ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2016 Справа №905/190/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі Величко Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Краматорськ Донецької області, ,

до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 3646452,93 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Донецьк, зверталось до господарського суду Донецької області із позовною заявою №08-18/1258 від 01.04.2014р. до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Донецьк, про стягнення 3646452,93 грн., у тому числі суми заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 3632803, 99 грн. та суми заборгованості за послуги з перетоків реактивної електричної енергії у розмірі 13648,94 грн.

За результатами такого звернення господарським судом порушено провадження у справі №905/2288/14, про що 07.04.2014р. винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.05.2014р. розгляд справи відкладено на 23.06.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.06.2014р. розгляд справи відкладено на 28.07.2014р.

Разом з тим, у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014р. №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», положень ст.34 Кодексу Законів про Працю України ст.13 Закону України від 24.03.1995р. №108/95-ВР «Про оплату праці» ст.6 Закону України від 14.10.1992р. №2694-ХІІ «Про охорону праці», згідно рішення зборів суддів господарського суду Донецької області від 07.07.2014р., приймаючи до уваги рекомендації Ради суддів України від 11.07.2014р., з метою збереження життя і здоровя працівників господарського суду Донецької області та учасників судового процесу, захисту їх законних прав та інтересів, відповідно до наказу голови суду від 14.07.2014р. №38, господарський суд Донецької області з 15.07.2014р. призупинив свою роботу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоровю працівників господарського суду Донецької області та учасників судового процесу.

Розгляд справи №905/2288/14 відкладений у судовому засіданні на 28.07.2014р. о 13:20 не відбувся у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, будь яких інших процесуальних документів по цій справі не винесено, провадження по ній не закінчено.

27.04.2015р. господарський суд Донецької області відновив свою роботу за адресою: м.Харків, проспект Леніна, буд.5 на підставі розпорядження Голови Вищого господарського суду України від 24.04.2015р. №21 р, яке видано відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України від 12.11.2014р. №868/2014р. «Про внесення змін до мережі господарських судів України» та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015р. №8 8141/15 про можливість відновлення роботи господарського суду Донецької області.

Проте, матеріали справи №905/2288/14 знаходяться на території зони проведення антитерористичної операції за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 157 і доступ до означеної будівлі, як і можливість отримання справи, у суду відсутні, а отже остання є втраченою.

30.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Донецьк, повторно звернулось до господарського суду Донецької області із позовною заявою №б/н від 29.12.2015р. до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Донецьк, про стягнення 3646452,93 грн., у тому числі суми заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 3632803, 99 грн. та суми заборгованості за послуги з перетоків реактивної електричної енергії у розмірі 13648,94 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/190/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/190/16.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення із відповідачем договору про постачання електричної енергії №10031000 від 22.06.2006р., несплату останнім вартості активної електричної енергії та реактивної електроенергії у повному обсязі за січень-лютий 2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: договір про постачання електричної енергії №10031000 від 22.06.2006р. з додатками №2 від 27.03.2008р., №5а від 22.06.2006р. та №5б від 22.06.2006р., додатковими угодами №1 від 05.09.2007р., №2 від 27.03.2008р. та №6 від 03.01.2014р. до нього; розрахунок суми заборгованості Красноармійського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» за активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень-лютий 2014 року; рахунки №32/10031000 від 31.01.2014р. за спожиту електроенергію за січень 2014 року, №32/10031000 від 28.02.2014р. за спожиту електроенергію за лютий 2014 року, №32/10031000р від 31.01.2014р. плата за перетікання реактивної електроенергії за січень 2014 року, №32/10031000р від 28.02.2014р. плата за перетікання реактивної електроенергії за лютий 2014 року; акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої за регульованим тарифом Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» і спожитої Красноармійським РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» у розрахунковому періоді січень-лютий 2014 року; акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та перетікання реактивної електроенергії, надані за регульованим тарифом Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» для Красноармійського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» у розрахунковому періоді січень-лютий 2014 року; ліцензії НКРЕ серії АЕ №288211 від 09.01.2014р. та серії АЕ №288043 від 29.12.2014р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 1, 2, 12, 13, 54 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 193, 216 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.26 Закону України «Про електроенергетику».

27.01.2016р. від позивача електронною поштою надійшла копія супровідного листа №б/н від 27.01.2016р., яким додано у копіях: розрахунок суми заборгованості Красноармійського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу» за активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень-лютий 2014 року, акт звірки розрахунків за спожиту активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень-лютий 2014 року станом на 25.01.2016р.

28.01.2016р. відповідачем представлено суду відзив на позовну заяву №156 від 27.01.2016р., за змістом якого повідомлено про сплату боргу за спірними правовідносинами у повному обсязі та просить суд припинити провадження по справі у звязку з відсутністю предмета спору на підставі ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у підґрунтя викладеного надано у копіях: банківські виписки за 25.04.2014р. та за 27.06.2014р. від 01.07.2014р., платіжне доручення №3 від 26.06.2014р., а також додано правоустановчі документи, виписка з ЄДРЮОФОП від 09.12.2014р., довіреність на представника.

Представник позивача в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що заборгованість за активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень-лютий 2014р. погашена ним у повному обсязі, що підтверджується наданими банківськими виписками та платіжним дорученням.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-36 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

22.06.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (Постачальник) та Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню «Укрпромводчормет» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №10031000.

Додатковою угодою №1 від 05.09.2007р. до договору змінено найменування Споживача, у звязку правонаступництвом прав та обовязків Державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню «Укрпромводчормет» Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу».

Зміни, внесені означеною додатковою угодою, діють з 03.09.2007р.

Додатковою угодою №6 від 03.01.2014р. до наведеного договору, зокрема, замінено найменування сторони Постачальника з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», у звязку з перейменуванням першого, та визначено що останнє є повноправним правонаступником усіх прав, обовязків та відповідальності, а також змінено поточні рахунки Постачальника у додатку №2 до договору.

За означеним договором, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 36300 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (п.1 договору).

Як передбачено вказаним договором, Постачальник зокрема зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до «Правил улаштування електропристроїв (далі-ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; із дотриманням на межі балансової належності електромереж в точках продажу електричної енергії граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, дотримання яких залежить від Постачальника; забезпечити отримання Споживачем на рівні дозволеної потужності 34300 кВт (п.2.2.2 договору), а Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про показання розрахункових приладів обліку згідно додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача» (п.2.3.3 договору), а також здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з Додатками «Порядок розрахунку вартості послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», «Порядок розрахунків» (п.2.3.4 договору).

Строк дії договору, встановлено до 31.12.2006р. включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

Згідно п.п.3.2 п.3 додатку №2 «Порядок розрахунків» до договору Споживач зобовязаний здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на відповідні рахунки наступним чином, зокрема, до 10 числа поточного місяця сплачує суму остаточного рахунку за попередній розрахунковий період.

При цьому, п.п.3.4 п.3 наведеного додатку передбачено, при оформленні платіжного доручення у графі «призначення платежу» Споживач повинен вказати період, за який здійснюється оплата, та підставу для оплати, тобто № договору, № та дату рахунку. У разі відсутності у платіжному документі посилань на період, за який здійснюється оплата, Постачальник має право зарахувати перераховану Споживачем суму, як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення, суму, що залишилась після погашення існуючої заборгованості, Постачальник зараховує у першу чергу, як сплату електроенергії, спожитої в поточному періоді.

Матеріали справи містять акти про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної та реактивної електроенергії від 31.01.2014р. та від 28.02.2014р., які підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень. Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем електроенергії наступні: за січень 2014р. активної електроенергії - 1933708 кВт/год на суму 1882116,67 грн. (з урахуванням податку на додану вартість); за січень 2014р. реактивної електроенергії - 390989 кВАр/год на суму 10463,42 грн. (з урахуванням податку на додану вартість); за лютий 2014р. обсяг активної електроенергії - 1798676 кВт/год на суму 1750687,32 грн. (з урахуванням податку на додану вартість); за лютий 2014р. обсяг реактивної електроенергії - 327135 кВАр/год на суму 8197,84 грн. (з урахуванням податку на додану вартість).

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлено рахунки за активну та реактивну енергію згідно договору про постачання електричної енергії №10031000 від 22.06.2006р., спожиту у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за січень-лютий 2014р. активної електричної енергії у загальному обсязі 3732384 кВт/год на суму 3632803,99 грн., реактивної електричної енергії у загальному обсязі 718124 кВАр/год на суму 18661,26 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної та реактивної електроенергії.

Також, позивач надав, а відповідач отримав рахунки за спожиту активну електроенергію за січень 2014р. №32/10031000 від 31.01.2014р. на суму 1882116,67 грн. 03.02.2014р. та за лютий 2014р. №32/10031000 від 28.02.2014р. на суму 1750687,32 грн. 03.03.2014р.; за перетікання реактивної електроенергії за січень 2014р. №32/10031000р від 31.01.2014р. на суму 10463,42 грн. 03.02.2014р. та за лютий 2014р. №32/10031000р від 28.02.2014р. на суму 8187,84 грн. 03.03.2014р., про що свідчить відмітка останнього на цих документах.

Згідно даних, що містять банківські виписки за 25.04.2014р. та за 27.06.2014р. від 01.07.2014р., платіжне доручення №3 від 26.06.2014р. відповідачем за електроенергію за січень-квітень 2014р. оплачено 5950000,00 грн., за реактивну електроенергію за січень-березень 2014р. - 28012,46 грн.

Зважаючи на таке, відповідачем сплачено суму боргу у повному обсязі. Одночасно, позивач зарахував сплату суми боргу за спірний період, відобразивши це у акті звірці розрахунків за спожиту активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії за січень-лютий 2014р. станом на 25.01.2016р.

Відтак, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості сплачена до подачі позову, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За цих обставин підстави для застосування приписів ст.80 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

При цьому, враховуючи, що на момент звернення позивача із первісним позовом №08-18/1258 від 01.04.2014р. (04.04.2014р. дата відбитку штампу канцелярії господарського суду) оплата вищенаведених сум не була здійснена, наявність винних дій на день подання позову та порушення права і охоронюваного законом інтересу позивача, судові витрати, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4 2, 4 3, 12, 32 38, 43, 46 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м.Донецьк, до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Донецьк, про стягнення 3646452,93 грн., у тому числі суми заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 3632803, 99 грн. та суми заборгованості за послуги з перетоків реактивної електричної енергії у розмірі 13648,94 грн., відмовити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, б.177А, , р/р 3618 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, 8, поштова адреса: 51413, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Тернівська, 15, код ЄДРПОУ 3101849, п/р 6747/980 у філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482) відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 72929,06 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.В судовому засіданні 28.01.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2016р.

Суддя О.В. Кротінова