РІШЕННЯ

25 січня 2016 року Справа № 913/1098/15

Провадження №17/913/1098/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Каргілл, м. Київ

до Приватного підприємства Донець Плюс, с. Велика Чернігівка, Станично-Луганський район Луганської області

про стягнення 3698410,60 грн.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю №2016/1 від 04.01.2016;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № CVS 59239 від 25.12.2013 у сумі 3630549,28 грн., 3% річних у сумі 67861,32 грн.

У судовому засіданні 18.01.2016, відповідно до статті 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 25.01.2015 на 11 год. 20 хв.

18.01.2015 до канцелярії суду представником відповідача відзив на позовну заяву № 1501/2016 від 15.01.2016, згідно якого відповідач визнає позовні вимоги частково у сумі 1302158,15 грн., оскільки він вважає що спірний договір поставки № CVS 59239 від 25.12.2013 по суті є кредитним договором та підпадає під дію ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, згідно якої на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Крім того, представник відповідача зазначив, що в бухгалтерському обліку підприємства відповідача станом на 01.07.2015 має місце борг в сумі 1302158,15 грн., у звязку з невиконанням позивачем формальностей.

20.01.2016 представником позивача до канцелярії суду було подано додаткові письмові пояснення № б/н від 20.01.2016, згідно яких позивач зазначає наступне.

Відносно припущень відповідача на нібито наявність форс-мажорних обставин позивач зазначає, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу наявності відповідних обставин, отже вважає посилання на відповідні обставини безпідставними.

Також позивач звертає увагу на те, що застосування Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» неможливе у даному випадку, оскільки позивачем не заявлено до стягнення з відповідача ані пені, ані штрафу, а між сторонами не укладалось кредитного договору або договору позики та відповідачем не надано суду належних доказів знаходження його на території проведення АТО.

Зокрема позивач зазначає, що суть правовідносин сторін в однозначний спосіб свідчить про те, що між сторонами склались цивільні правовідносини щодо поставки товару, які прямо регулюються нормами Цивільного кодексу України, а саме розділом про поставку. Отже, посилання відповідача на те, що «законодавство України визначає, що договір поставки по суті є кредитним договором» не узгоджується із приписами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та суперечить фактичним правовідносинам сторін.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю АТ Каргілл, як Постачальником (позивач у справі), та Приватним підприємством Донець Плюс (відповідач у справі), як Покупцем, був укладений договір поставки № CVS 59239 від 25.12.2013 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку і на умовах, передбачених Договором, Постачальник зобовязується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити насіння зернових, олійних, технічних культур, засоби захисту рослин (ЗЗР), добрива згідно Специфікацій до Договору (далі Товар).

Пунктом 3.1 Договору визначено, ціна Товару зазначається у Специфікаціях, що є невідємними частинами Договору. Ціна Товару підлягає коригуванню у відповідності з п. 3.4 Договору.

Згідно з п. 3.4 Договору, порядок розрахунків за окремий Товар, а також необхідність забезпечення виконання зобовязання Покупця визначається у відповідній Специфікації. Сторони можуть обрати наступний порядок розрахунків за Товар.

Так, згідно п. 3.4.1 Договору, якщо Покупець обирає повну попередню оплату, без застосування базової ціни Товару, то він зобовязаний сплатити Постачальникові вартість Товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника наступним чином: 100% загальної вартості Товару, що вказана у відповідній Специфікації, протягом строку дії рахунку фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом трьох днів, якщо інше не передбачено в самому рахунку-фактурі. Рахунок-фактура може передаватися факсом чи електронною поштою, з наступним направленням оригіналу на адресу Покупця. У випадку сплати коштів Покупцем пізніше строку, вказаного в цьому пункті, або сплати коштів у розмірі меншому, ніж вказано в рахунку-фактурі Постачальника, Постачальник має право, на власний вибір і розсуд, або повернути зазначені кошти як помилково отримані (при цьому вважаться, що Покупець не виконав своє зобовязання щодо попередньої оплати за Товар) або поставити Товар на оплачену суму за цінами, що діють на момент поставки, при цьому така зміна ціни вважається попередньо узгодженою сторонами та не вважається зміною Постачальником умов Договору в односторонньому порядку. До моменту отримання на свій банківський рахунок попередньої оплати за Товар Постачальник має право притримати поставку Товару.

Відповідно до п. 3.4.2.1 Договору, якщо Покупець обирає повну попередню оплату, із застосуванням базової ціни Товару, то він зобовязаний сплатити Постачальникові вартість Товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника наступним чином: 100% загальної вартості Товару, що вказана у відповідній Специфікації, з урахуванням п.п. 3.4.2.2 3.4.2.4 Договору, протягом строку дії рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом трьох днів, якщо інше не передбачено в самому рахунку-фактурі. Рахунок-фактура може передаватися факсом чи електронною поштою, з наступним направленням оригіналу на адресу Покупця. У випадку сплати коштів Покупцем пізніше строку, вказаного в цьому пункті, або сплати коштів у розмірі меншому, ніж вказано в рахунку-фактурі Постачальника, Постачальник має право на власний вибір і розсуд, або повернути зазначені кошти як помилково отримані (при цьому вважається, що Покупець не виконав своє зобовязання щодо попередньої оплати за Товар) або поставити Товар на оплачену суму за базовими цінами, що діють на момент поставки, при цьому така зміна ціни вважаться попередньо узгодженою Сторонами та не вважається зміною Постачальником умов Договору в односторонньому порядку. До моменту отримання на свій банківський рахунок попередньої оплати за Товар Постачальник має право притримати поставку Товару.

Пунктом 3.4.2.2 визначено, що базова ціна Товару по кожному виду Товару і його загальна вартість вказується в Специфікаціях, що є невідємними частинами Договору. Вказані в Специфікації в гривнях ціни і вартість Товару підлягають коригуванню на момент виставлення рахунку-фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якщо курс банку змінився більше, ніж на 1% в порівнянні з курсом банку на дату підписання відповідної Специфікації. Під курсом розуміється середній курс ПАТ КІБ Креді ОСОБА_2 долара США до гривні для здійснення розрахунків по безготівковим операціям купівлі продажу іноземної валюти. Курс банку підтверджуються довідкою банку з печаткою банку і підписом уповноваженої особи банку, яка видається щоденно Постачальнику. Якщо на дату, повязану з виконанням Договору, на яку вимагається курс банку (дата укладення Договору, дата підписання Специфікації, дата виставлення рахунку-фактури для попередньої оплати, виплата штрафних санкцій, відшкодування шкоди тощо), такий курс відсутній, Сторони домовились застосовувати курс банку на попередню дату, яка найбільш наближена до дати, на яку вимагається курс банку.

Згідно з п. 3.4.3. Договору, якщо Покупець обирає часткову (повну) оплату після поставки Товару, із застосуванням базової ціни Товару, він зобовязаний сплатити Постачальнику вартість Товару платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника наступним чином:

а) ____ % від загальної вартості Товару, що вказаний в розділі Умови оплати відповідної Специфікації, скоригованої на дату виставлення рахунку0фактури згідно п.3.4.3.4.1 Договору, протягом строку дії рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом трьох днів, якщо інше не передбачено в самому рахунку фактури. Рахунок-фактура може передаватися факсом чи електронною поштою, з наступним направленням оригіналу на адресу Покупця;

б) ____% від загальної вартості Товару, що вказаний в розділі Умови оплати відповідної Специфікації, скоригованої на дату виставлення рахунку-фактури згідно п. 3.4.3.4.3 Договору, протягом строку дії рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом трьох днів, якщо інше не передбачено в самому рахунку фактури. Рахунок-фактура може передаватися факсом чи електронною поштою, з наступним направленням оригіналу на адресу Покупця.

Водночас, згідно з п.3.4.3.2 Договору, Покупець в будь-якому випадку зобовязаний сплатити Постачальнику повну вартість Товару, скориговану згідно умов Договору, платіжним дорученням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника не пізніше терміну, визначеному у відповідній Специфікації. У випадку несвоєчасного виконання Покупцем вимог пункту 3.4.3.2, якщо зобовязання забезпечене гарантією згідно п. 4.10 Договору, Постачальник має право на наступний день після терміну сплати повної вартості Товару, вказаного в Специфікації, звернутися до Банку гаранта з вимогою про сплату коштів в повному обсязі.

Пунктом 3.4.3.3 визначено, що базова ціна Товару по кожному виду Товару і його загальна вартість вказується в Специфікаціях, що є невідємними частинами Договору. Вказані в Специфікації в гривнях ціни і вартість Товару (тобто остаточна ціна і вартість Товару) підлягають коригуванню на момент виставлення рахунку-фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якщо курс банку змінився більше ніж на 1% в порівнянні з курсом банку на дату підписання відповідної Специфікації.

Відповідно до п. 3.4.3.4.4 Договору, у випадку, якщо Покупець сплачує за Товар за простроченим рахунком, коригування остаточної ціни здійснюється за наступною формулою:

- Остаточна ціна Товару = К1* ((Базова ціни Товару/К2 ОЧ1/К3/К-ть-ОЧ/К4/К-ть…- ОЧn/Kn/K-ть) ОЧ1/К3/К-ть*Зм*М-ОЧ2/К4/К-ть*Зм*М…-ОЧn/Kn/K-ть+…ОЧn/К-ть, де:

- Базова ціна Товару = ціна Товару, вказана в Специфікації;

- К1 = курс банку долару США на дату виставлення рахунку фактури для здійснення остаточного розрахунку;

- К2 = курс банку долару США на дату підписання Специфікації;

- К3, К4…Кn = курс банку долару США на дату фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника;

- Зм коефіцієнт для розрахунку розміру знижки за кожний повний місяць дострокової оплати, як зазначено у відповідній Специфікації;

- М кількість повних місяців дострокової оплати від дати часткової оплати до дати остаточного розрахунку, як зазначено у відповідній Специфікації;

- ОЧ1, ОЧ2…ОЧn = часткова оплата суми Специфікації;

- К-ть = кількість товару, вказана в Специфікації.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що оплата товару вважається здійсненою в момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, з урахуванням положень цього договору.

В матеріалах справи містяться специфікації до договору: № 3/59306, 59307 від 25.12.2013 на суму 540662,85 грн., №1/59239 від 25.12.2013 на суму 623276,00 грн. та № 2/59305 від 25.12.2013 на суму 138219,30 грн., підписані обома сторонами та скріпленим їх печатками (а.с.23,25,27).

У всіх специфікаціях вказані строки оплати, зокрема, зазначено, що повна оплата повинна відбутись до 10.10.2014.

А також мітяться умови оплати, зокрема, зазначено, що за умови застосування п.3.4.3: а) попередня оплата 0% від загальної вартості товару, вказаної в цих специфікаціях; б) оплата після поставки 100 % від загальної вартості товару, вказаної в цих специфікаціях. Корегування ціни здійснюється відповідно до положення Договору. У випадку, якщо Покупець сплачує за простроченим рахунком - коригування остаточної ціни здійснюється одноразово на момент повної оплати за товар згідно виставленому рахунку.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що свій обовязок щодо поставки товару відповідачу виконав в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними, накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с.21-22, 24, 26).

На виконання умов договору позивачем відповідачу були виставлені чотири рахунки - фактури від 09.10.2015 на суми 985521,88 грн., 218551,88 грн., 340908,75 грн., 513985,50 грн., чотири рахунки - фактури від 12.11.2015 на скореговані згідно умов договору суми: 1752935,32 грн., 8894917,19 грн., 388735,38 грн. 593961,39 грн. відповідно (а.с.28-35), які були надіслані на адресу відповідача, докази чого надані суду (а.с.36)

Позивачем також були надані суду довідки ПАТ «Креді ОСОБА_2» про курс долара США до гривні станом на 04.12.2015 та 12.11.2015 (а.с.65-66).

В порушення умов Договору відповідач свої зобовязання, щодо оплати товару, не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 3630549,28 грн.

Також позивач, у звязку з порушенням строків оплати, просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 67861,32 грн. за період з 11.10.2014 по 15.11.2015.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Як встановлено статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 627 ЦК України передбачено свободу договору, за якою відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, а не кредитним договором, як помилково визначив його правову природу представник відповідача.

В укладеному Договорі сторони чітко передбачили коригування ціни товару у випадку зміни курсу Банку більше ніж на 1% в порівнянні з курсом Банку на дату підписання відповідної специфікації.

У пункті 3.4.2.2 Договору встановлено, що під курсом Банку розуміється середній курс ПАТ «КІБ Креді ОСОБА_2» долара США до гривні для здійснення розрахунків по безготівковим операціям купівлі-продажу іноземної валюти. Курс Банку підтверджується довідкою Банку з печаткою Банку і підписом уповноваженої особи Банку, яка видається щоденно Постачальнику.

У пункті п.3.5 Договору сторони домовились вважати процедуру коригування ціни товару в порядку, вказаному в п.3.4 цього Договору, чинною протягом всього строку дії цього договору і не вважати таке коригування ціни односторонньою зміною умов договору.

За таких обставин, з огляду на зміну станом на 09.10.2015 та 12.11.2015 (дати виставлення рахунків-фактур для здійснення остаточного розрахунку) курсу долара США до гривні більше ніж на 1% порівняно із відповідним курсом станом на дату підписання специфікацій, для остаточного розрахунку за поставлений товар, ціна та вартість товару були правомірно скориговані позивачем за узгодженою сторонами формулою, внаслідок чого основний борг відповідача перед позивачем, згідно наданих суду розрахунків (а.с.63-64), на час розгляду справи складає 3630549,28 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «АТ Каргілл» про стягнення з відповідача 3630549,28 грн. боргу, скоригованого позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору, є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач, у звязку з порушенням строків оплати, просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 67861,32 грн. за період з 11.10.2014 по 15.11.2015.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 11.10.2014 по 15.11.2015, згідно якого сума відповідних нарахувань складає 67861,32 грн., вказаний розрахунок є арифметично вірним.

Отже, вимога позивача про стягнення 3% річних у сумі 67861,32 грн. відповідає чинному законодавству, є обґрунтованою та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на наявність обставив непереборної сили судом до уваги не беруться, оскільки, по-перше, відповідачем не надано належних доказів, якими підтверджуються вказані обставини, зокрема, відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України.

По-друге, згідно з частиною 1 статті 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Позивачем до відповідача не застосовано відповідальності за порушення зобовязання з оплати отриманого товару у вигляді штрафних санкцій, а нарахування 3% річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, проценти річних входять до складу грошового зобовязання і до них не застосовуються положення про звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання в наслідок дії обставин непереборної сили.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 3630549,28 грн., та 3% річних у розмірі 67861,32 грн. обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача, згідно статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Донець Плюс, Луганська область, Станично-Луганський район, с. Велика Чернігівка, вул. Садова, буд. 1, ідентифікаційний код 30230242, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Каргілл, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, ідентифікаційний код 20010397, борг у сумі 3630549,28 грн., 3% річних у сумі 67861,32 та судовий збір у сумі 55476,16 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 01.02.2016.

Суддя О.С. Фонова