ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. Справа № 925/2041/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36

до приватного підприємства «Автолайф», АДРЕСА_1

про стягнення 48582,37 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Черкаська міська рада звернулась в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Автолайф», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати згідно договору оренди землі від 27.08.2012р. в розмірі 48582,37 грн., в тому числі: 43009,10 грн. основного боргу, 5573,27 грн. пені, та відшкодувати судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором оренди щодо внесення орендної плати за використання земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання вдруге не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 23.12.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання».

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду доказів про внесення плати, мотивованих заперечень на позов чи доказів про обєктивну неможливість заперечити вимоги позивача.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

Рішенням Черкаської міської ради від 10.05.2012р. №3-880 (а.с. 9) приватному підприємству «Автолайф» надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 413 кв.м., яка знаходиться у м. Черкаси по вул. Сурікова, 14а під приміщення технічного обслуговування автотранспорту за рахунок земель ВАТ «Черкасбуд-1» та зобовязано приватне підприємство «Автолайф» укласти договір оренди землі.

За цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до земель житлової та громадської забудови. За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до категорії земель комерційного використання.

Рішенням Черкаської міської ради від 12.07.2012р. №3-1037 (а.с. 10) внесено зміни в попереднє рішення та надано приватному підприємству «Автолайф» земельну ділянку 2075 кв.м. по вул. Сурікова, 14А.

27.08.2012р. між Черкаською міською радою (Орендодавцем Позивач по справі), в особі секретаря міської ради ОСОБА_2, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та приватним підприємством «Автолайф» (Орендарем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди землі (далі Договір, а.с. 11-14), за умовами якого Орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 12.07.2012р. №3-1037 надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться по вул. Сурікова, 14А (п. 1. Договору).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 2075 кв.м. під нежитлові будівлі приміщень технічного обслуговування. За функціональним використанням земельна ділянка відноситься до категорії земель комерційного використання.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.07.2012р. №940, становить 799165,50 грн.

Відповідно до п. 8 Договору договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 44 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі 11.10.2012р. за №00367.

Відповідно до п. 9 Договору за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі.

Річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3,0% від її нормативної грошової оцінки і на час укладення договору становить 23975 грн.

Пунктом 13 Договору сторонами було спеціально погоджено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

Рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010р. №5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси» (а.с.10-12) затверджено базову вартість одного квадратного метра земельної ділянки земель міста Черкаси станом на 01.01.2009р. у розмірі 127,48 грн.

Згідно витягу №940 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 16), нормативна грошова оцінка для орендованої відповідачем земельної ділянки складає 799165,50 грн.

Отже, з 01.11.2012р. щомісячний орендний платіж за договором оренди землі від 27.08.2012р. для відповідача становить 1997,92 грн. (а.с. 20).

Відповідно до п. 10 Договору, обчислення розміру грошової оцінки та орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення, функціонального використання та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів України формою, що заповнюється під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п. 11 Договору орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа наступного за звітним місяця, на р/р 0002, код 13050800, в Управління Державного Казначейства в Черкаській області МФО 854018 ОКПО 22809222. Орендар бере на себе обовязок уточнення зміни розмірів орендної плати та банківських реквізитів через фінансові та податкові органи на місцях.

Таким чином, орендна плата за землю нарахована з 21.10.2012р. по 30.09.2015р. (з урахуванням часткової оплати 42802,89 грн. та заборгованості суми відшкодування за користування земельною ділянкою з дати прийняття рішення радою по дату набрання чинності договору 10698,52 грн.) і відповідно становить 43009,10 грн. (75113,47 грн. + 10698,52 грн. 42802,89 грн.), що є предметом спору. На заборгованість нарахована пеня в розмірі 5573,27 грн.

Відповідачем доказів належної та повної оплати не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку земельних відносин.

Правові основи діяльності ради як органу місцевого самоврядування врегульовані положеннями Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Правові основи діяльності відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами Цивільного кодексу та Господарського кодексу України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди земельних ділянок, що врегульовано вимогами гл. 58 Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», положеннями Земельного кодексу України, положеннями Податкового кодексу України в частині внесення орендної плати за землю. Суд вважає, що сторонами Договору оренди землі від 27.08.2012р. досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.ст. 13, 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

В статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку із зміною грошової оціни землі та індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати орендної плати за оренду земельної ділянки на умовах договору за період з 21.10.2012р. по 30.09.2015р. в сумі 85811,99 грн. (з урахуванням суми відшкодування 10698,52 грн.)

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Однак в порушення взятих на себе зобовязань відповідач за вищевказаний період сплатив позивачу лише 42802,89 грн. Тому заборгованість відповідача по орендній платі за землю становить 43009,10 грн.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем по оренді земельної ділянки, чи внесення земельного податку за податковим зобовязанням.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по оренді земельної ділянки за період з 21.10.2012р. по 30.09.2015р. в сумі 43009,10 грн. (з урахуванням суми відшкодування) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 14 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Позивач на підставі п. 14 Договору та положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України нараховує відповідачу 5573,27 грн. пені (а.с. 20) за прострочення оплати, з урахуванням періодів прострочення, обмеженого строку на стягнення пені, обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Договір про забезпечення виконання зобовязання у виді пені укладено в письмовій формі відповідно до положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України.

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок пені виконано вірно та не перевищує суми можливого нарахування санкцій, тому 5573,27 грн. пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідач не заявляв про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Автолайф», АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34661198, номер рахунку в банку невідомий

через Черкаську міську раду, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36,

в дохід міського бюджету, рахунок 0002, банк ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018, код ОКПО 38031150, код платежу 180106

43009,10 грн. заборгованості, 5573,27 грн. пені

Стягнути з приватного підприємства «Автолайф», АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34661198, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, код ОКПО 38764629, рахунок 6317 в ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018

1 218,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 01.02.2016р.

Суддя Г.М. Скиба