УХВАЛА
20.01.2016Справа № 910/16879/14

За скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» («GOOIOORD B.V.»), що діє в Україні через представництво «Гоойоорд Б.В.»
на діївідділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 26.12.2014
у справі № 910/16879/14 за позовом до треті особи: про Заступника Дарницького прокурора з нагляду за дотриманням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Державної організації 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» («GOOIOORD B.V.»), що діє в Україні через представництво Гоойоорд Б.В.», 1) Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві; 2) ОСОБА_1 ; 4) ОСОБА_2 , розірвання договору зберігання №01/02-11 від 01.02.2011 та зобов`язання вивезти товарно-матеріальні цінності з території 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя судді:Сташків Р.Б., Отрош І.М., Спичак О.М.

Представники:
від скаржника (боржника) від ВДВС від прокуратури від стягувача (позивача) не з`явився; не з`явився; не з`явився; Олійник С.В. (представник за довіреністю);
від третіх осіб не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2014 року заступник Дарницького прокурора з нагляду за дотриманням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Державної організації 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з вище вказаним позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі №910/16879/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015 позовні вимоги позивача задоволено частково, зобов`язано Приватну компанію з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» («GOOIOORD B.V.»), що діє в Україні через представництво Гоойоорд Б.В.», вивезти товарно-матеріальні цінності з території Державної організації 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), а у решті позову відмовлено.
26.12.2014 на виконання зазначеного рішення суду видано відповідний наказ, на підставі якого 09.10.2015 відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі ВДВС) було відкрито виконавче провадження № 48872891.
Постановою ВДВС від 09.10.2015, винесеною на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», боржнику надано строку для добровільного виконання вище вказаного виконавчого документа в семиденний термін з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.
Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, державним виконавцем направлено вимогу боржнику щодо виконання виконавчого документа в семиденний строк, вказана вимога вручена за довіреністю відповідно до зворотного повідомлення 13.10.2015.
06.11.2015 державним виконавцем складено акт про відсутність підтверджуючих документів щодо виконання вище зазначеного рішення суду боржником та на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на керівника Представництва «Гоойоорд Б.В.» у сумі 340,00 грн.
06.11.2015 ВДВС направлено повторну вимогу боржнику щодо виконання виконавчого документа в семиденний строк, яку боржник отримав відповідно до реєстру поштових відправлень 10.11.2015.
18.11.2015 державним виконавцем складено акт про відсутність підтверджуючих документів щодо виконання вище зазначеного рішення суду боржником та на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на керівника Представництва «Гоойоорд Б.В.» у сумі 680,00 грн.
23.11.2015 державним виконавцем ВДВС Пироговською-Харитоновою Я.О. на підставі статей 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» подано до Шевченківського РУГУ МВСУ у м. Києві подання про притягнення керівника Представництва «Гоойоорд Б.В.» до кримінальної відповідальності за невиконання наказу суду.
Постановою ВДВС від 23.11.2015 закінчено виконавче провадження № 48872891 на підставі пункту 11 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вжитими діями примусового характеру рішення суду виконати не вдалося.
Через відділ діловодства суду 15.12.2015 від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» («GOOIOORD B.V.»), що діє в Україні через представництво «Гоойоорд Б.В.», надійшла скарга у якій боржник, у порядку статті 122-2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ВДВС про накладення штрафу від 18.11.2015, визнати протиправною та скасувати постанову ВДВС про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2015, визнати протиправними дії державного виконавця Пироговської-Харитонової Яни Олексіївни ВДВС щодо направлення подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності (всі оскаржувані дії та постанови вчинені у виконавчому провадженні №48872891).
Скарга мотивована тим, що після відкриття виконавчого провадження скаржник (боржник) намагався виконати рішення суду та вимоги державного виконавця, проте у зв`язку із наявністю поважних причин не міг самостійно їх виконати, про що повідомив державного виконавця листом № 973 від 16.11.2015.
Як на підставу неможливості зазначеного виконання, скаржник посилається на ту обставину, що спірне майно було передано на зберігання державним виконавцем Шевченківського РУЮ у м. Києві на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва №2-383/10 від 20.10.2010, а на компанію ОСОБА_3 було покладено обов`язок із організації вивезення зазначеного майна та оплати його зберігання. На думку скаржника, він не може самостійно забрати спірне майно, позаяк державним виконавцем не було зазначено наступного місця зберігання зазначеного майна, а самостійно розпоряджатися таким майном (зважаючи на статус цього майна, що перебуває на зберіганні) « ОСОБА_3 » не має права. Отже, скаржник вважає, що наявні обставини поважності причин невиконання рішення суду. Також скаржник посилається на те, що ВДВС при закінченні виконавчого провадження не зазначено про неможливість виконати наказ суду без участі боржника « ОСОБА_3 ».
Представник скаржника у судове засідання не з`явився, проте у день судового засідання здав клопотання про відкладення розгляду скарги.
Представник стягувача заперечував проти відкладення розгляду скарги та на полягав на її розгляді.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. Тому, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду скарги, та здійснює її розгляд за наявними матеріалами.
Дослідивши доводи поданої скарги, заслухавши пояснення представника стягувача, а також дослідивши надані матеріали, господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту намагання боржником (скаржником) виконати рішення суду, та неможливість самостійного його виконання, вчинення якихось перешкод з боку третіх осіб при намаганні виконати рішення суду.
Суд не бере до уваги посилання скаржника на ту обставину, що останній не може самостійно забрати спірне майно, оскільки державним виконавцем не було зазначено наступного місця зберігання зазначеного майна, позаяк такого обов`язку державний виконавець не має. Матеріали справи не містять доказів того, що спірне майно передавалось на виконання вимоги державного виконавця від 25.11.2010 на зберігання виключно на склад Державної організації 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 5, і що Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» («GOOIOORD B.V.») не має право самостійно забрати зазначене спірне майно із зазначено складу без згоди з державним виконавцем Шевченківського РУЮ у м. Києві (зокрема, з метою перемістити це майно на інше місце зберігання). Натомість, вимога державного виконавця від 25.11.2010, на яку посилається скаржник, лише містить вказівку на необхідність збереження Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» спірного майна (яке знаходилось у приміщенні, що підлягало знесенню) без прив`язки до конкретного місця зберігання. Тобто, обов`язок з вибору місця зберігання, за наявними у справі документами, лежить саме на Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.».
Отже, суд не знаходить поважності причин у невиконанні скаржником рішення суду та вимог державного виконавця у даній справі.
Враховуючи зазначене, ВДВС правомірно, на підставі статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», накладало на скаржника відповідні штрафи, і зокрема на підставі частини 2 цієї статті відповідно до оскаржуваної постанови ВДВС від 18.11.2015 наклало штраф у подвійному розмірі за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.
Частинами 1, 2, 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.
У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.
У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014 у справі №910/16879/14, та виданого на його підставі судового наказу, саме Приватну компанію з обмеженою відповідальністю «Гоойоорд Б.В.» було зобов`язано вивезти товарно-матеріальні цінності з території Державної організації 195 центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), і що вказане рішення не було виконано боржником без поважних причин.
Відтак, державний виконавець не міг провести вказане виконання без участі боржника, а тому правомірно, на підставі статей 75, 89, пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», вчинив оскаржувані дії (щодо направлення подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності) та виніс оскаржувані постанови (про накладення штрафу та про закінчення виконавчого провадження).
Інші доводи скаржника, наведені ним у поданій скарзі, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат розгляду скарги впливу не мають.
Виходячи із зазначених обставин, доводи скаржника викладені в скарзі, визнаються судом неправомірними, а тому підстав для задоволення такої скарги суд не вбачає.
Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 33, 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя Суддя Суддя Сташків Р.Б. Отрош І.М. Спичак О.М.