ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 лютого 2016 р. Справа № 903/1286/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробниче підприємство Екологія, м.Львів

до Дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі філії «Луцький райавтодор», м.Луцьк

про стягнення 5 673, 98 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник, дов. від 02.12.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_2 провідний юрисконсульт, дов. № 74 від 15.10.2014 р.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробниче підприємство Екологія, звернувшись до суду, просив стягнути з відповідача - Філії Луцький райавтодор дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 7 700, 55 грн. заборгованості за надані на підставі договору № 23/09 від 23.09.2014р. послуги з проведення санітарно-гігієнічних досліджень хімічних та фізичних факторів виробничого середовища та трудового процесу для атестації робочих місць персоналу (в кількості 21 р.м.), які підлягають атестації у 2014 році.

19.01.2016 р. позивачем на адресу суду подано заяву (вх..№ 01-54/451/16) про заміну первісного відповідача - Філії Луцький райавтодор дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України належним - Дочірнім підприємством Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, оскільки філія не має статусу юридичної особи.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Оскільки Філія Луцький райавтодор дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України не є юридичною особою, суд приходить до висновку про необхідність заміни на підставі ст.24 ГПК України та з врахуванням заяви позивача первісного відповідача належним - Дочірнім підприємством Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

25.01.2016 р. позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх..№ 01-65/13/16) і просив стягнути з відповідача 5 673, 98 грн., в т.ч. 2 000, 00 грн. основного боргу, 3 450, 40 грн. інфляційних втрат, 223, 58 грн. - 3% річних.

Зменшення розміру позовних вимог є процесуальним правом позивача, передбаченим ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, судом приймається заява представника позивача, спір вирішується виходячи з нової ціни позову 5 673, 98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг № 23/09 від 23.09.2014р. щодо повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем роботи.

Як зазначає позивач, передбачені договором № 23/09 від 23.09.2014р. роботи виконані ним на загальну вартість 16 800, 00 грн., оплата відповідачем проведена на суму 14 800, 00 грн. Борг складає 2 000, 00 грн.

У звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань відповідачу нараховано 3 450, 40 грн. інфляційних втрат та 223, 58 грн. - 3% річних.

Відповідач в судовому засіданні позов визнає. Виникнення заборгованості пояснює складним фінансовим становищем підприємства, що унеможливлює проведення своєчасних розрахунків з позивачем.

Розглянувши наявні матеріали по справі, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, судом встановлено.

Відповідно до умов договору про надання послуг № 23/09 від 23.09.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідне виробниче підприємство Екологія (виконавець) зобовязався надати Філії Луцький райавтодор дочірнього підприємства Волинський облавтодор (замовник) послуги з проведення санітарно-гігієнічних досліджень хімічних та фізичних факторів виробничого середовища та трудового процесу для атестації робочих місць персоналу (в кількості 21 р.м.), які підлягають атестації у 2014 році, а замовник прийняти та оплатити якісно надані послуги.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до п.1.4 договору надання послуг за цим договором засвідчується актом про надання послуг, який підписується обома сторонами.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. договору вартість усіх послуг, виконання, яких доручається замовником виконавцю надати за даним договором, визначається кошторисом (кошторисами) та актами про надання послуг, які є невід'ємною частиною цього договору і складає 16 800,00грн. Кошторис (кошториси) на послуги, що надаються за цим договором, підписуються до початку надання послуг.

Згідно п. 3.1. договору, строк надання послуг становить 45 робочих днів з дня отримання виконавцем коштів згідно з п. 6.2. Договору. У цей строк не входить строк розгляду державними органами поданих документів.

Відповідно до Кошторису вартість виконаних робіт за договором становить 16 800,00 грн.

25.11.2014 року сторонами підписано приймально-здавальний акт до договору про надання послуг №23/09 від 23.09.2014 року, відповідно до якого замовник перевірив якість та обсяги послуг, наданих виконавцем та не має претензій та зауважень щодо обсягів та якості наданих послуг виконавцем.

Згідно п.п. 6.2, 6.3 договору замовник протягом 10 банківських днів з дня укладення даного договору зобовязаний сплатити виконавцеві 30% вказаної в договорі (кошторисі) вартості наданих послуг. Замовник зобовязаний повністю оплатити повну вартість послуг протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту про надання послуг.

Відповідно до умов договору замовником 10.10.2014 р. здійснено оплату у розмірі 4 800, 00 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 5400.

Строк остаточної оплати згідно умов договору сум 12 000, 00 грн. становить до 09.12.2014 р.

Договірні зобовязання позивачем виконані якісно і на належному рівні, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін Актом до Договору про надання послуг № 23/09 від 23.09.2014 р., отже, роботи замовником прийнято.

Проте, відповідач розрахунки за надані послуги здійснював неналежним чином, а саме, згідно банківських виписок після прийняття робіт відповідачем було оплачено 11.03.2015 р. 4 800, 00 грн., 25.08.2015 р. 3 200, 00 грн. та 27.10.2015 р. 2 000, 00 грн. З врахуванням передоплати надані позивачем послуги на суму 4 800, 00 грн. оплачено 14 800,00 грн. Борг становить 2 000, 00 грн., що не заперечується відповідачем.

Несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобовязань стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 526, 525 ЦК України).

Беручи до уваги зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 000, 00 грн. основного боргу підлягає до задоволення.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 223, 58 грн. 3% річних, 3 450, 40 грн. втрат від інфляції за період з 10.12.2014 р. по 21.01.2016 р. з врахуванням проплат підставні та підлягають до задоволення.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судовий збір в сумі 1 218, 00 грн. слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 599, 610, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Замінити первісного відповідача - Філію Луцький райавтодор дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України належним відповідачем - Дочірнім підприємством Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства Волинський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі філії «Луцький райавтодор» (43001, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Ковельська, 41, ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідне виробниче підприємство «Екологія» (79057, м.Львів, вул.Антоновича, 128, ) 5 673, 98 грн., в т.ч. 2 000, 00 грн. основного боргу, 3 450, 40 грн. інфляційних втрат, 223, 58 грн. - 3% річних та 1 218, 00 грн. судового збору.

Повне рішення складено 03.02.2016 р.

Суддя В.А.Пахолюк