номер провадження справи 3/144/15-19/150/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 Справа № 908/5325/15

За позовом Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А)

до Приватного підприємства Чайка (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, 31)

про стягнення 29728,44 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 1182 від 19.10.15. Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 3 від 12.01.14.; ОСОБА_3 представник за довіреністю № 435 від 02.02.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 12.10.15. звернулось Комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради з позовною заявою до Приватного підприємства Чайка про стягнення 44 135,80 грн. заборгованості за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 від 05.01.15., з яких: 24407,36 грн. суми основного боргу, 7896,67 грн. пені, 11005,87 грн. втрат від інфляції, 825,90 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства України не виконав свої зобовязання перед позивачем по сплаті поставленого товару, внаслідок чого у Приватного підприємства Чайка виникла заборгованість перед Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.10.15. порушено провадження у справі № 908/5428/15, розгляд справи призначено на 18.11.15. о 12-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.11.15. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 02.12.15. о 10-00.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.10., враховуючи перебування судді Соловйова В.М. на лікарняному, справу № 908/5325/15 передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.15. прийнято справу до свого провадження, розгляд справи призначено на 13.01.16. о 10-30.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 04.11.15. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути на свою користь 29728,44 грн., з яких: 10000,00 грн. суми основного боргу, 7896,67 грн. пені, 11005,87 грн. втрат від інфляції, 825,90 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 13.01.16. судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Судом розглядаються зменшені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 13.01.16. оголошено перерву до 26.01.16. о 10-30. Про дату та час наступного судового засідання сторони повідомленні під розписку.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.16. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.16. заперечив проти задоволення позовних вимог Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5325/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.10.13. між Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (далі Енергопостачальна організація) та Приватним підприємством Чайка (далі Споживач) укладено Договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 (далі Договір).

У відповідності до умов Договору, Енергопостачальна організація відпускає Споживачу в період з 01.10.13. по 01.10.14. максимум теплового навантаження на опалення організації 0,006703 Гкал/год. Опалювальна площа становить 63,1 кв.м (п. 3 Договору).

Відповідно до п. 13 Договору визначено, що відпуск теплової енергії визначений розрахунковим методом.

Приписами п. 14 Договору встановлено, що Споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів після його отримання.

Позивач вказує на те, що Комунальне підприємство Токмак теплоенергія Токмацької міської ради свої зобовязання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі, відпустило відповідачу теплову енергію на загальну суму 26 324,49 грн., що підтверджується виставленими відповідачу рахунками: № 97/10 від 31.10.13. на суму 886,54 грн., № 97/11 від 30.11.13. на суму 1309,66 грн., № 97/12 від 31.12.13. на суму 2307,00 грн., № 97/1 від 31.01.14. на суму 2319,97 грн., № 97/2 від 28.02.14. на суму 1863,43 грн., № 97/3 від 31.03.14. на суму 1285,76 грн., № 97/4 від 24.04.14. на суму 407,14 грн., № 97/10 від 31.10.14. на суму 519,65 грн., № 97/11 від 30.11.14. на суму 2214,67 грн., № 97/12 від 31.12.14. на суму 3239,86 грн., № 97/1 від 31.01.15. на суму 3431,30 грн., № 97/2 від 28.02.15. на суму 2739,16 грн., № 97/3 від 3103.15. на суму 2860,57 грн., № 97/4 від 23.04.15. на суму 939,78 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, Приватним підприємством Чайка були підписані зазначені вище рахунки без заперечень та зауважень.

Позивач посилається на те, що відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості отриманої теплової енергії за Договором за період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року у повному обсязі не виконав, сплативши суму боргу лише в розмірі 1917,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 135 від 31.08.15., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Також, після звернення позивача до суду, відповідачем було частково погашено суму основного боргу у розмірі 14407,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 144 від 05.10.15. на суму 379,50 грн., № 145 від 05.10.15. на суму 5974,18 грн., № 146 від 05.10.15. на суму 1514,17 грн., № 147 від 05.10.15. на суму 6539,51 грн., належним чином завірені копії яких долучено до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач вартість теплової енергії у повному обсязі не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, склала 10000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 22 Договору, цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами.

Припинення дії договору не звільняє Споживача від обовязку повної сплати спожитої ним раніше теплової енергії (п 23 Договору).

Таким чином, у звязку із тим, що в матеріалах справи відсутні заяви сторін про розірвання Договору, судом встановлено, що цей Договір був автоматично пролонгований на той саме строк і на тих самих умовах.

Судом встановлено, що свої зобовязання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу за період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року постачалась теплова енергія, що підтверджується виставленими відповідачу рахунками: № 97/10 від 31.10.13. на суму 886,54 грн., № 97/11 від 30.11.13. на суму 1309,66 грн., № 97/12 від 31.12.13. на суму 2307,00 грн., № 97/1 від 31.01.14. на суму 2319,97 грн., № 97/2 від 28.02.14. на суму 1863,43 грн., № 97/3 від 31.03.14. на суму 1285,76 грн., № 97/4 від 24.04.14. на суму 407,14 грн., № 97/10 від 31.10.14. на суму 519,65 грн., № 97/11 від 30.11.14. на суму 2214,67 грн., № 97/12 від 31.12.14. на суму 3239,86 грн., № 97/1 від 31.01.15. на суму 3431,30 грн., № 97/2 від 28.02.15. на суму 2739,16 грн., № 97/3 від 3103.15. на суму 2860,57 грн., № 97/4 від 23.04.15. на суму 939,78 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

В рахунках, які надавались Споживачу, зазначено, що рахунок є документальним актом передачі постачальником та використання споживачем вказаних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами п. 14 Договору встановлено, що Споживач зобовязаний сплатити предявлений йому рахунок не пізніше 5-ти днів після його отримання.

Однак відповідач, як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, в порушення умов Договору, оплату за отриману теплову енергію у встановлений строк в повному обсязі не здійснив, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 1917,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 135 від 31.08.15., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Також, після звернення позивача до суду, відповідачем було частково погашено суму основного боргу у розмірі 14407,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 144 від 05.10.15. на суму 379,50 грн., № 145 від 05.10.15. на суму 5974,18 грн., № 146 від 05.10.15. на суму 1514,17 грн., № 147 від 05.10.15. на суму 6539,51 грн., належним чином завірені копії яких долучено до матеріалів справи.

Посилання відповідача на погашення Приватним підприємством Чайка суми боргу за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 від 05.01.15. в розмірі 10000,00 грн. на підставі проведеного клірингового платежу не приймаються судом до уваги, оскільки:

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.13. між Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» було укладено Договір про відступлення права вимоги № б/н, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (далі Первісний кредитор) передає Комунальному підприємству Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (далі Новий кредитор), а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договорами «Про надання послуги з централізованого опалення», Договорами «Про постачання теплової енергії в гарячій воді», Договорами «Про. закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти» (далі Основними договорами), укладеними між Первісним кредитором та фізичними особами, приватними підприємцями, юридичними особами, які є споживачами теплової енергії (далі - Боржники).

Відповідно до Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги № б/н від 31.05.13., а саме, акту-прийому передачі визначено, що заборгованість відповідача за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 250 від 01.10.12. становить 16 917,13 грн.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Токмацької міської ради № 151 від 31.05.13., Комунальне підприємство Токмак теплоенергія визначено виконавцем послуг з централізованого опалення з 01.06.13.

Відповідно до п. 2 Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 від 05.01.15. передбачено, що на момент укладення договору борг за теплову енергію перед Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради складає 16917,13 грн.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.15. «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» між сторонами, Управлінням соціального захисту населення Токмацької міської ради та Фінансовим управлінням Токмацької міської ради було підписано схему проведення розрахунків по нарахованим пільгам та субсидіям населенню за квартирну плату станом на 01.03.14., відповідно до якої між зазначеними вище особами було проведено взаєморозрахунок на суму 10 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 06-09/2344 від 16.11.15. Департамент фінансів Запорізької обласної державної адміністрації надав позивачу розяснення щодо порядку проведення взаєморозрахунків по нарахованих пільгах та субсидіях за механізмом, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.15., відповідно до якого зазначено, що у зведений реєстр до спільного протокольного рішення про проведення взаєморозрахунків по нарахованих пільгах та субсидіях населенню № 20/7707 від 17.03.14. включені розрахунки між позивачем та відповідачем на суму 10000,00 грн., схема взаєморозрахунку узгоджена усіма учасниками та розрахунки проведені у березні 2014 року за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, таким чином зменшення/збільшення суми заборгованості між учасниками розрахунків за механізмом, затвердженим зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, не допускається.

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, в звязку з тим, що станом на 01.03.14. заборгованість відповідача за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 250 від 01.10.12. становила 16 917,13 грн., а за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 97 від 05.01.15. 8686,60 грн., Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради було здійснено зарахування зазначених вище коштів в розмірі 10000,00 грн. на погашення заборгованості відповідача за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 250 від 01.10.12., що підтверджується довідкою № 06-09/2344 від 16.11.15.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, судом встановлено, що сума боргу Приватного підприємства Чайка за Договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 79 від 05.01.15. становить 10000,00 грн.

В звязку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11005,87 грн. втрат від інфляції, 825,90 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11005,87 грн. втрат від інфляції (за обґрунтованим розрахунком позивача).

При перевірці правильності розрахунку суми 3% річних, судом встановлено, що позивачем невірно визначено суму, на яку здійснюється нарахування 3% річних по кожному виставленому рахунку.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 760,63 грн. 3% річних (за обґрунтованим розрахунком суду).

Крім того, позивач на підставі п. 15 Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7896,67 грн. пені.

Відповідно до п. 15 Договору, визначено, у випадках несплати нараховується пеня у розмірі 0,75 % на добу на суму несплачених платіжних документів, але не більше подвійної ставки НБУ України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

При перевірці правильності розрахунку суми пені, судом встановлено, що позивачем невірно визначено суму, на яку здійснюється нарахування пені.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2811,75 грн. пені (за обґрунтованим розрахунком суду).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Чайка (71700, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, 31, ) на користь Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А, ) 10 000 (десять тисяч) 00 грн. суми основного боргу, 11 005 (одинадцять тисяч пять) грн. 87 коп. втрат від інфляції, 2 811 (дві тисячі вісімсот одинадцять) грн. 75 коп. пені, 760 (сімсот шістдесят) грн. 63 коп. 3% річних, 1006 (одну тисячу шість) грн. 99 коп. судового збору.

3. В іншій частині - в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.16.

Суддя І.В. Давиденко