ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016р. Справа№ 914/4377/15

За позовною заявою: Львівського комунального підприємства Львівводоканал, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація, м.Львів

про: стягнення 82 673,71 грн.

Суддя Ділай У.І.

При секретарі Климишин Ю.О.

Розглядається справа:

Від позивача: ОСОБА_2 юрисконсульт (Довіреність 01-5089 від 08.10.2015р.)

Від відповідача: ОСОБА_3 - представник (довіреність б/н від 20.01.2016р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Львівського комунального підприємства Львівводоканал, до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація, про стягнення 82 673,71 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 14.01.2016р.

06.01.2016 р. представником позивача подано через канцелярію суду документи згідно супровідного листа б/н від 05.01.2016р. (вх.№563/16)

Окрім того, 06.01.2016р. представником позивача подано через канцелярію суду Заяву про зменшення позовних вимог (вх.№43/16), в якій позивач просить стягнути з відповідача 57205,17 грн. основного боргу, 2 837,33 грн. пені, 2 098,82 3 % річних та 20 421,41 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою уточнення розрахунку заборгованості.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 23.12.2015р. не виконав.

Ухвалою суду від 14.01.2016р. розгляд справи відкладено на 28.01.2016р.

25.01.2016р. в канцелярію господарського суду позивачем за вх. № 307/16 від 21.01.2016р. подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 57 205,17 грн. основного боргу, 2 790,33 грн. пені, 986,90 грн. 3% річних та 9 215,18 грн. інфляційних втрат.

28.01.2016р. за № 3319/16 в канцелярію суду поступив відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2016р. підтримав позовні вимоги згідно заяви про уточнення позовних вимог від 21.01.2016р.

Представник відповідача явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, просить суд відмовити в задоволенні позову.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

08.07.2010р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення між виробником цих послуг та виконавцями. №570128, відповідно до п. 1.1 якого позивач взяв на себе зобовязання надати послуги з водопостачання та водовідведення в будинок № 16 по вулиці Науковій.,а відповідач зобовязався оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення за затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Львівської міської ради тарифами

Відповідно до п.6.3. договору виконавець послуг до 20 числа наступного за звітним місяця, проводить розрахунок з виробником послуг по нарахованих коштах за надані послуги згідно виставленого рахунку, шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок виробника послуг за відрахуванням 3,3 % комісійної винагороди від перерахованих виробнику коштів.(Комісійна винагорода враховується виробником при розрахунках за надані послуги.) .

У п. 6.4 договору сторони узгодили, що рахунок на оплату спожитих послуг водопостачання та водовідведення виставляється позивачем в останній день звітнього місяця на підставі показів загально будинкових приладів обліку, а за їх відсутності: на підставі звіту виконавця послуг, поданого ним до 25-го числа звітнього місяця на паперових носіях по формі-Додаток 3 в електронному вигляді по формі Додаток 4.

Відповідач (п. 6.6.) перераховує кошти, які поступили від споживачів, на розрахункових рахунок позивача щоденно, але не пізніше трьох банківських днів.

Відповідно до п. 7.2 Договору, при несплаті або частковій несплаті за надані послуги виконавець послуг сплачує виробнику послуг пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування платежу, починаючи з 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

07.10.2015р. за № 10-5059 позивачем направлено відповідачу претензію, яка залишена без відповіді.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням вимог п. 6.3 договору не оплатив позивачу за поставлену водопостачання та водовідведення. Відтак, ЛМКП Львівводоканал звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 57 316,15 грн. основного боргу.

Крім того, позивач нарахував відповідачу, керуючись п. 7.2. договору, 2 2 790,33 грн. пені, а також відповідно до положень ст. 625 ЦК України 2 098,82 грн. 986,90 грн. 3% річних та 9 215,18 грн. інфляційних втрат.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 174 ГК України, господарські зобовязання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 570128 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 08.07.2010р.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.6.3 Договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення між виробником цих послуг та виконавцями від 08.07.2010р. передбачено обовязок відповідача проводити розрахунок з Виробником послуг в обсягах і в терміни, передбачені договором.

У відповідності із п.6.3. договору, розрахунки за наданні послуги проводяться відповідно до 20 числа наступного за звітним місяця, на поточний рахунок виробника послуг за відрахуванням 3,3 % комісійної винагороди від перерахованих виробнику коштів. (Комісійна винагорода враховується виробником при розрахунках за надані послуги.) .

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відзиві за вх. № 3319/16 від 28.01.16р. відповідач зазначає, що заборгованість виникла через те, що мешканці гуртожитку не оплачують своєчасно та повній вартості наданні їм комунальні послуги. Станом на 01.01.2016р. заборгованість мешканців перед відповідачем становить 62 591,99 грн. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1.1. договору, позивач зобовязувався надати послуги з водопостачання та водовідведення в будинок № 16 по вулиці Науковій.,а відповідач зобовязався оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення за затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Львівської міської ради тарифами.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

В ході судового розгляду, представник відповідача заперечив проти позовних вимог, зазначивши про відсутність необхідних коштів про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 08.07.2010р.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача до позивача до обсягів та нарахованої вартості з надання водопостачання та водовідведення відповідач суду не надав. Доказів оплати заборгованості відповідачем також не надано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями та відсутність коштів не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором № 570128 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 08.07.2010р.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідач своїх зобовязань за Договором не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок згідно заяви про уточнення позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач правомірно просить стягнути з відповідача 9 215,18грн. інфляційних втрат та 986,90 грн. 3% річних.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 790,33грн. пені суд зазначає наступне.

У п. 7.2 договору № 570128 від 08.07.2010р. сторони узгодили, що за порушення строків оплати відповідач сплачує виробнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування платежу, починаючи з 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до п. 7.2. договору та ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач правомірно просить, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 2 790,33грн.

Судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599, 617, 625, 901 ЦК України, ст. ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 45, ідентифікаційний код 33982081) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ідентифікаційний код 03348471) 57 205,17грн. основного боргу, 9 215,18грн. інфляційних втрат, 2 790,33грн. пені та 986,90 грн. 3% річних та 1218,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 02.02.2016р.

Суддя Ділай У.І.