РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/29874/15

За позовомДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська площа"
простягнення 237 933,99 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Буркова О.М. - представник за довіреністю № 432 від 20.11.2015;
від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 27.01.2016 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська площа" про стягнення 237 933,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.11.2012 між сторонами було укладено договір № 07-2/0761-12, на підставі якого відповідач зобов'язався у 2012-2013 роках виконати проектні роботи, а позивач зобов'язався прийняти та оплатити їх вартість. Відповідно до п. 4.1 Договору проектні роботи, визначені договором, виконуються етапами згідно з календарним планом робіт. За доводами позивача, відповідач в порушення умов договору прострочив виконання робіт по етапу № 3, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 237933,99 грн., в тому числі пені в розмірі 214055,31 грн. та штраф в розмірі 23878,68 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29874/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 16.12.2015.

У судове засідання, призначене на 16.12.2015, з'явився представник позивача, який на виконання вимог ухвали суду надав документи, що долучені до матеріалів справи, надав пояснення по суті спору.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 946.

У зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та невиконання ним вимог ухвали суду від 27.11.15, розгляд справи було відкладено на 27.01.16.

12.01.2016 через канцелярію суду позивач надав додаткові пояснення, що були залучені до матеріалів справи. Позивач зазначив, що умовами укладеного між сторонами договору (розділ 4) передбачено право замовника не приймати виконані роботи за наявності зауважень. Відповідач має провести доопрацювання (усунення недоліків) безоплатно. Після усуненні недоліків (проведення доопрацювання) в зазначені позивачем терміни позивач підписує акт виконаних робіт протягом визначених договором строків (10 робочих днів). Позивач листами від 30.12.14, 26.01.15, 09.02.15, 18.03.15., 26.03.15, 02.06.15, 05.06.15 надавались зауваження відповідачу щодо виконаних проектних робіт. Проте, проектна документація у відповідності до зауважень позивача відповідачем доопрацьована не була, тому роботи по етапу № 3 вважаються не виконаними, у зв'язку з чим настають відповідні наслідки у вигляді сплати неустойки.

В судове засідання 27.01.16 з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в засідання господарського суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, незважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання 27.01.2016р., справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

29 листопада 2012 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівська площа" (далі - виконавець, відповідач) було укладено Договір № 07-2/0761-12 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується у 2012-2013 роках виконати роботи, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Ціна Договору розрахована згідно з ДБН Д.1.1-7-2000 та зазначена у зведеному кошторисі (з усіма складовими) на проектні роботи «Коригування проекту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинком по вул. Комінтерну,25, який є Додатком № 2 до договору та становить 686 202,60 грн (п. 3.1, 3.2 Договору).

Відповідно до п.2.1 договору виконавець повинен виконати передбачені договором роботи, якість (якісні стандартні характеристики) яких відповідає умовам, визначеним завданням замовника, з додержанням чинних актів чинного законодавства України, норм і правил, які регламентують питання розробки та оформлення проектної документації, стандартів, зокрема ДБН А.2.2.-3:2012, затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.03.2012 № 98.

Згідно з п.4.1 договору проектні роботи, визначені договором, виконуються етапами, згідно з Календарним планом робіт, що є Додатком № 3 до Договору.

У зв'язку із зміною позивачем обсягів робіт 14.11.2014 сторони уклали Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої змінили календарний план виконання етапу № 3 робіт, та визначено строки згідно з Додатком 3.1 до договору.

Строк виконання робіт згідно з додатком 3.1 до Договору, в редакції додаткової угоди № 1 - три календарні місяці після підписання додаткової угоди, тобто до 14.02.2015.

Згідно з Додатком 2.1 до договору, в редакції додаткової угоди № 1, вартість робіт по етапу № 3 складає 170 562,00 грн., в т.ч. ПДВ 28427,00 грн.

Позивач листом від 30.12.2014 № 07/07-2/14910 надав зауваження Відповідачу до скоригованих розділів проекту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва» згідно з етапом 3.1. Додаткової угоди № 1 від 14.11.2014 до Договору від 29.11.2012 № 07-2/0761 -12.

Листом від 26.01.2015 № 07/07-2/809 позивач надав зауваження Виконавцю до скоригованих розділів проекту «Автоматизація та диспетчеризація інженерних систем. Система охоронної сигналізації та контролю доступу. Система охоронного відеоспостереження. Система автоматизації та диспетчеризації протипожежних систем. Система автоматичного газового пожежогасіння. Система пожежної сигналізації. Система оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей. Система проти димного захисту. Проект «Обладнання серверних». Том 1 книга 2 «Опалення. Вентиляція та кондиціювання» по об'єкту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25» .

Позивачем листом від 09.02.2015 № 07-1/07-2/1461 були надані зауваження Відповідачу до скоригованих планів цокольного та першого поверхів з розташуванням технологічного обладнання по об'єкту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25».

Листами від 18.03.2015 № 07-1/07-2/3111, від 26.03.2015 № 07/07-2/3475 позивач надав зауваження Відповідачу до скоригованих розділів проекту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25» згідно етапу 3.1. Додаткової угоди від 14.11.2014 № 1 до Договору від 29.11.2012 №07-2/0761-12 .

Позивач листами від 02.06.2015 № 07/07-5/6262 та від 05.06.2015 № 07/07-5/6422 надав зауваження Відповідачу до розділів проекту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25»: документи передані не в повному обсязі, відсутні специфікації на матеріали та обладнання, не враховані зауваження замовника стосовно цих розділів, та повідомив, що підстав для прийняття актів здачі-прийняття виконаних проектних робіт та оплати їх не має.

За твердженнями позивача, його зауваження так і не були враховані відповідачем, проектна документація так і не була доопрацьована, тому роботи по етапу № 3 вважаються не виконаними.

У зв'язку з порушенням умов договору, 10.03.2015 позивачем було направлено відповідачу претензію № 01/01-6-2/2800 про стягнення пені та штрафу за неналежне виконання умов Договору, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в листі від 23.04.205 вих 23/04-15 проти вимог позивача щодо сплати неустойки заперечував, зазначивши, що значна частина вимог та зауважень позивача відноситься до розробки стадії проекту «Робоча документація», що не передбачено умовами даного договору.

У зв'язку з тим, що з боку відповідача мало місце прострочення виконання робіт по етапу № 3, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення неустойки, що передбачено п.5.2 та 5.4 договору.

Оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений між сторонами договір № 07-2/0761-12 за своєю правовою природою є договором підряду і до нього слід застосовувати положення параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Зазначене випливає з положення ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, якими передбачено виконання роботи за завданням замовника з передачею останньому її результатів.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Доказів належного та своєчасного виконання робіт етапу № 3, а також прийняття вказаних робіт замовником, станом на момент вирішення спору відповідачем надано не було.

Таким чином, відповідачем прострочено виконання обов'язку по виконанню проектних робіт етапу № 3, враховуючи встановлену Додатком 3.1 до Договору кінцеву дату виконання робіт - 14.02.2015, більш ніж на 30 днів.

Пунктом 5.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 14.11.14) сторони визначили, що у разі порушення строків виконання роботи виконавець повинен вплатити замовнику пеню у розмірі 0,5 % ціни роботи, з якої допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі 14 % від вказаної ціни.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГК України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом (Господарським).

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів. Частина 3 ст. 549 ЦК України особливістю пені визнає те, що вона обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проте, не може бути підставою відмови у задоволенні вимоги про сплату неустойки те, що вона встановлена за кожен день прострочення іншого (а не тільки грошового) зобов'язання, що така неустойка не підпадає під визначення пені, яке наводиться в ч.3 ст.549 ЦК України. Коли обов'язок боржника сплатити грошову суму чи передати майно кредиторові у зв'язку з порушенням зобов'язання не підпадає під визначення штрафу чи пені, слід керуватися визначенням неустойки, що наводиться у ч. 1 ст. 549 ЦК України, оскільки штраф та пеня є різновидом неустойки, що не вичерпують всього змісту поняття неустойки.

За таких обставин, необхідно дійти висновку, що пенею може забезпечуватись не лише грошове зобов'язання. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, постанова від 24.03.2009 р. у справі № 8/411/08).

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 р. № 3-88гс11 та є обов'язковою відповідно до приписів ст. 111-28 ГПК України.

Судом здійснено перерахунок сум пені та штрафу та встановлено, що позивачем вірно розраховано розмір неустойки.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 214 055 грн. 31 коп. пені за порушення строків виконання робіт по третьому етапу та 23 878,68 грн. штрафу за прострочення виконання зобов'язань по третьому етапу понад 30 днів, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська площа» 237 933,99 грн. неустойки, визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська площа" (04112, м. Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 11/8; ідентифікаційний код: 22929558) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25; ідентифікаційний код: 00100227) пеню в розмірі 214 055 (двісті чотирнадцять тисяч п'ятдесят п'ять) грн 31 коп. та штраф в розмірі 23 878 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн 68 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 569 (три тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять) грн 01 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.01.2016

Суддя Пукшин Л.Г.