ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 923/547/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді С.В. Таран,

суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від прокуратури прокурор відділу ОСОБА_1, посвідчення №031666 від 26.01.2015;

від позивача за первісним позовом - ОСОБА_2, довіреність б/н від 28.12.2015;

від відповідача за первісним позовом - директор ОСОБА_3, паспорт серії МО №098719 від 21.03.1996; витяг з ЄДРПОУ від 26.03.2015;

розглянувши апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Альфа-Агро"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 23.09.2015

у справі №923/547/15

за позовом: прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах держави в особі Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області

до відповідача: приватного сільськогосподарського підприємства "Альфа-Агро"

про стягнення 161554,51 грн, розірвання договору оренди та повернення комунального майна

та за зустрічним позовом: приватного сільськогосподарського товариства "Альфа-Агро"

до відповідача: Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області

про визнання недійсним пункту договору

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015р. прокурор Чаплинського району Херсонської області в інтересах держави в особі Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області звернувся з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства "Альфа-Агро" про стягнення з останнього на користь Першокостянтинівської сільської ради заборгованості, що сформувалась станом на 01.01.2015 в сумі 161554,51 грн; про розірвання укладеного 22.03.2012 Першокостянтинівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області з приватним сільськогосподарським підприємством "Альфа-Агро" договору оренди №5 індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Першокостянтинівської сільської ради, за яким, орендарю передано обєкти внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованої на території Першокостянтинівської сільської ради, від насосної станції №6 Р-2-1 залишковою балансовою вартістю 492673,52 грн та 7 дощувальних машин Фрегат-463-90 залишковою балансовою вартістю 283300 грн, загальна залишкова вартість яких складає 775973,52 грн, що перебувають на балансі Першокостянтинівської сільської ради; про зобовязання приватного сільськогосподарського товариства "Альфа-Агро" повернути Першокостянтинівській сільській раді обєкти внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташовані на території Першокостянтинівської сільської ради, від насосної станції №6 Р-2-1 залишковою балансовою вартістю 492673,52 грн та 7 дощувальних машин Фрегат-463-90, залишковою балансовою вартістю 283300 грн, загальна залишкова вартість яких складає 775973,52 грн, що перебувають на балансі Першокостянтинівської сільської ради шляхом підписання акту прийому-передачі.

За вказаною позовною заявою ухвалою суду від 08.04.2015 порушено провадження у справі №923/547/15.

02.06.2015 приватне сільськогосподарське товариство "Альфа-Агро" звернулось з зустрічним позовом до Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району про визнання недійсним пункту 1.1 договору оренди №5 індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Першокостянтинівської сільської ради, укладеного 22.03.2012 між Першокостянтинівською сільською радою та приватним сільськогосподарським підприємством "Альфа-Агро", в частині визначення залишкової балансової вартості об'єктів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованих на території Першокостянтинівської сільської ради, від насосної станції №6 Р-2-1 (рік введення в експлуатацію 1975, проектна площа зрошення 944,7 га) із залишковою балансовою вартістю 492673,52 грн та 7 дощувальних машин "Фрегат-463-90" із залишковою балансовою вартістю 283300 грн, загальною залишковою балансовою вартістю орендованого майна 775973,52 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.06.2015 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №923/547/15 зустрічну позовну заяву приватного сільськогосподарського товариства "Альфа-Агро".

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 23.09.2015 у справі №923/547/15 (суддя Л.І. Александрова) первісний позов задоволено: стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства "Альфа-Агро" на користь Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області 161554, 51 грн заборгованості; розірвано укладений між Першокостянтинівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області та приватним сільськогосподарським підприємством "Альфа-Агро" договір оренди №5 від 22.03.2012; зобов'язано приватне сільськогосподарське підприємство "Альфа-Агро" повернути Першокостянтинівській сільській раді Чаплинського району Херсонської області об'єкти внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташовані на території Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, від насосної станції № 6 Р-2-1 залишковою вартістю 492673,52 грн та 7 дощувальних машин "Фрегат 463-90", залишковою балансовою вартістю 283300 грн, загальна залишкова вартість яких складає 775973,52 грн, що перебувають на балансі Першокостянтинівської сільської ради шляхом підписання акту прийому-передачі; в задоволенні зустрічного позову- відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватне сільськогосподарське підприємство "Альфа-Агро" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 23.09.2015 у справі №923/547/15 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову прокурора Чаплинського району відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 26.01.2016 представник відповідача за первісним позовом апеляційну скаргу підтримав, при цьому заявив усне клопотання про призначення судової економічної експертизи, мотивоване необхідністю визначення балансової вартості орендованого приватним сільськогосподарським товариством "Альфа-Агро" майна.

В задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити з підстав недоведеності скаржником необхідності проведення судової експертизи.

Представники прокуратури та позивача за первісним позовом проти задоволення апеляційної скарги висловили заперечення.

Заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

22.03.2012 між Першокостянтинівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області («орендодавець») та приватним сільськогосподарським підприємством Альфа-Агро («орендар») укладено договір оренди індивідуально визначеного майна №5 (далі договір №5 від 22.03.2012), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно комунальної власності, а саме: обєкти внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташовані на території Першокостянтинівської сільської ради, від насосної станції № 6 Р-2-1 (рік ведення в експлуатацію 1975, проектна площа зрошення 944,7 га) залишковою балансовою вартістю 492 673,52 грн та 7 дощувальних машин Фрегат-463-90, залишковою балансовою вартістю 283 300 грн, що перебуває на балансі Першокостянтинівської сільської ради, загальна залишкова балансова вартість майна складає 775 973,52 грн (том І а.с. 13-17).

Відповідно до пункту 1.2 договору №5 від 22.03.2012 майно передається в оренду з метою використання для поливу сільськогосподарських культур на зрошувальних землях в адміністративних межах Першокостянтинівської сільської ради.

За актом приймання передачі від 22.03.2012 орендоване майно було передане від орендодавця орендарю (том І а.с. 18).

Сторонами у пункті 3.1 договору №5 від 22.03.2012 узгоджено розмір орендної плати, яка становить 54318,17 грн на рік, що складає 7% від залишкової балансової вартості обєктів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованих на території Першокостянтинівської сільської ради від насосної станції №6 Р-2-1 та дощувальних машин Фрегат-463-90.

Згідно з пунктами 3.2, 3.4 договору №5 від 22.03.2012 коригування щорічної орендної плати з урахуванням індексу інфляції провадиться по закінченню календарного року; орендна плата за рік сплачується рівними частинами до місцевого бюджету у безготівковому порядку наступним чином:

- до 15 серпня відповідного поточного року - 13579,54 грн;

- до 15 вересня відповідного поточного року - 13579,54 грн;

- до 15 жовтня відповідного поточного року - 13579,54 грн;

- до 01 листопада відповідного поточного року - 13579,55 грн.

Орендар зобовязався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (пункт 5.2 договору №5 від 22.03.2012).

Між тим взяті на себе зобовязання в частині своєчасного внесення плати за користування майном відповідач за первісним позовом не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з орендної плати за 2012-2014 роки, яка станом на 01.01.2015 складає 161554,51 грн.

За інформацією Управління Державної казначейської служби України у Чаплинському районі Херсонської області, викладеною у листі від 23.03.2015 за №03-35/41, відповідачем за весь час користування майном було сплачено протягом 2012р. -0,00 грн, 2013р. - 1400 грн та 2014р. -0, 00 грн (том І а.с. 21).

Умовами пункту 3.7 договору №5 від 22.03.2012 передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно; закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до бюджету орендодавця.

Пунктом 5.9 договору №5 від 22.03.2012 визначено обовязок орендаря у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

В силу пункту 10.3 договору №5 від 22.03.2012 зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємною згоди сторін.

Чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна орендарем; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря юридичної особи (пункт 10.6 договору №5 від 22.03.2012).

Згідно з пунктом 10.7 договору №5 від 22.03.2012 у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю.

Предметом спору у даній справі за первісним позовом є вимоги про розірвання договору оренди №5 від 22.03.2012, стягнення заборгованості з орендної плати за вказаним договором та повернення орендованого майна орендодавцю.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення первісних позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільного кодексу України для розірвання договору найму.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Положеннями статті 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Водночас орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань. При цьому, вказаною нормою, на відміну від статті 783 Цивільного кодексу України, не визначено вичерпний перелік договірних зобов'язань, порушення яких тягне за собою розірвання договору оренди державного майна.

Отже, з врахуванням особливостей регулювання правовідносин оренди державного та комунального майна, визначених Законом України "Про оренду державного та комунального майна", факт систематичного порушення орендарем такої істотної умови договору оренди комунального майна, як внесення орендної плати, є достатньою підставою для його розірвання в судовому порядку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи за час користування майном протягом 2012-2014 років орендарем було сплачено лише 1400 грн у 2013.

Згідно з правилами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В свою чергу право наймодавця вимагати повернення речі у разі припинення договору найму передбачено статтею 785 Цивільного кодексу України.

Тривала несплата орендної плати в розумінні частини другої статті 651 Цивільного кодексу України є істотним порушенням договору оренди, достатнім для його розірвання та повернення орендованого майна орендодавцю, оскільки в даному випадку порушення умов договору №5 від 22.03.2012 з боку орендаря носило систематичний характер, а заборгованість накопичувалася протягом тривалого періоду та не була погашена на момент звернення орендодавця з первісним позовом у даній справі.

Скаржником не спростовано факту систематичного порушення ним обовязку щодо внесення орендної плати протягом 2012- 2014 років, внаслідок чого станом на 01.01.2015 утворилася заборгованість в сумі 161554,51 грн, а тому згідно з статтею 526, частиною другою статті 651, частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України та частиною третьою статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо задоволення первісних позовних вимог.

Аналогічну правову позицію у справах зі спорів про розірвання договору оренди, зобовязання повернути орендоване майно та стягнення заборгованості по орендній платі викладено у постанові Верховного Суду України від 08.05.2012 у справі №5021/966/2011.

Також апеляційна інстанція погоджується з висновком Господарського суду Херсонської області щодо відмови в задоволенні зустрічної позовної заяви приватного сільськогосподарського товариства "Альфа-Агро" про визнання недійсним пункту 1.1 договору №5 від 22.03.2012, укладеного між Першокостянтинівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області та приватним сільськогосподарським підприємством Альфа-Агро в частині визначення залишкової балансової вартості об'єктів внутрішньогосподарської меліоративної системи, розташованих на території Першокостянтинівської сільської ради, від насосної станції №6 Р-2-1, залишковою балансовою вартістю 492673,52 грн. та 7 дощувальних машин "Фрегат-463-90", залишковою балансовою вартістю 283300,00 грн, загальною залишковою балансовою вартістю орендованого майна - 775973,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом стверджує, що при визначенні розміру орендної плати позивачем невірно розрахована його залишкова балансова вартість.

При цьому приватне сільськогосподарське підприємство "Альфа-Агро" посилається на те, що між сторонами до підписання спірного договору оренди виник спір щодо розрахунку орендної плати від загальної залишкової балансової вартості, яка безпідставно та незаконно визначена у сумі 775973,52 грн відповідно до рішення ХІV сесії Першоконстантинівської сільської ради ради VІ скликання від 09.12.2011 №116.

Вказаним рішенням встановлено ставки орендної плати за користування обєктами внутрішньогосподарської меліоративної системи та дощувальними машинами "Фрегат-463-90" (том І а.с.108).

Як вбачається з матеріалів справи приватне сільськогосподарське підприємство "Альфа-Агро" зверталося з позовом до Першоконстантинівської сільської ради про визнання дій Першоконстантинівської сільської ради з прийняття рішення ХІV сесії ради VІ скликання від 09.12.2011 №116 протиправними та його скасування. Постановою Чаплинського районного суду Херсонської області від 28.12.2012 у справі №2-а-461/12-22, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2014, в задоволенні позову відмовлено (том І а.с.104-105,107).

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є обовязковим для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити ньому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 207 Цивільного кодексу України визначені вимоги до письмової форми правочину.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що пункт 1.1 договору №5 від 22.03.2012 в частині визначення балансової вартості орендованих обєктів суперечить приписам статей 203, 207 Цивільного кодексу України.

Однак як вбачається із матеріалів справи згідно бухгалтерського обліку станом на дату укладення зазначеного договору загальна балансова вартість орендованого майна становила 775973,52 грн, в тому числі внутрішньогосподарська меліоративна система -492673,52 грн, 7 дощувальних машин "Фрегат-463-90" - 283300 грн (том ІІ а.с.39).

Вказане свідчить про те, що в оспореному пункті 1.1 договору №5 від 22.03.2012 відображено дійсну балансову вартість орендованих обєктів згідно бухгалтерського обліку позивача за первісним позовом, а відтак підстави для визнання частково недійсним зазначеного пункту відсутні.

Посилання скаржника на недотримання Першоконстянтинівською сільською радою порядку обрахунку балансової вартості обєктів внутрішньогосподарської меліоративної системи до уваги колегією суддів не приймається, оскільки позивач за зустрічним позовом не є контролюючим органом, на який чинним законодавством покладено обовязок перевіряти правомірність ведення бухгалтерського обліку.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання скаржника на положення статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також доводи апеляційної скарги щодо неможливості обчислення розміру орендної плати від зазначеної в договорі балансової вартості внутрішньогосподарської меліоративної системи, оскільки позивач за зустрічним позовом оспорює пункт 1.1 договору №5 від 22.03.2012, який лише фіксує балансову вартість орендованого майна, а не пункт 3.1 цього договору, який визначає розмір орендної плати виходячи з балансової вартості обєкту оренди.

За таких обставин, місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що господарський суд першої інстанції не перевірив наявність підтверджуючих документів щодо правомочностей у сільської ради для передачі внутрішньогосподарської меліоративної системи в оренду є необґрунтованими, так як оспорене рішення суду першої інстанції містить чіткий висновок про передачу в оренду майна, що перебуває у комунальній власності Першоконстянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, а матеріали справи свідчать про правомірність такого висновку, що підтверджується належними доказами: рішенням Першоконстянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 02.03.2012 №161, матеріалами інвентаризації, довідками тощо (том І а.с. 20, 22-26, 27-28, 94-97, 100-101, 177-185).

Твердження апелянта про порушення Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження. Отже, підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта місцевого господарського суду колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Альфа-Агро" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 23.09.2015 у справі №923/547/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 27.01.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна