РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №904/9235/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Парк"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції

України, в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства

"Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача: Єдаменко (за довіреністю);

від відповідача: Руденко В.В. (за довіреністю);

від третьої особи: не з'явились

В судовому засіданні 27.01.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Парк" до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про зобов'язання подати реєстратору до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяжень та виключення з Реєстру майна, передано на розгляд до господарського суду м. Києва.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що зобов'язання за кредитним договором № 141011-КЛВ від 14.10.2011 він виконав в повному обсязі, кредитні кошти повернув банку. В зв'язку з цим, відповідач повинен подати заяву про припинення обтяження майна за договором застави № 141011-З від 14.10.2011 та виключити вказане майно з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Ухвалою суду від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 904/9235/15, розгляд останньої призначено на 25.11.2015.

Ухвалою суду від 09.11.2015 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 25.11.2015 розгляд справи відкладено на 14.12.2015.

Ухвалою суду від 14.12.2015 розгляд справи відкладено на 23.12.2015.

Ухвалою суду від 23.12.2015 продовжено строки вирішення спору та відкладено розгляд справи на 20.01.2016.

Ухвалою від 20.01.2016 в порядку ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 27.01.2016 та зобов'язано позивача надати суду детальний розрахунок погашення суми заборгованості, докази погашення заборгованості (банківські виписки, платіжні доручення) за кредитним договором № 141011-КЛВ від 14.10.2011 та зобов'язано відповідача надати суду акт звірки.

На виконання ухвал суду, від позивача надійшли додаткові документи, які долучені до матеріалів справи (від 14.12.2015, 23.12.2015, 27.01.2016).

В судовому засіданні 27.01.2016 позивач надав суду заяву про "уточнення позовних вимог" в якій зазначає, що в прохальній частині позову зазначив не повне найменування третьої особи, як органу, уповноваженому вчиняти відповідні дії та просить вважати вірним наступне: Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" подати реєстратору Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяжень і виключення з Реєстру майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак".

ГПК України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог після початку розгляду справи по суті тощо, тому з урахуванням змісту поданої заяви судом зазначена заява не розглядаються як така, що подана в порушення ст.22 ГПК України.

Представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, з адреси Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України повернулась кореспонденція з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011 між Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" (позичальник) укладений кредитний договір № 141011-КЛВ (далі - кредитний договір).

14.06.2012 сторонами укладений договір №140612 про зміну кредитного договору №141011-КЛВ від 14.10.2011 та викладено його у новій редакції.

11.10.2012 сторонами укладений договір №111012 про зміну кредитного договору №141011-КЛВ від 14.10.2011 та викладено його у новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору в редакції договору від 11.10.2012 №111012, банк на умовах цього договору, відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України з лімітом кредитування в сумі 1 200 000,00 грн. Позичальник зобов'язується повернути кредит, отримані кошти в межах кредитної лінії не пізніше 31.05.2013 та сплатити проценти за користування кредитами, на умовах, передбачених цим договором. Номери позичкових рахунків зазначені в п.1.8. договору: 801 - позичковий рахунок; 801 - простроченої заборгованості рахунок; 801 - рахунок нарахованих процентів; 801 - рахунок простроченої заборгованості по сплаті процентів.

Процентна ставка за користування кредитами встановлюється у розмірі 25% річних, у разі прострочення повернення кредиту плата за користування одержаним кредитом в період, який починається на наступний день за днем погашення кредиту згідно цього договору і до дня фактичного повернення кредиту позичальником встановлюється в розмірі 30 % річних (п. 1.4 кредитного договору).

Основним забезпеченням своєчасного погашення кредитів, наданих за цим договором, процентів та пені є застава обладнання в кількості 55 одиниць, що належить ТОВ «Фудсервіс-ПАК» згідно договору застави №141011- 3 від 14.10.2011 (п.1.5. кредитного договору).

Пунктом 2.2. договору визначено, що датою надання кредитів вважається день фактичного виникнення залишку на позичковому рахунку. Проценти нараховуються банком та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також у день повного погашення заборгованості за кредитами для закриття цього договору, але не пізніше дати погашення кредитів, вказаних в п.1.1. цього договору (п.2.3.2.). Відповідно до п.п.2.3.6 договору датою сплати процентів є дата зарахування коштів на рахунок банку, зазначений в п.1.8. договору. У разі несвоєчасної сплати процентів банк може нараховувати пеню на суму простроченого платежу.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до закінчення строку визначеного в п. 1.1 цього договору, а в невиконаній частині - до повного виконання зобов'язань сторонами за договором (п. 5.1).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач надав суду 27.01.2016 докази надання відповідачу кредиту у розмірі 1 200 000,00 грн. (800 000,00 грн. - 14.10.2011, 400 000,00 грн. - 25.10.2012).

Меморіальні ордери №К/698378 від 26.07.2013, № К/508100 від 19.01.2012 не стосуються кредитного договору №141011-КЛВ від 14.10.2011.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, 14.10.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" (заставодавець) та Публічним акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (заставодержатель) укладено Договір застави №141011-3 (в редакції договору №140612 від 14.06.2012) (далі - договір застави) посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 14.06.2012, зареєстрований в реєстрі №582, яким забезпечується кожна та всі з вимог заставодержателя, що випливають з кредитного договору із всіма змінами та доповненнями до нього або які можуть виникнути на підставі нього в майбутньому, укладеного між заставодержателем та позичальником, а саме:

по поверненню кредитів в сумі 800 000,00 грн. відповідно до п. 1.1 кредитного договору, зі строком повернення отриманих кредитів до 12.10.2012, відповідно до п. 1.1 кредитного договору;

по сплаті процентів за користування кредитами у розмірі 20 % відповідно до п. 1.4 кредитного договору;

по сплаті процентів за користування кредитами у розмірі 25 % річних у разі прострочення повернення кредиту відповідно до п. 1.4 кредитного договору;

по сплаті процентів за користування кредитними коштами, у разі невиконання додаткових умов кредитування у розмірі 22 % річних відповідно до п. 1.10 кредитного договору;

по сплаті процентів за користування кредитними коштами, у разі неналежного оформлення договору застави/іпотеки у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, договору страхування заставленого майна, у розмірі 25 % річних відповідно до п. 6.4 кредитного договору;

по сплаті штрафних санкцій відповідно до розділу 6 кредитного договору та інших платежів в порядку та на умовах визначених кредитним договором та/або цим договором.

Предмет застави - обладнання, яке описане та ідентифіковане відповідно до додатку №1 та належить заставодавцю на підставі права власності, передається в заставу разом з усіма його складовими частинами. Предмет застави знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, 3 (п. 1.3 договору застави).

Цей договір вважається укладеним й набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і нотаріального посвідчення та залишається чинним до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та заставодавцем за цим договором (п. 5.1 договору застави).

П.п.2.1.4. договору застави передбачене право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором вони не будуть виконані. У разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання всіх зобов'язань за кредитним договором, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет застави.

Пунктом 2.1.4.3. договору застави передбачене право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів будь-якого із зобов'язань за кредитним договором у випадках: порушення зобов'язань, передбачених кредитним договором, у т.ч. порушення використання кредитних коштів, порушення зобов'язань за договором застави, у т.ч. при порушенні порядку заміни предмета застави; припинення діяльності, порушення провадження у справі про банкрутство; порушення кримінальної справи відносно керівників/засновників/учасників заставодавця/позичальника; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або в договорі застави; передачі застави іншій особі без згоди заставодержателя; настання страхового випадку, передбаченого договором страхування, якщо вартість пошкодження визначена страховою компанією, перевищує 25% вартості предмета застави; в інших випадках, передбачених діючим законодавством, кредитним договором, договором застави.

Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави і в разі дострокового розірвання кредитного договору, при наявності невиконаних зобов'язань на момент розірвання (п.п.2.1.5.)

П.2.2. договору застави передбачений обов'язок заставодержателя здійснити реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна згідно з порядком, передбаченим діючим законодавством України.

П.п.3.1, 3.2 визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя в судовому або позасудовому порядку.

Відповідач не подав суду будь-які докази в підтвердження реалізації своїх прав щодо звернення на предмет застави, порушення позивачем п.п.2.1.4. договору застави, або звернення до позивача з вимогою про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України, Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 577 Цивільного кодексу України, Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що 14.10.2011 Дніпропетровською філією Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі Договору застави № 141011-З від 14.10.2011 за обтяжувачем (Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро") зареєстровано обтяження (заставу рухомого майна) № 11725994: боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю Фудсервіс-Пак"; об'єкти обтяження: обладнання - конвеєрний за пайщик FRB-770I, у кількості - 1, заводський номер 800 С 307, інв. номер 04-0001, 2008 р.в.; конвеєрний за пайщик FRB-770I, в кількості - 1, заводський номер 800 С 296, інв. номер 04-0002, 2008 р.в.; установка для фасування та упаковки сипучих продуктів, в кількості -1, інв.. номер 04-0003; автомат вакуум. Машина-наповнювач форм/пакетов CRS23V, в кількості -1, заводський номер S.N.:47/03Mod.:CRS23V, інв. Номер 04-0004, 2004 р.в.; автомат упаковочний Гамма-А, в кількості - 1, інф. Номер 04-0005, 2006 р.в.; бункер квадратний для отстаїванія обсмажених кофейних зерен, в кількості - 1, заводський номер O.M.A.SRL Matricola - 479/03 Tipo - 12/2 Modello - GF, інв. номер 04-0006, 2003 Р.В.; бункер квадратний для подачі обсмажених кофейних зерен, в кількості - 2, заводський номер N.m. 0805; N.m.0806; інвентарний номер 04-0007; 04-0008, 2003 р.в.; бункер круглий для відстоювання молотого кофе. в кількості - 4, заводський номер N.m. 00781; N.m.0780; N.m. 0779; N.m. 0778; інв. номер 04-0009-04-0012, 2003 р.в.; вакуумний пневматичний елеватор для сирого кофе, в кількості - 1, заводський номер Mod.:VS5/139 Ser.N.:47366 Tipo:9S112MC2, інв. номер 04-0013, 2011 р.в.; Жернова для промислових кофемолок, в кількості - 1, інв. номер 04-0014, 2003 р.в.; кофемолка (лабораторна) SD100, в кількості - 1, заводський номер Mod.: VS/80 N.m.: 0800 Tipo: MACINA, інв. номер 04-0015, 2003 р.в.; машина для приготування кофе, в кількості - 1, заводський номер Brasilia S.p.A. Italy, інв. номер 04-0016, 2008 р.в.; міксер (для створення суміші з декількох сортів) для обжарен., в кількості - 1, заводський номер Mod.:M/S N.m.: 0803 Tipo: miscelaters, інв. номер 04-0017, 2003 р.в.; обжар очний апарат "Плант Кофе" ZR60, в кількості - 1, заводський номер Mod.: ZR 60 N.m.: 0787 Tipo: torrefanice, інв. номер 04-0018, 2003 р.в.; обладнання - опорна рама, в кількості - 2, інв. номер 04-0019 - 04-0020; плевр. Загрузочн. Обладнання для подачі кофе в бункер, в кількості - 1, заводський номер Mod.:VS5/139 Ser.n.: 47367 Tipo: 9S112MC2, інв. номер 04-0021, 2011 р.в.; плевматич. Елеватор для подачі молотого кофе в бункер, в кількості - 1, заводський номер Mod.: VS115/100 Ser.N.: 47368 Tipo: 9S90SR2, інв. номер 04-0022, 2011 р.в.; промислова кофемолка SDC 200, в кількості - 2, заводський номер N.m.:0802; N.m.;0791, інв. номер 04-0023; 04-0024, 2003 р.в.; рама под. малую емність, в кількості - 1, інв. номер 04-0025; стойки для 4-х елеваторів, в кількості - 8, інв. номер 04-0026 - 04-0033; стойки под. елеватори, в кількості - 14, інв. номер 04-0034 - 04-0047; електро-кофейна жарова (для лабораторних випробувань), в кількості - 1, заводський номер двигатель: Ber-MAR; Type: M.56S2.7000; Ser. N: 4501898; IP 54; Ins. C1: F, інв. номер 04-0048; бункер квадратний для відстоювання обжарених кофейних зерен, в кількості - 6, інв. номер 04-0049 - 04-0054; установка для фасування та упаковки сипучих продуктів, в кількості - 1, заводський номер 190, інв. номер 04-0055, 2011 р.в.

19.10.2012 змінено відомості про обтяження: розмір основного зобов'язання (до змін): 800 000,00 грн., розмір основного зобов'язання (після змін): 1 200 000,00 грн.; строк виконання зобов'язання (до змін): 12.10.2012; строк виконання зобов'язання (після змін): 31.05.2013; підстава: договір застави №141011-З від 14.10.2011. 22.04.2013 реєстратором внесено зміни до відомостей обтяження: строк виконання зобов'язання (до змін): 31.05.2013, строк виконання зобов'язання (після змін): 30.12.2013, підстава: договір застави №141011-З від 14.10.2011. 31.12.20.13 реєстратором змінено відомості про обтяження: строк виконання зобов'язання (до змін): 30.12.2013, строк виконання зобов'язання (після змін): 25.12.2014, підстава: договір застави №141011-З від 14.10.2011, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, долученого позивачем до позовної заяви.

Позивач надав до суду платіжне доручення №685 від 05.02.2015 на підтвердження погашення кредиту за кредитним договором у розмірі 1 200 000,00 грн., що також підтверджено представником відповідача та випискою по рахунку 2067-0-30627801 ТОВ "Фудсервіс-Пак", які долучені до матеріалів справи. З наданого меморіального ордера вбачається, що позивач прострочив повернення отриманих кредитних коштів. Внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, позивачем сплачена пеня за прострочку погашення кредиту.

Позивачем був складений акт звірки за кредитним договором, з зазначенням дат сплат та сум пені, кредиту, процентів, жодних заперечень до акту відповідач не подав.

Відповідач не надав суду будь-яких заперечень щодо правильності нарахування сплачених позивачем сум відсотків та пені за кредитним договором.

Крім того, відповідач надав суду виписку з рахунку 2068-1-30627801 ТОВ "Фудсервіс-Пак" за період з 14.10.2011 по 16.12.2015 на підтвердження нарахування банком позивачу відсотків за користування кредитом у розмірі 843 118,00 грн., які останнім погашені в повному обсязі, про що свідчить залишок по рахунку станом на 06.02.2015. (вихідний залишок за кредитним договором з суми кредиту та процентів 0,00 грн.)

Аналогічне підтверджується також банківськими виписками наданими позивачем та долученими до матеріалів справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про погашення кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором № 141011-КЛВ від 14.10.2011 в повному обсязі, що сторонами не заперечується.

Позивач зазначає, що зобов'язання за договором застави від 14.10.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., припинилися, у зв'язку з припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

29.05.2015 позивач звернувся до відповідача із листом про подання до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна зави про припинення обтяження і виключення його з реєстру.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 24.07.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого долучена позивачем до позовної заяви.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, припинення правовідношення.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Положеннями статті 1 Закону України "Про заставу" встановлено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про заставу" застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Як вбачається з частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Положеннями статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з статтею 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

У відповідності до норм статті 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Положеннями статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: належно проведеним виконанням, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, у зв'язку з повним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" своїх зобов'язань за кредитним договором, № 141011-КЛВ від 14.10.2011, погашення кредиту, процентів, пені тощо, та на підставі статті 593 Цивільного кодексу України та статті 28 Закону України "Про заставу" є припиненою застава рухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" за договором застави №141011-3 (в редакції договору №140612 від 14.06.2012) від 14.10.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про заставу" застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону.

Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (ст.ст.11, 21, 22, 42) визначено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. До забезпечувальних обтяжень належать:

застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору. Обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому.

Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право

задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на

предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Процедура реєстрації обтяжень рухомого майна регламентується Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мін'юсті України 29.07.2004 за № 942/9541.

Держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості, внесені до Державного реєстру, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб (ст.42 Закону).

У відповідності до ч. 5, 6 статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Згідно з пунктом 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2004 № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок ведення державного реєстру), державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держателем Реєстру є Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратором Реєстру є державне підприємство, що належить до сфери управління Мін'юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Пункт 4 Порядку визначає, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Державна реєстрація обтяження рухомого майна може проводитися будь-яким реєстратором. Відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення суду. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження (далі - заява) підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою (п.п. 5,6 Порядку).

Відповідно до статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Як вбачається з долученого представником позивача у судовому засіданні 23.12.2015 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48596850 від 17.12.2015, запис № 11725994 з Державного реєстру про обтяження майна за Договором застави № 141011-З від 14.10.2011, не вилучений, а обтяження не припинене. Запис внесений реєстратором: Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Згідно із спеціальним витягом з ЄДРПОУ ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з 16.09.2015 року за рішенням засновників знаходиться в стані припинення.

Наказом 25.06.2015 № 1059/5 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна врегульовані деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 червня 2015 року № 628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» та пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, з метою оптимізації забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів наказано визначити державне підприємство «Національні інформаційні системи» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції 07.07.2006 N 57/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 липня 2006 р. за N 802/12676) про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна визначено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство "Національні інформаційні системи", державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Таким чином станом на день вирішення спору реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна не є ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Законодавством визначено, що реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство «Національні інформаційні системи». Згідно інформації з офіційного сайту (http://nais.gov.ua) Державне підприємство "Національні інформаційні системи" має Дніпропетровську філію.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідач неодноразово зобов'язувався судом надати необхідні для вирішення спору докази, однак, витребовувані судом документи не подавав. Вказані дії відповідача являються зловживанням процесуальними правами, спрямованим на затягування судового процесу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (&66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Обов'язок суду мотивувати судове рішення також спрямований на втілення принципу верховенства права, а саме підтримання довіри громадян до суду: вмотивованість судового рішення демонструє сторонам те, що вони були почуті, забезпечує публічний контроль за здійсненням правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі "Серявін та інші проти України"), вимога щодо вмотивованості судового рішення є важливим елементом "належної" (справедливої) судової процедури, як вона трактується ЄСПЛ.

В рішенні суду має бути безпосередньо вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є сторони, або міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012р. рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, які вважає порушеними внаслідок недотримання відповідачем діючого законодавства України. Предметом позову є обов'язок відповідача подати заяву про припинення обтяження до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Зазначений обов'язок відповідача (в разі припинення обтяження рухомого майна) встановлений Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 05.07.2004 № 830. Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, в яких вимагав від відповідача вчинення дій, покладених на нього законодавством щодо подання заяви про припинення обтяження до реєстратора. Відповідач не надав відповіді позивачу та не подав заяву реєстратору. В судових засіданнях відповідач також не подав жодних доказів в підтвердження правомірності своїх дій, в спростування доводів та доказів, поданих позивачем та необґрунтованості вимог позивача.

Заява позивача про уточнення позовних вимог, а саме визначення назви реєстратора в прохальній частині позову не змінює предмет позову, а стосується виконання судового рішення.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Як встановленому судом станом на день вирішення спору реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна не є ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Зазначене підприємство знаходиться в стадії припинення. Діючим станом на день вирішення спору законодавством визначено, що реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство «Національні інформаційні системи». Невірне визначення реєстратора в заяві позивача, поданій суду 27.01.2015 року, не впливає на суть порушеного права та законного інтересу позивача та не змінює предмет позову, визначений у позовній заяві. Одночасно правильне визначення назви підприємства, що є реєстратором є невід'ємною складовою права позивача на судовий захист та охоплює законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушеного права.

Якщо рішення суду є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому разі рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

У суду відсутні підстави для залучення Державного підприємства «Національні інформаційні системи» як третьої особи відповідно до вимог ст. 27 ГПК України. Вирішення спору не впливає на права та обов'язки Державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Одночасно зазначення в судовому рішенні реєстратора ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яке знаходиться в стані припинення і не є реєстратором в силу приписів діючого станом на день вирішення законодавства, яке здійснювало повноваження реєстратора під час внесення до реєстру обтяжень запису №11725994, матиме наслідком порушення права позивача на виконання судового рішення, яке є обов'язковими на всій території України.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свій обов'язок та не подав реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення запису № 11725994 від 14.10.2011 з Державного реєстру, що також не було спростовано відповідачем у судових засіданнях, чим порушив права та законні інтереси позивача, однак зазначена заява про припинення обтяження №11725994 повинна бути подана відповідачем до реєстратора реєстру обтяжень рухомого майна, а саме Державного підприємства «Національні інформаційні системи».

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

При цьому суд враховує положення частини 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається, зокрема у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано немайновий позов за який сплачено 1 387,00 грн. судового збору, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 169,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (01601, м. Київ, вулиця Мечникова, будинок 3, ) подати реєстратору - Державному підприємству «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської філії, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження зареєстрованого за №11725994 і виключення з Реєстру об'єкту обтяження - майно яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" (49000, м. Дніпропетровськ, площа Академіка Стародубова, будинок 1, кімната 215, ):

№Найменування, марка, моделькількістьЗаводський номерІнв. номерРік випускуРинкова вартість в грн., без ПДВ
1Конвеїрний запайщик FRB -77011800С 30704-05,00
2Конвеїрний запайщик FRB -77011800С29604-05,00
3Установка для фасування та упаковки сипучих продуктів1Без номеру04-0003 13 320,00
4Автомат вакуум.машина-наповнювач форм/пакетів CRS23V1S.N.:47/03 Mod.: CRS23V04-4 698,00
5Автомат упаковочний Гамма-А1н/у04-0 426,25
6Бункер квадратний для отстаїванія обсмажених кофейних зерен1O.M.A.SRL Matricola-479/03 Тіро-12/2 Modello-GF04- 826,45
7Бункер квадратний для подачи обжарених кофейних зерен2N.m.0805; N.m.0806;04-0007 04- 934,69
8Бункер круглий для відстоювання молотого кофе4N.m.0781; N.m.0780; N.m.0779; N.m.0778;040009- 04- 9254,88
9Вакумний пневматичний елеватор для сирого кофе1Mod.:VS5/139 Ser.N.:47366 Tipo:9S112MC204-5 965.00
10Жернова для промислових кофемолок1б/н04-07.90
11Кофемолка (лабораторна) SD1001Mod.:VS/80 N.m.0800; Tipo:Macina04-03.16
12Машина для приготовуння кофе1Brasilia S.p.a. Italy04-04.74
13Міксер(для виготовлення суміши із декількох сортів) для обжарен.,1Mod.:M/S N.m.0803; Tipo:miscelaters04-5 242.20
14Апарат для обсмажування «Плант Кофе» ZR601Mod.:ZR 60 N.m.0787; Tipo: torrefanice04-06 031.64
15Опорна рама2б/н040019- 04-0020023 934.96
16Пневм.загрузочн.обладнання для подачі кофе в бункера1Mod.:VS5/139 Ser.N.:47367 Tipo:9S112MC204- 138.98
17Пневматичн.елеватор для подачі молотого кофе в бункер1Mod.:VS115/100 Ser.N.:47368 Tipo:9S90SR204- 572.66
18Промислова кофемолка SDC 2002N.m.0802; N.m.; 04- 747.40
19Рама під малу ємність1б/н04-002505 287.95
20Стойки для 4-х елеваторів8б/н040026- 04-5.96
21Стойки под елеватори14б/н040034- 04-0047040 910.94
22Електро-кофейна жаровня(для лабораторних «пробувань)1Двигатель: Вег- MAR: Туре: M-.56S2.7000; Sег.N:4501898; ІР 54; Іпs-СІ:F04-0048020 873.70
23Бункер квадратний для відстоювання обсмажених кофейних зерен6б/н040049- 04-0054021 752.55
24Установка для фасування та упаковки сипучих продуктів201114 085.00
всього55 3313755,01

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01601, м. Київ, вулиця Мечникова, будинок 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" (49000, м. Дніпропетровськ, площа Академіка Стародубова, будинок 1, кімната 215, ) суму судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс-Пак" (49000, м. Дніпропетровськ, площа Академіка Стародубова, будинок 1, кімната 215, ) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 169, 00 грн. (сто шістдесят дев'ять гривень 00 коп.), який був сплачений платіжним дорученням №801 від 02.10.2015, оригінал якого міститься в господарській справі №904/9235/15.

5.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.02.2016

Суддя І.В.Усатенко