від 10.12.15р.

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: ОСОБА_3, довіреність № 964 від 30.12.15р.

ОСОБА_4, довіреність № 963 від 30.12.15р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСНАБРЕСУРС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "ХАЙДЕЛЬБЕРГ ЦЕМЕНТ УКРАЇНА" до відповідача-2: Державної адміністрації залізничного транспорту України "Укрзалізниця" та до відповідача-3: Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про солідарне стягнення 921 026,52 грн. завданих збитків та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2015 р. по справі № 904/9868/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2015 р.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 р. та від 10.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 10.12.2015 р. та на 24.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 р. продовжено строк розгляду справи до 27.01.2016 р. та призначено розгляд справи на 18.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 27.01.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-2 у судові засідання не зявився, до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Представники відповідача-3 у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 27.01.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів -1,-3, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ УКРСНАБРЕСУРС" (замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "ХАЙДЕЛЬБЕРГ ЦЕМЕНТ УКРАЇНА" (постачальник, відповідач-1) укладений Договір поставки № 10/07 (далі Договір), за умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка, асортимент, ціна й кількість якої вказується в специфікації, яка є невідємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Найменування продукції: Цемент (портландцемент марки 500 на основі клінкеру нормованого складу (ПЦ І-500-Н) насипом, портландцемент марки 400 (ПЦ-ІІ/ФШ-400) насипом) п.1.2. Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору постачальник здійснює поставку продукції залізничним транспортом на умовах FCA станція відправлення (для резидентів України) або DDP (для нерезидентів України) (поставка з оплатою мита) станція в межах України, з подальшим прямуванням продукції на адресу Вантажовідправника кінцевого одержувача структурного підрозділу залізниці, яка зазначається у рознарядці замовника відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010.

Згідно п. 5.2. Договору кожна партія продукції постачається протягом 5 календарних днів з дати одержання постачальником письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці та за умови надходження передплати на поточний рахунок постачальника.

На виконання умов Договору, згідно заявкам позивача, відповідач-1 поставив позивачу в липні 2014 р. продукцію на суму 907 909,92 грн., що підтверджується залізничними накладними: № 51370666 від 21.07.2014 р., № 51470847 від 23.07.2014 р., № 51470862 від 23.07.2014 р., № 51470896 від 23.07.2014 р., № 51579951 від 26.07.2014 р., № 51579993 від 26.07.2014 р., № 51579969 від 26.07.2014 р., № 51579985 від 26.07.2014 р.

На виконання умов п. 5.1.1. Договору відповідачем-1 були укладені відповідні договори перевезення, яким є оформлені залізничні накладні.

Згідно п. 6 "Статуту залізниць України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., із змінами та доповненнями, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна обовязковою двосторонньою письмовою форми угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

При цьому, Договір про перевезення вантаж уважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпелю станції відправника в оформленій паперовій накладні або з момент накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення") затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р., зі змінами та доповненнями).

Згідно ІНКОТЕРМС-2010, поставка вважається виконаною, у випадку, якщо поіменований пункт знаходиться не в приміщеннях постачальника, коли товар наданий у розпорядження перевізника або іншої особи, номінованої покупцем, в транспортному засобі продавця та готовому до розвантаження, а покупець несе всі ризики втрати або пошкодження товару з дати передачі товару перевізнику в узгодженому пункті в поіменованому місці поставки в узгоджену дату або узгоджений період.

Датою поставки продукції відповідно до умов п. 5.3. Договору, вважається дата відправлення продукції, яка підтверджується штампом станції відправлення на накладній (залізничній) на адресу вантажоодержувача.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач-1 в липні 2014 р. в повному обсязі виконав умови Договору та поставив на адресу позивача замовлену ним, згідно відповідних заявок, продукцію, загальною вартістю 907 909,92 грн. на умовах визначених Договором, що підтверджується календарним штемпелем на накладних (залізничних) залізничної станції відправлення, а позивач набув права власності на продукцію, згідно ст. 334 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, у тому числі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. з ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків та їх розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону чи іншого нормативного акту, або полягає у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов'язання, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи. Протиправність поведінки боржника або кредитора у договірних правовідносинах полягає у порушенні договірного зобов'язання.

Частиною 1 ст. 96 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Отже, в даному випадку відсутні елементи складу цивільного правопорушення з боку відповідача-1.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідача-1 є необґрунтовані, безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" зазначається, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу вантажобагажу, пасажирів, засвідчується актами.

Вимоги вантажовідправників, вантажоодержувачів, пасажирів до перевізників щодо порушених прав і законних інтересів розглядаються в претензійному чи позовну порядку (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт").

Згідно зі ст. 136 Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог п. 134 цього Статуту (Пункт 136 зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1510 (1510-2002-п) від 11.10.2002 р., в редакції Постанови КМ № 1973 (1973-2002-п) від 25.12.2002).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Господарського кодексу України до предявлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є предявлення йому претензії.

Враховуючи те, що позивач не звертався до перевізника з претензією з підстав зазначених у позовній заяві, строк пред'явлення позову сплинув через шість місяців з дня виявлення обставин, які є підставою для його заявлення.

З огляду на вищевикладене, строк позовної давності, що встановлений для предявлення позову за зазначеними накладними позивачем пропущений, тому суд вважає за необхідне відмовити в позовних вимог до відповідачів-2,-3, у зв'язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 1 та ст. 2 Господарського процесуального кодексу України правом на звернення до господарського суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу наділені підприємства та організації, права та інтереси яких дійсно порушені.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги поданими суду доказами. Обовязок доказування згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони, кожна з яких повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивача викладені у позовній заяві безпідставні, не доведені та необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню з підстав наведених судом з вищевикладеного, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід віднести на позивача, оскільки в позові відмовлено.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя ОСОБА_5

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 29 " січня 2016 р.