ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 лютого 2016 року Справа № 910/18297/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кривди Д.С. - головуючого, Борденюк Є.М., Могил С.К.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиМіністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26.11.2015
у справі№ 910/18297/15 Господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
до1)Міністерства юстиції України, 2)Державної казначейської служби України, 3)Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві 4)Державної виконавчої служби України, 5)Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі міста Києва
провідшкодування шкоди в розмірі 1039813,70 грн,
ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Касаційну скаргу скаржником подано 16.12.2015.

Таким чином, в даному випадку станом на дату подання касаційної скарги (16.12.2015) розмір судового збору, який підлягав до сплати повинен обраховуватися з обов'язковим урахуванням положень частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.15.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 01.09.2015) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В порушення зазначених норм до касаційної скарги Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби не додано платіжного доручення або іншого документа, який би підтверджував сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, скаржником не надано належних доказів того, що фінансове становище останнього робить неможливим на теперішній час сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до статті 1118 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом першим частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

Скаржником не подано доказів на підтвердження того, що він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги.

Враховуючи викладене, а також те, що відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується, враховуючи майновий стан сторони, клопотання Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 4 частити 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтею 86, пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 у справі № 910/18297/15 Господарського суду міста Києва повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д. Кривда

Судді Є. Борденюк

С. Могил