РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016Справа №910/28939/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Домобудівна компанія №3»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кем Трейд»

про стягнення 645 319,37 грн

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Яковенко К.В. - представник за довіреністю № 4-Ю від 26.03.2015

від відповідача Стороженко Б.В. - представник за довіреністю № 34 від 08.12.2015

В судовому засіданні 03.02.2016 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Домобудівна компанія №3» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кем Трейд» про стягнення 645 319,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.03.2014 між сторонами було укладено Договір підряду № 18/3 та Додаток № 4 до нього, на підставі яких відповідач взяв на себе зобов'язання щодо виконання повного комплексу робіт та здачі об'єкту 10 жовтня 2014 року. За доводами позивача, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання щодо введення об'єкта в експлуатацію, у зв'язку з чим позивач відповідно до п. 10.3 Договору нарахував штраф у розмірі 645 319,37 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28939/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 02.12.2015.

У судовому засіданні, призначеному на 02.12.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача було відкладено розгляд справи на 16.12.2015.

У судове засідання 16.12.2015 з'явились представники сторін, які на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі подали через канцелярію суду документи, що долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане через канцелярію суду клопотання про об'єднання справ в одне провадження.

Дослідивши клопотання відповідача, суд встановив, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кем Трейд» до Публічного акціонерного товариства «Домобудівна компанія №3» про стягнення заборгованості по Договору підряду № 18/3 від 28.03.2014 у сумі 441891,86 грн. досі не розглянута та провадження у справі № 910/31204/15 не порушено, таким чином суд відмовляє в задоволенні клопотання про об'єднання справ.

Ухвалою суду від 16.12.2015 продовжено строку розгляду справи та оголошено перерву у судовому засіданні до 27.01.2016.

У судове засідання 27.01.2016 з'явилися представники сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з таких підстав. Так, за твердженням відповідача згідно з актом готовності об'єкта до експлуатації від 30.04.2015 р. було введено об'єкт в експлуатацію, що підтверджує позивач. Приймання належним чином виконаних робіт за договором було здійснено шляхом підписання Актів КБ-2 та довідок КБ-3. Зокрема, в акті про закінчення робіт та передачу технічного звіту від 2015 року, затвердженого позивачем, в особі Голови правління, та відповідачем, зазначено, що претензій до виконання умов договору № 18/3 від 28.03.2014 сторони зазначеного договору не мають. Відтак, на думку відповідача, у позивача були відсутні претензії щодо виконання відповідачем умов договору.

Також відповідач вважає, що подана позивачем претензія щодо сплати штрафних санкцій через 3,5 місяці є безпідставною в силу ст. 853 ЦК України.

Крім іншого відповідач зазначає, що позивачем при розрахунку штрафу невірно вказується загальна вартість робіт за договором, яка зокрема визначена у п. 3.1. договору. З огляду на зазначене просить суд відмовити у позові повністю.

Представник позивача, заперечувала проти доводів, відповідача, зазначивши при цьому, що загальна вартість виконаних робіт за договором складає 2 727 469,87 грн, що підтверджується актами виконаних робіт КБ-2 та КБ-3.

У судовому засіданні 27.01.2016 за клопотаннями представника відповідача оголошувалась перерва до 03.02.2016.

У судове засідання 03.02.2016 з'явилися представники сторін. Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

28 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Домобудівна компанія №3» (надалі - замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кем Трейд» (надалі - підрядник/відповідач) було укладено договір підряду № 18/3 (надалі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання робіт по проектуванню та будівництву котелень по пр.. Відрадний, 103, а саме:

- Повний комплекс робіт по проектуванню будівництва індивідуальної газової водогрійної котельні потужністю 4,2 МВт, в тому числі І пусковий комплекс - 1,6 МВт та ІІ пусковий комплекс - 2,6 МВт, з проектуванням каналізації, енергозабезпечення, тощо. Оформлення від імені замовника необхідних технічних умов, дозвільних документів, експертизи, погоджень, тощо.

- Повний комплекс робіт по проектуванню реконструкції існуючої газової парової котельні потужністю 25 тон пару/годину з реконструкцією (при необхідності) інженерних мереж газифікації водо забезпечення, енергозабезпечення, каналізації тощо, необхідних для експлуатації котельні у зв'язку з її реконструкцією. Оформлення від імені замовника необхідних технічних умов, дозвільних документів, експертизи, погоджень, тощо.

- Повний комплекс будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт по І пусковому комплексу будівництва індивідуальної газової водогрійної котельні потужністю 4,2 МВт, відповідно до погодженого проекту, та надання повного комплексу виконавчої документації, що дає право на експлуатацію І пускового комплексу котельні.

- Повний комплекс будівельно-монтажних робіт по зовнішнім інженерним мережам газифікації, водозабезпечення, енергозбереження, каналізування тощо, індивідуальної газової водогрійної котельні потужністю 4,2 МВт, відповідно до погодженого та затвердженого проекту, та надання повного комплексу виконавчої документації по мережам, що дає право на експлуатацію котельні.

- Повний комплекс робіт за рахунок замовника по оформленню від імені замовника технічних умов та котельні та зовнішні мережі, погодження проектів, експертизи, дозвільних документів, тощо.

Згідно з п. 2.4. договору будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи виконуються згідно календарного графіку.

Загальна вартість робіт за договором складає 1 370 124,62 грн з ПДВ, та може бути змінена шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.1. договору).

Як вбачається із матеріалів справи додатковою угодою № 1 від 19.05.2014 сторонами погоджено та затверджено загальну вартість додаткових робіт у сумі 91 066,44 грн з ПДВ. Та додатковою угодою № 3 від 11.09.2014 сторонами погоджено та затверджено загальну вартість робіт по монтажу системи зовнішнього газопостачання у сумі 405 069,41 грн.

Згідно з п. 5.1. договору підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання договору і після отримання на свій рахунок авансового платежу, зазначеного в п. 3.2. договору, а також забезпечення безперешкодного доступу до об'єкта.

Термін виконання робіт, передбачених п. 2.1. договору, становить 198 календарних днів з початку виконання робіт, зазначених у п. 5.1. договору. При виникненні затримки, санкціонованих замовником, виконання робіт переноситься на необхідну кількість днів затримки (п. 5.2. договору).

Як вбачається із матеріалів справи сторонами було підписано додаток № 4 до договору, яким затверджено календарний графік виконання та фінансування БМР та ПНР 1 пускового комплексу котельні по просп. Відрадний, 103. Зокрема, згідно вказаного графіку здача об'єкта була визначена на першу декаду жовтня 2014 року.

У п. 10.3. договору сторони визначили, що за порушення підрядником граничного строку введення І пускового комплексу котельні в експлуатацію, на письмову вимогу замовника, підрядник сплачує замовнику штраф, розмір якого визначається диференційовано, залежно від строку прострочення виконання зобов'язання.

За доводами позивача, відповідачем в порушення умов договору, тобто не у встановлені договором строки, введено об'єкт в експлуатацію. Фактично введення об'єкту в експлуатацію відбулася 30.04.2015, що підтверджується актом готовності об'єкта до експлуатації, а відтак прострочення виконання відбулося понад 13 тижнів, що дає підставу для пред'явлення вимоги згідно п. 10.3. договору. 12.08.2015 позивач направив відповідачу претензію щодо оплати штрафу у розмірі 645 319,37 грн, в порядку та розмірі визначені п. 10.3. договору. Оскільки, відповідачем штраф не було оплачено, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 645 319,37 грн штрафу за невчасно виконані роботи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, що не заперечується сторонами, згідно з Акту готовності до експлуатації від 30.04.2015 об'єкт введено в експлуатацію саме з 30.04.2015.

В той час як умовами договору визначений термін виконання робіт - 198 календарних днів з початку виконання робіт, зазначених у п. 5.1. договору.

За розрахунками відповідача, що підтверджується матеріалами справи, та враховуючи приписи п. 5.2. договору, закінчення термін виконання робіт припало на початок січня 2015 року.

Відтак, матеріалами справи підтверджується факт, та не заперечується відповідачем, щодо прострочення виконання зобов'язання стосовно введення в експлуатацію об'єкту понад 13 тижнів.

Згідно з умовами п. 10.3. договору за порушення підрядником граничного строку введення І пускового комплексу котельні в експлуатацію, на письмову вимогу замовника, підрядник сплачує замовнику штраф, розмір якого визначається диференційовано, залежно від строку прострочення виконання зобов'язання, зокрема у разі порушення строку понад 13 і більше тижнів розмір штрафу становить 23,66% від загальної вартості робіт за цим договором.

У п. 3.1. договору визначено, що загальна вартість робіт за договором складає 1 370 124,62 грн з ПДВ, та може бути змінена шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Як встановлено судом, сторонами укладалися додаткові угоди № 1 від 19.05.2014 та № 3 від 11.09.2014, якими збільшено вартість робіт на 91 066,44 грн та 405 069,41 грн відповідно.

Згідно зі статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відтак, з урахуванням приписів чинного законодавства та умов договору, судом встановлено, що загальна вартість робіт за договором складає 1 866 260,47 грн. з урахування додаткових угод № 1 та № 3.

Отже, виходячи із приписів п. 10.3. договору до стягнення з відповідача підлягає штраф у розмірі 441 557,23 грн (1 866 260,47 х 23,66%).

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Заперечення відповідача щодо безпідставність позовних вимог позивача у зв'язку з наявністю акта про закінчення робіт і передачу технічного звіту, не береться судом до уваги, оскільки вказаний акт не містить дати а також у зазначеному акті сторони визначили про відсутність претензій щодо виконання умов договору у певний період. Стосовно терміну та порядку введення в експлуатацію об'єкта у вказаному акті сторонами не визначалося.

Крім іншого, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 199 ГК України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Право учасників господарських відносин встановлювати інші ніж передбачено ЦК України види забезпечення виконання зобов'язань визначено ч. 2 ст. 546 ЦК України, що узгоджується із свободою договору встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2010 р. у справі N 3-24гс10.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено обґрунтованість заявлених позивачем вимог, вони підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кем Трейд» (04107, м. Київ, вул. Овруцька, буд. 17, прим. 41; ідентифікаційний код 34430132) на користь Публічного акціонерного товариства «Домобудівна компанія №3» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 103; ідентифікаційний код 04012773) штраф у розмірі 441 557 (чотириста сорок одну тисячу п'ятсот п'ятдесят сім) грн 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 623 (шість тисяч шістсот двадцять три) грн 36 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.02.2016.

Суддя Пукшин Л.Г.