КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 927/1284/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Разіної Т.І.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від апелянта - представник не прибув;

від боржника (заявника) - представник не прибув;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у

Печерському ГУ ДФС у місті Києві

на постанову господарського суду Чернігівської області від 03.11.2015р.

у справі №927/1284/15 (суддя Івченко С.М.)

за заявою голови ліквідкомісії товариства з обмеженою відповідальністю

"ПАТОС"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Чернігівської області від 03.11.2015 р. у справі № 927/1284/15 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ПАТОС", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, покладено обов'язки ліквідатора на голову ліквідкомісії ТОВ "ПАТОС" Рідзеля А.П.

Згадану постанову мотивовано тим, що з огляду на конкретні обставини справи та оскільки за даними проміжного ліквідаційного балансу відсутність активів боржника не дозволяє задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, боржника має бути визнано банкрутом в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закону), а обов'язки ліквідатора мають бути покладені на голову ліквідаційної комісії боржника згідно до поданої ним заяви, оскільки призначення ліквідатора з числа арбітражних керуючих викличе додаткові витрати на оплату його послуг, що необґрунтовано збільшить витрати ліквідаційної процедури.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Державна податкова інспекція (далі ДПІ) у Печерському ГУ ДФС у місті Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Чернігівської області від 03.11.2015 р. у справі № 927/1284/15 та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України, ст. 60 Господарського кодексу (далі ГК) України та ст. 1, 38, 95 Закону, без з`ясування всіх обставин справи.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що в порушення вимог законодавства, а саме ст. ст.105, 110, 111 Цивільного кодексу (ЦК) України та ст. 60 ГК України ТОВ "ПАТОС" не надало ліквідаційного балансу до податкового органу для перевірки його повноти та достовірності. В результаті чого ліквідаційною комісією Боржника був порушений порядок добровільної ліквдації, а судом першої інстанціїх не враховано, що до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство за правилами ст.95 Закону не додані документи, які повинні бути подані на момент звернення із такою заявою. Крім того у відповідності ст. 33 ГПК України Боржник при зверненні до господарського суду про визнання себе банкрутом зобов`язаний був надати докази відсутності своєї платоспроможності, а саме докази, що засвідчують відсутність коштів на рахунках та відсутність активів боржника.

Відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23.11.2015 р. апеляційну скаргу ДПІ у Печерському ГУ ДФС у місті Києві на постанову господарського суду Чернігівської області від 03.11.2015 р. у справі № 927/1284/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Шипка В.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 р. у зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. на лікарняному сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/1284/15 колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий, Остапенко О.М., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2015 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу ДПІ у Печерському ГУ ДФС у місті Києві та її розгляд призначено на 12.01.2016 р.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 р. у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Остапенка О.М., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 927/1284/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Разіна Т.І., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 р. у справі № 927/1284/15 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському ГУ ДФС у місті Києві прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Разіна Т.І., Пантелієнко В.О.

Сторони правом на участь своїх представників у судовому засіданні 12.01.2016 р. не скористалися.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 р. відповідно до ст.77 ГПК України з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, які мають значення для справи, забезпечення рівності, можливості реалізації прав учасників провадження (сторін), колегія суддів дійшла висновку про можливість і доцільність відкладення розгляду апеляційної скарги у справі № 927/1284/15 на 26.01.2016 р.

В судове засідання 26.01.2016 р. учасники провадження у справі повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення про розгляд справи (арк. спр.127-129) та відповідно до ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників учасників провадження.

Сторони при розгляді справи в апеляційній інстанції не скористались своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення (в даному випадку - постанови) місцевого господарського суду.

По закінченні судового засідання, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно ст.ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дана справа порушена судом за процедурою, передбаченою ст. 95 Закону.

Відтак, незаконна ліквідація боржника за процедурою перебаченою ст. 95 Закону унеможливлює встановлення податковим органом зобов'язань по сплаті податків відповідно до податкових повідомлень-рішень, прийнятих після перевірки суб'єкта господарювання, оскільки з моменту внесення до державного реєстру рішення суду про визнання боржника банкрутом, в останнього не можуть виникати податкові зобов'язання.

Наведене дозволяє зробити висновок про право податкового органу на оскарження судових актів про ліквідацію боржника у процедурі банкрутства в порядку ст. 91 ГПК України, як судових актів, за наслідком прийняття яких змінюєтья правовий статус юридичної особи і вона втрачає статус суб'єкта, щодо якого можуть виникати податкові зобо'язання.

Вказане обґрунтовує право податкового органу на апеляційне оскарження у даному випадку.

З матеріалів даної справи вбачається, що 05.10.2015 р. голова ліквідаційної комісії ТОВ "ПАТОС" звернулася до суду першої інстанції із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Частиною 1 статті 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

За ч. 4 ст. 105 ЦК України комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

За ч. 1 ст. 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Частиною 1 статті 59 ГК України зазначено, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 59 ГК України оголошення про реорганізацію чи ліквідацію господарської організації або припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця протягом десяти робочих днів з дня внесення відповідного запису до зазначеного реєстру підлягає опублікуванню у виданні спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації, в якому зазначаються відомості з єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 60 ГК України, ліквідація суб'єкта господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка утворюється власником (власниками) майна суб'єкта господарювання чи його (їх) представниками (органами), або іншим органом, визначеним законом, якщо інший порядок її утворення не передбачений цим Кодексом. Ліквідацію суб'єкта господарювання може бути також покладено на орган управління суб'єкта, що ліквідується. Орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а наявних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки. Одночасно ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб'єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання. Ліквідаційна комісія оцінює наявне майно суб'єкта господарювання, який ліквідується, і розраховується з кредиторами, складає ліквідаційний баланс та подає його власнику або органу, який призначив ліквідаційну комісію. Достовірність та повнота ліквідаційного балансу повинні бути перевірені у встановленому законодавством порядку з обов'язковою перевіркою органом державної податкової служби, у якому перебуває на обліку суб'єкт господарювання.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку статті 95 Закону є: оцінка вартості наявного майна боржника, публікація оголошення згідно з вимогами статті 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 105 ЦК України в Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 324 (19) за 2015 р. було опубліковано оголошення про припинення даної юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 ЦК України після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 21.10.2015 р. у справі № 927/1284/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ПАТОС" та оприлюднено на офіційному веб-порталі Вищого господарського суду України оголошення про це; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд питання щодо наявності підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури призначено в судовому засіданні на 03.11.2015 р. Дану ухвалу надіслано голові ліквідкомісії Боржника Рідзелю А.П., кредитору: ТОВ"ЛІФТЦЕНТР-УКРАЇНА", Новозаводському відділу ДВС Чернігівського міськуправління юстиції, Новозаводському районному суду м. Чернігова, Чернігівському окружному адміністративному суду, державному реєстратору, ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві; запропоновано кредитору, ДПІ у м. Чернігові та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві надати (у разі наявності) інформацію та/або докази належності боржнику на праві власності земельних ділянок, об"єктів нерухомості, транспортних засобів, грошових коштів та інших активів, за рахунок яких можливе задоволення кредиторських вимог , а також стосовно здійснення перевірок боржника ( в тому числі органами прокуратури чи слідчими органами) на предмет доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства, шахрайства з фінансовими ресурсами, тощо.

Матеріали справи не містять доказів, які судом першої інстанції пропонувалось надати щодо належності боржнику на праві власності земельних ділянок, об`єктів нерухомості, транспортних засобів, грошових коштів та інших активів, за рахунок яких можливе задоволення кредиторських вимог, а також стосовно здійснення перевірок боржника (в тому числі органами прокуратури чи слідчими органами) на предмет доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства, шахрайства з фінансовими ресурсами, тощо.

Натомість, матеріали справи містять лист ДПІ Печерському ГУ ДФС у місті Києві від 24.07.2015р. за №1381/р/26-55-11-01 в якому надано інформацію щодо відкритих рахунків ТОВ "ПАТОС". У даному листі апелянтом додатково повідомлено, що станом на 22.07.2015р. по ТОВ "ПАТОС" (пн.39477701) податковий борг відсутній.

Станом на 03.11.2015р. податковий орган вимоги ухвали суду не виконав, жодних заперечень щодо визнання боржника банкрутом не направив.

Головою ліквідційної комісії проведено інвентаризацію, за результатами якої не встановлено активів, а після завершення строку на прийняття заяв кредиторів складено проміжний ліквідбаланс, затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ПАТОС" 02.10.2015р.

Після прийняття рішення про ліквідацію Боржника, ліквідатором було встановлено наявність непогашеної грошової заборгованості перед ТОВ "ЛІФТЦЕНТР-УКРАЇНА" на суму 51 000,00 грн., які визнано боржником і включено до реєстру кредиторів, в той час, як на балансі підприємства немає оборотних чи необоротних активів, що відображено ліквідатором у проміжному ліквідаційному балансі станом на 30.09.2015 р.

До заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ "ПАТОС" додано лист Чернігівського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відсутність заборгованості боржника, лист Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 16.07.2015 р. за № 03-659/1644 про те, що боржник не зареєстрований у відділенні фонду і тому будь-яка інформація щодо заборгованості відсутня, лист Чернігівського міського центру зайнятості Чернігівського обласного центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України від 16.07.2015р. за № 07/3034 про те, що заборгованість зі сплати страхових внесків до Чернігівського міського центру зайнятості відсутня, лист відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Чернігові Чернігівської області Фонду соцільного страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22.07.2015 р. за №1.08/2484-1915 про те, що ТОВ "ПАТОС" станом на 01.07.2015 р. заборгованості зі сплати страхових внесків не має, лист Печерського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості міністерства соціальної політики України Державної служби зайнятості від 21.07.2015 р. за № 06-3735 про те, що заборгованість по страхових внесках перед Фондом на випадок безробіття відсутня, лист Управління виконавчої дирекції фонду у місті Києві від 24.07.2015 за №04-08/3805-10 про те, що за період знаходження на обліку в Управлінні заборгованість зі сплати страхових внесків відсутня, лист Управління пенсійного фонду України в Печерськомурайоні м. Києва від 24.07.2015 за № 11807/07 про те, що станом на 24.07.2015 р. у ТОВ "ПАТОС" заборгованість перед Управлінням відсутня, лист ТОВ "ПАТОС" із відповіддю АІС "Автомобіль" м. Києва проте, що станом на 22.07.2015 р. транспортних засобів не зареєстровано, лист Департаменту Льотної придатності Державної авіаційної служби України, про те, що за ТОВ "ПАТОС" повітряні судна ніколи не були зареєстровані, лист ТОВ "ПАТОС" із відповіддю Державної інспекції с/г про те, що за боржником в Державної інспекції с/г в Чернігівській області техніка не зареєстрована, лист центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобівпри УДАІ МВС України в Чернігівській області про те, що за ТОВ «ПАТОС» транспорті засоби на реєстрації не значаться, довідки Київської філії ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» про те, що рахунки ТОВ «ПАТОС» за № 7819 та № 6670 закрито 26.08.2015 р., лист районного управління юстиції відділу державної виконавчої служби Печерського у місті Києві Міністерства Юстиції України про те, що на виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження стороною за якими є ТОВ «ПАТОС» (арк. спр.55-69).

Також, згідно з даними ліквідатора станом на час звернення ліквідатора до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у Публічного акціонерного товариства «ПАТОС» відсутні вимоги працівників пов`язані з трудовими відносинами.

У ході здійснення своїх повноважень ліквідатором у зв`язку з припиненням здійснення господарської діяльності на загальних зборах учасників ТОВ «ПАТОС» було прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації (протокол загальних зборів учасників від 30.06.2015 р.).

Отже, судом встановлено обґрунтованість тверджень ліквідатора Публічного акціонерного товариства "ПАТОС" Рідзеля А.П. про неспроможність юридичної особи, яка ліквідується за рішенням власника, виконати після настання встановленого строку всі грошові зобов'язання перед кредитором.

Також, судом враховано, що ТОВ "ПАТОС" було дотримано порядок ліквідації юридичної особи, встановлений чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Закону, обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про призначення ліквідатором Рідзеля А.П., який виконував обов'язки ліквідатора у досудовій процедурі ліквідації юридичної особи, має усі необхідні знання щодо становища юридичної особи та можливості для подальшого здійснення повноважень її ліквідатора.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені ДПІ у Печерському ГУ ДФС у місті Києві в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови господарського суду Чернігівської області від 03.11.2015 р. у повному обсязі, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування постанови господарського суду суду Чернігівської області від 03.11.2015 р. у справі № 927/1284/15. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування даної постанови, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському ГУ ДФС у місті Києві залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1284/15 від 03.11.2015 р. залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/1284/15 повернути до господарського суду Чернігівської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Т.І. Разіна

В.О. Пантелієнко