ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р.Справа № 915/1693/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Петрова М.С., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 14.09.2015 року;

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази

на рішення господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року

по справі № 915/1693/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОСНАБ-ПІВДЕНЬ, м. Миколаїв

до Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази

про стягнення 245 845,55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОСНАБ-ПІВДЕНЬ, м. Миколаїв (Далі ТОВ „АГРОСНАБ-ПІВДЕНЬ) до Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази про стягнення 245 845,55 грн. задоволені. Суд стягнув з відповідача на користь ТОВ „АГРОСНАБ-ПІВДЕНЬ 66 143,02 грн. інфляційних, 3 826,63 грн. 3% річних, 29 007,50 грн. пені, 1 484,66 грн. судового збору. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 146 868,40 грн. було припинено, у звязку зі сплатою основного боргу та наданням доказів такої сплати.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на Договорі та нормах чинного законодавства, а отже підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийнявши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, та зауважує, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її необґрунтованою.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 29.04.2014 року між сторонами було укладено Договір поставки продукції для сільгоспвиробництва № 17-2014 (далі - Договір).

Згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору, Постачальник (позивач) зобов'язався передати (поставити) у зумовлений строк Покупцеві (відповідачу) продукцію для сільгоспвиробництва (товар), а покупець зобовязався прийняти вказаний товар та сплатити за нього певну грошову суму. Загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), упаковка, маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатками до цього Договору), які є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно п.п. 2.1., 2.2., 3.1., 4.1., 4.2., 4.3. Договору, він набирає чинності з моменту його підписання і є укладеним на строк до 31.12.2014 року, а щодо невиконаних до цього дня зобовязань та відповідальності до повного їх виконання. Строки й порядок та умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в специфікації. Якість та кількість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, які зазначаються в специфікації. Ціна товару та строк оплати, зазначаються специфікації. Для розрахунків по цьому постачальником можуть виписуватися рахунки на оплату, які мають містити посилання на назву та номер цього Договору й найменування сторін.

Пунктами 5.1., 8.1., 8.3.2., 8.4. Договору сторони встановили, що права та обовязки сторін, окрім визначених у цьому Договорі, визначаються законом, зокрема параграфом 1 (Поставка) Господарського кодексу України. За невиконання чи неналежне виконання зобовязань за цим Договором сторони несуть відповідальність за законом та цим Договором. Постачальник вправі застосовувати оперативно-господарські санкції за ст.ст. 235, 236 Господарського кодексу України. Покупець за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті ціни товару, сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. Пеня за цим Договором нараховується на весь строк прострочення.

29.04.2014 року сторонами було підписано Специфікацію № 1, згідно якої позивач зобов'язався поставити відповідачу соняшник ЕС Флоримис в кількості 27 п. о. за ціною 1700 грн. за одиницю на загальну суму 45 900,00 грн., а відповідач повинен ягідно якої у сторонами було підписано сь строк прострочення.змірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. кодексу Укрсплатити шляхом здійснення попередньої авансової сплати - 5% загальної ціни товару; 35% - до 01.09.2014 року; 60% - до 01.11.2014 року.

Крім того, 29.04.2014 року сторонами було підписано Специфікацію № 2, згідно якої позивач зобов'язався поставити відповідачу товар (Альфа-Стар, Гуміфілд ВР-18, Грінфорт 18-18-18, Нокаут, Фнікс, Альфа-Бентазон, Євро-Лайтинг) на загальну суму 179 468,40 грн., а відповідач повинен ягідно якої у сторонами було підписано сь строк прострочення.змірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу. кодексу Укрсплатити шляхом здійснення попередньої авансової сплати - 5% загальної ціни товару; 35% - до 01.09.2014 року; 60% - до 01.11.2014 року.

На виконання умов Договору, у період з 29.04.2014 року по 01.10.2014 року, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 244 268,40 грн., що підтверджено видатковими накладними № РН-0000063 від 29.04.2014 року, № РН-0000064 від 29.04.2014 року, № РН-0000071 від 05.05.2014 року та № РН-0000212 від 01.10.2014 року, які наявні в матеріалах справи, підписані сторонами та завірені печатками підприємств.

Також, на підтвердження факту поставки та отримання товару, позивачем надані належним чином завірені копії рахунків-фактур на оплату та довіреностей довіреності №270414 від 07.05.2014 року та № 01102014 від 10.10.2014 року.

Проте, Покупець (відповідач) виконав свої зобовязання частково, сплативши лише 97 400,00 грн., у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 146 868,40 грн. Крім того, відповідач сплатив вказану суму із порушенням строків, встановлених Договором та Специфікаціями, що підтверджується банківськими виписками за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року; з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року; з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року та карткою-рахунком за період з 29.04.2014 року по 31.12.2014 року, наявними в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, у звязку із неналежним виконанням Покупцем (відповідачем) своїх договірних зобов'язань в частині повної оплати вартості отриманого товару у строки, встановлені Специфікаціями, ТОВ „АГРОСНАБ-ПІВДЕНЬ звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом про стягнення суми основного боргу в розмірі 146 868,40 грн., 66 143,02 грн. інфляційних, 3 826,63 грн. 3% річних та 29 007,50 грн. пені.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції, відповідач надав докази сплати основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 304 від 24.09.2015 року на суму 146 868,40 грн. та банківською випискою за період з 24.09.2015 року по 25.09.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вимогами ст. 712 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з вимогами ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1. ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У статтях 610,611 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За нормами частини 2 статті 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та невиконання відповідачем свого зобовязання щодо оплати вартості поставленого позивачем товару у строки, передбачені Специфікаціями до Договору, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з відповідача на користь позивача 66 143,02 грн. інфляційних, 3 826,63 грн. 3% річних та 29 007,50 грн. пені. Крім того, місцевий господарський суд правомірно припинив провадження в частині стягнення суми основного боргу.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо завищеної позивачем ціни, порівняно зі Специфікаціями, за поставлений товар, судова колегія зазначає наступне.

Відповідачем товар отримано видатковими накладними № РН-0000063 від 29.04.2014 року на суму 59 400,00 грн.; № РН-0000064 від 29.04.2014 року на суму123 471,60 грн.; № РН-0000071 від 05.05.2014 року на суму 55 996,80 грн.; № РН-0000212 від 01.10.2014 року на суму 5 400,00 грн. без зауважень та заперечень стосовно ціни. Часткову оплату за поставлений товар здійснено ним також без заперечень. В подальшому під час розгляду справи місцевим господарським судом, відповідачем було погашено в повному обсязі існуючи заборгованість перед позивачем.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг адвоката як таких, що обєктивно не підтверджені.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, апеляційна скарга Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази залишається без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року у даній справі без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-103; 105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Сільськогосподарське підприємство Новобузького виправного центру Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, Миколаївська область, Новобузький район, с. Богомази на рішення господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року у справі № 915/1693/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 15.10.2015 року у справі № 915/1693/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: М.С. Петров

ОСОБА_2