ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 січня 2016 р. Справа № 903/1247/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Доменік, м.Київ

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

про 1177572,69грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №22 від 08.12.2015р., ОСОБА_3 довіреність №24 від 08.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_4 довіреність від 02.10.2015р., ОСОБА_5 довіреність від 11.01.2016р.

Суть спору: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Доменік звернувся до суду з позовом до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення 1177572,69грн. заборгованості, в т.ч.: 1085182,14грн. збитків, 86147,04грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 6243,51грн. 3% річних.

В обгрунтування посилається на невиконання відповідачем умов договору транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р., оскільки товар для вантажоотримувача не доставлено.

В підтвердження позивач подав договір транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р., заявку ФВ 175 від 28.09.2015р., CMR №127900, контракт поставки №090915/1 від 09.09.2015р., специфікацію №2 від 28.09.2015р., виписки по рахунку станом на 01.10.2015р., лист від 19.10.2015р., лист від 21.10.2015р., претензію-вимогу вих. №3 від 23.10.2015р., виписку з ЄДРПОУ ТзОВ Доменік, протокол загальних зборів ТзОВ Доменік №2 від 23.04.2015р., наказ №7-к від 24.04.2015р., виписку з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_1, копію паспорта ОСОБА_1.

Представник позивача в судовому засіданні подала:

1. Відзив на заперечення щодо позовної заяви за вх. №01-54/679/15 від 26.01.2016р., в якому вказала, що заперечення відповідача недоведені та нобгрунтовані;

2. Заяву про зменшення позовних вимог за вх. №01-65/14/16 від 26.01.2016р., в якій просить стягнути з відповідача 1075548,12грн. збитків (вартість втраченого вантажу), 86147,04грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 6188,09грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги в сумі 1075548,12грн. збитків (вартість втраченого вантажу), 86147,04грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 6188,09грн. 3% річних, а всього 1167883,25грн грн. підтримав та просить суд задоволити позов в повному обємі.

Вказана заява, відповідаючи вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству України, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, є прийнятою судом.

Згідно пункту 17 інформаційного листа Вищого господарського суду України N 01-8/2351 від 20.10.2006 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року" та пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/482 від 13.08.2008р., в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи із якої вирішується спір. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання за вх. №01-54/594/16 від 25.01.2016р., яким долучив до матеріалів справи наступні документи:

- копію договору ФВ/100/П від 28.09.2015р.;

- копію договору заявки від 28.09.2015р.;

- копію міжнародної товарно-транспортної накладної №127900;

- копію рахунку фактури №56/89 від 02.10.2015р.;

- копію форми МД-2;

- копію технічного паспорту на автомобіль;

- копію виписки з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_6;

- копію паспорта та довідки водія ОСОБА_7

Представник ФОП ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, оскільки не вважає останню відповідальною за втрату вантажу. Посилається на умови укладеного договору №ФВ/106/К від 10 вересня 2015 року, а саме п.6.1. розділу 6 «Обставини непереборної сили», Сторона звільняється від відповідальності за повне чи часткове невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, якщо доведе, що таке сталося внаслідок дії обставин непереборної сили та(або) випадку, за умови, що період їх дії був засвідчений у визначеному Договором порядку. У відповідності до п.6.2 «Під непереборною силою розуміються: стихійні лиха, воєнні дії, злочинні дії третіх осіб і т.д.п.т.».

Згідно п.6.4., факт виникнення і припинення обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом, виданим уповноваженим органом.

В даному випадку настання обставин непереборної сили, а саме злочинні дії третіх осіб, позивач доводить офіційною довідкою з Печерського районного управління ГУ МВС України в м. Києві, про те, що по факту незаконного заволодіння вантажем інформацію внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006871, за ознаками складу злочину передбаченого ч.4 ст.190 КК України та розпочато досудове слідство.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

10 вересня 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Доменік» (клієнт) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (експедитор) було укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № ФВ/106/К (а.с.17-21).

Відповідно до п. 1.1.договору Клієнт (вантажовласник, відправник вантажу або їхні довірені особи) доручає Експедитору за винагороду здійснювати організацію перевезення вантажу та пошук і підбір перевізників (або їх довірених осіб), укладення з перевізниками договорів з метою забезпечення відправки та одержання вантажів вантажоодержувачами Клієнта (або його довіреним особам), у міжнародних чи міжміських (по території України) перевезеннях.

На підставі п.п. 1.2., 1.3. договору Експедитор, діючи за дорученням Клієнта, в межах Договору надає послуги по пошуку і підбору транспортних організацій, власників транспорту чи їхніх довірених осіб, за дії яких Експедитор несе відповідальність як за свої власні, укладення з перевізниками договорів перевезення, тобто організовує та забезпечує перевезення найманим вантажним транспортом, довіреною особою власника якого він є, вантажів вантажоодержувачів Клієнта відповідно до чинного законодавства України, вимогам міжнародних конвенцій і угод в області міжнародних перевезень. Експедитор зобовязується виконувати свої обовязки на умовах Договору, а Клієнт зобовязується прийняти надані послуги й оплатити їх.

Згідно п.2.2. договору замовник надає заявку факсимільним звязком ( на електронну адресу ), яка повинна містити наступну інформацію: адресу завантаження та розвантаження багажу, дату та час подачі автомобіля під завантаження та розвантаження, найменування вантажу, його вагу та вартість, відповідальні особи при завантаженні та розвантаженні та їх контактні телефони, підпис та печатку замовника. У разі необхідності замовник надає експедитору довіреність, якщо вона необхідна для виконання його зобовязань за цим договором.

Відповідно до п. 2.3. договору при згоді Експедитора виконувати заявку, він направляє Замовнику її підтвердження факсимільним звязком з інформацією про автомобіль, прізвищем та телефоном водія, завіряє заявку підписом та печаткою.

У відповідності до п. 5.2. договору Відповідач зобовязувався належним чином виконати прийняту Заявку, своєчасно доставити ввірений вантаж у пункт призначення, передати у пункті призначення ввірений вантаж уповноваженій особі одержувача, зазначеного у супровідних документах, надавати інформацію на запит Замовника про хід здійснення перевезення, у строки та у спосіб визначений Відповідачем, а також відшкодовувати повну вартість втраченого або пошкодженого вантажу, прийнятого до перевезення, у строки та у спосіб визначений Відповідачем.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у випадку порушення термінів доставки вантажу (окрім випадків письмово узгоджених із Замовником), Експедитор сплачує Замовнику штраф у розмірі еквівалента 100 доларів США по курсу НБУ за кожну наступну добу, якщо інше не зазначено в заявці.

Згідно п.7.8. договору, Експедитор несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу у розмірі ста відсотків його вартості зазначеній у накладній, з моменту прийняття його та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким експедитор фактично не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

На виконання п. 2.2. Договору позивач надав заявку ФВ175 від 28.09.2015 р. факсимільним звязком на електронну адресу , яка містила усю необхідну інформацію (а.с.22).

Відповідно до п. 2.3. Договору при згоді Експедитора виконувати заявку, він направляє Замовнику її підтвердження факсимільним звязком з інформацією про автомобіль, прізвищем та телефоном водія, завіряє заявку підписом та печаткою. Факт подачі заявки Позивачем підтверджується фактом подальшого узгодження її Відповідачем. Згідно узгодженої заявки Відповідач взяв на себе зобовязання зі здійснення перевезення, що підтверджується заявкою № ФВ175 від 28.09.2015р.

Відповідно до Заявки Відповідач зобовязувався організувати перевезення вантажу (товару) за маршрутом Андрушівка- Гоптівка-Нехотіївка-Атирау. Тип вантажу: сир, вага 19 т., довжина - 13.6, ширина - 2.45, висота - 2,65, темп. режим - 0 +5. Дата і місце завантаження: 01.10.2015 р., Україна, Житомирська обл., м. Андрушівка, Андрушівський масляний завод. Дата і місце замитнення: 02.10.2015р., Україна, м. Київ, згідно СМR. Погранперехід: Гоптівка-Нехотіївка. Дата і місце розмитнення: 12.10.2015 р., Казахстан, м. Атирау, згідно СМR. Дата і адреса вивантаження: 13.10.2015 р., Казахстан, м. Атирау, згідно СМR. Перевізник: ФОП ОСОБА_6, ЄДРПОУ НОМЕР_1. Номер автомобіля: НОМЕР_2 п/пр. АА0377ХТ. Водій: ОСОБА_8, тел. +7, +6.

На виконання умов п. 2.6. Договору передача вантажу на експедирування була здійснена Позивачем 01.10.2015 р. на підставі міжнародної товарно-транспортною накладної СМR № 127900, підписаної та скріпленої печаткою перевізника, наданого Відповідачем відповідно до Заявки (а.с.23).

Згідно з умовами Договору (п.7.8.) Відповідач несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу у розмірі ста відсотків його вартості та відповідає за дії перевізника як за свої власні (п.1.2.). Оскільки п. 5.2. Договору встановлено обовязок Експедитора відшкодовувати повну вартість втраченого або пошкодженого вантажу, прийнятого до перевезення, у строки та у спосіб визначений Замовником, 23.10.2015 р. на електронну адресу , визначену п. 9.6. Договору як таку, що забезпечує можливість відправки/отримання електронних листів по електронній пошті, та адресу Відповідача, визначену в розділі 10 «Реквізити і підписи сторін», було направлено Претензію-вимогу від 23.10.2015 р. № юЗ (а.с.36-37) про відшкодування вартості втраченого вантажу, прийнятого до перевезення. Факсимільні(факсові) копії Договору, додатків до нього, а також факсові копії/сканкопії документів, що відображають виконання умов Договору (крім двосторонніх актів, документів первинного бухгалтерського та податкового обліку/звітності), мають рівну юридичну силу з оригіналами і діють до моменту їх обміну на оригінали цих документів (п. 9.8. Договору).

Перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування визначено ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність». Відповідно до п.п. 11-13 зазначеної статті перевезення вантажів супроводжується товарно- транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Аіг WaybіІІ); міжнародна автомобільна накладна (СМR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Віll of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Сагgо Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Вантаж (товар), що підлягав перевезенню, поставлявся Позивачем контрагенту ТОО «Ак булак-Атирау» за контрактом поставки № 090915/1 від 09.09.2015р. (а.с.24-28) відповідно до Специфікації № 2 від 28 вересня 2015 р. (а.с.29-30). Його загальна вартість складає 45 245,00 доларів США.

На виконання умов контракту від 01.10.2015р. ТОО «Ак булак-Атирау» було сплачено на користь Позивача суму розмірі 45 245,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку за дату 01.10.2015 р. (а.с31-32).

20.10.2015р. Позивач отримав лист від 19.10.2015р. ТОО «Ак булак-Атирау» з вимогою повернути сплачені кошти у розмірі 45 245,00 доларів США у звязку з неодержанням товару (а.с33).

Як встановлено матеріалами справи, вантаж який був завантажений відповідно до заявки ФВ175 від 28.09.2015р. за маршрутом: Андрушівка Гоптівка Нехотіївка Атирау до місця призначення не прибув. Пояснення відповідача, довідка Печерського районного Управління ГУ МВС України в м. Києві №54/006871 від 28.10.2015р., лист від 19.10.2015р. підтверджує факт втрати вантажу.

Відповідно до ст. 935 ЦК України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню собою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи викладене, порушення права полягає у незабезпечені Відповідачем цілісності і схоронності прийнятого до перевезення вантажу (п.7.8, 5.2. договору) Зобовязання з перевезення вантажу не виконано, вантаж втрачений. Даний обов'язок виникає з моменту одержання експедитором вантажу до перевезення і до видачі його одержувачеві у пункті призначення. Порушення Відповідачем зазначеного обов'язку призводить до відповідальності за втрату, недостачу, псування чи пошкодження вантажу.

Зокрема, згідно п.5.2 договору, експедитор ФОП ОСОБА_1 зобовязалася належним чином виконати прийняту Заявку, своєчасно доставити ввірений вантаж у пункт призначення, передати у пункті призначення ввірений вантаж уповноваженій особі одержувача, зазначеного у супровідних документах, надавати інформацію на запит Замовника про хід здійснення перевезення, у строки та у спосіб визначений Відповідачем, а також відшкодовувати повну вартість втраченого або пошкодженого вантажу, прийнятого до перевезення, у строки та у спосіб визначений Відповідачем.

Між тим, ФОП ОСОБА_1 доводить про відсутність підстав для покладення на неї відповідальності по відшкодуванню збитків у звязку з втратою вантажу через наявні обставини непереборної сили, які визначені у розділі 6 договору транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р., де зазначено, що сторона звільняється від відповідальності за повне чи часткове невиконання або неналежне виконання умов цього договору, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії обставин непереборної сили та (або) випадку, за умови, що період їх дії був засвідчений у визначеному Договором порядку.

Під непереборною силою розуміються, в тому числі злочинні дії третіх осіб.

При цьому, факт виникнення і припинення обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом, виданим уповноважений органом.

Сторона, що постраждала від дії непереборної сили, повинна не пізніше 5 діб з моменту її виникнення, сповістити іншу сторону про настання таких обставин.

Водночас, за умовами п.6.6. договору настання обставин непереборної сили та (або) випадку не звільняє сторону, для якою вони настали від виконання своїх зобовязань по договору, а лише продовжує строки їх виконання на період дії таких обставин та (або) випадку.

Разом з тим, суд погоджується із доводами позивача, про те, щовідповідно до п.6.8. договору виникнення обставин непереборної сили або випадку в момент прострочення виконання ФОП ОСОБА_9 своїх зобовязань за договором, позбавляє таку сторону права посилатись на такі обставини як на підставу звільнення від відповідальності за договором.

Крім того, покладення обовязків на третю особу не звільняє Відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобовязання, оскільки відповідно до п. 1.2. Договору Експедитор, діючи за дорученням Клієнта в межах даного договору надає послуги по пошуку і підбору транспортних організацій, власників транспорту чи їхніх довірених осіб, за дії яких Експедитор несе відповідальність як за свої власні, укладення з перевізниками договорів перевезення, тобто організовує та забезпечує перевезення найманим вантажним транспортом, довіреною особою власника якого він є, вантажів вантажоодержувачів Клієнта відповідно до чинного законодавства України, вимогам міжнародних конвенцій і угод в області міжнародних перевезень. Даний обовязок передбачений також ч. З ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», згідно з якою Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Отже, враховуючи викладене, наявність встановленого судом факту прострочення виконання експедитором своїх зобовязань, відсутності доказів про неможливість запобігти втраті вантажу виключає звільнення відповідача від відповідальності, яку останній взяв на себе в силу договору транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р. по відшкодуванню повної вартості втраченого вантажу прийнятого до перевезення.

На день подачі позову до суду розмір збитків (вартість втраченого майна) по курсу долара США на міжбанківському ринку України за даними НБУ на 26.11.2015р. (а.с.69-70) складає 1075548,12грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі договору транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 929 ЦК України, ч.1 ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування. За невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним Кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ніш до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку порушення термінів доставки вантажу (окрім випадків письмово узгоджених із Замовником), Експедитор сплачує Замовнику штраф розмірі еквівалента 100 доларів США по курсу НБУ за кожну наступну добу, якщо інше не визначено в заявці. Узгодженою датою вивантаження (доставки) відповідно до Заявки було 13.10.2015 р. Затримання доставки письмово не погоджувалось. Вантаж не доставлено, вартість товару Позивачу не повернуто.

З огляду на наведене вище, штраф, що підлягає сплаті відповідно до п. 7.3. Договору, за період з 14.10.2015р. по 20.11.2015р. становить 86 147,04 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, нараховані позивачем згідно до заяви про зменшення позовних вимог 3% річних за період з 03.11.2015р. по 11.01.2016р. в сумі 6188,09грн. підлягають до задоволення.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача за договором транспортно-експедиційного обслуговування №ФВ/106/К від 10.09.2015р. підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в сумі 1167883,25грн грн., в т.ч.: 1075548,12грн. збитків (вартість втраченого вантажу), 86147,04грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 6188,09грн. 3% річних.

Оскільки розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по сплаті судового збору, на підставі ст. 44,49 ГПК України, слід покласти на нього.

Керуючись ст. 14 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність», ст.ст. 144, 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 526, 527, 530, 610, 611,623, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Привокзальна,14, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Доменік (01133, м.Київ, б-р Лесі Українки,26, код ЄДРПОУ 32490,25грн грн., в т.ч.: 1075548,12грн. збитків (вартість втраченого вантажу), 86147,04грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 6188,09грн. 3% річних та 17518,25 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

29.01.2016р.

Суддя В. М. Дем`як