номер провадження справи 19/155/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 Справа № 908/6153/15

За позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-а)

до Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23» (69121, АДРЕСА_1)

про стягнення 147 229,46 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 10.01.16.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 18.12.15. звернувся Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23» про стягнення 147 229,46 грн. заборгованості за Договором № 454 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.04.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та чинного законодавства України не виконав свої зобовязання перед позивачем по сплаті вартості теплової енергії за період за липень 2014 року, з листопада 2014 року по липень 2015 року, жовтень 2015 року, внаслідок чого у Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23» виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.12.15. порушено провадження у справі № 908/6153/15, справі присвоєно номер провадження 19/155/15, судове засідання призначено на 13.01.16. о 12-20.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.01.16. розгляд справи відкладено на 26.01.16. о 11-45.

Представник позивача в судове засідання 26.01.16. не зявився, але від нього через Відділ документального забезпечення господарського суду 22.01.16. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в звязку з неможливістю представника позивача бути присутнім в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.16. надав платіжні доручення на суму 11568,67 грн., як доказ часткового погашення суми боргу за Договором № 454 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.04. та визнав позовні вимоги Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково…

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/6153/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.10.04. між Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району (далі Енергопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом «Трансформаторщик-23» (далі Споживач) укладено Договір № 454 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір).

За вказаним вище Договором, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором (п. 1.2 Договору).

Відповідно до Договору вбачається, що теплова енергія відпускається на окремо розташовану будівлю житлового будинку по вул. Чуйкова, 28.

Згідно з п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що підставою для розрахунків Споживача з Енергопостачальною організацією є ОСОБА_1 надання послуг, підписаний обома сторонами.

Згідно з п.п. 6.3 Договору, Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає Споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобовязаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його Енергопостачальній організації.

Позивач вказує на те, що Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району свої зобовязання за Договором виконав належним чином та в повному обсязі, відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 151 619,05 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії № б/н від: 31.07.14., 30.11.14., 31.12.14., 31.01.15., 28.02.15., 31.03.15., 30.04.15., 31.05.15., 30.06.15., 31.07.15., 31.10.15., копії яких містяться в матеріалах справи.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, Житлово-будівельним кооперативом «Трансформаторщик-23» було отримано зазначені вище акти приймання-передачі теплової енергії та не надано заперечень щодо даних, зазначених у актах приймання-передачі теплової енергії, в звязку з чим зазначені вище акти вважаються погодженими відповідачем.

Позивач посилається на те, що відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості отриманої теплової енергії за Договором за період за липень 2014 року, з листопада 2014 року по липень 2015 року, жовтень 2015 року, у повному обсязі не виконав, сплативши суму боргу лише в розмірі 4389,59 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача від 28.10.15., 30.11.15., 28.07.15., 28.08.15., 09.12.15., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач вартість теплової енергії за період за липень 2014 року, з листопада 2014 року по липень 2015 року, жовтень 2015 року у повному обсязі не оплатив, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства України, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за вказаний вище період, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, склала 147 229,46 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір діє з 01.10.04. по 30.09.05. Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання.

Таким чином, у звязку із тим, що у матеріалах справи відсутні заяви сторін про розірвання Договору, судом встановлено, що цей Договір був автоматично пролонгований на той саме строк і на тих самих умовах.

Судом встановлено, що свої зобовязання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу за період за липень 2014 року, з листопада 2014 року по липень 2015 року, жовтень 2015 року постачалась теплова енергія, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії № б/н від: 31.07.14., 30.11.14., 31.12.14., 31.01.15., 28.02.15., 31.03.15., 30.04.15., 31.05.15., 30.06.15., 31.07.15., 31.10.15., копії яких містяться в матеріалах справи.

Отримання відповідачем зазначених актів та рахунків підтверджується реєстрами отримання документів за відпущену теплову енергію, належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

В актах приймання-передачі теплової енергії, які надавались Споживачу зазначено, що в разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені Договором терміни, акт вважається погодженим.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідач не надіслав позивачу примірники належним чином оформлених актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період та не надавав зауважень до зазначених вище актів.

З вказаних вище актів приймання-передачі теплової енергії вбачається, що Споживач не підписав дані акти.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 6.4 Договору акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період вважаються погодженим сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 3.2.6 Договору вбачається, що Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені даним Договором.

Пунктом 6.6 Договору встановлено, що Споживач зобовязаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.

Однак відповідач, як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, в порушення умов Договору, оплату за отриману теплову енергію у встановлений строк в повному обсязі не здійснив, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 4389,59 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача від 28.10.15., 30.11.15., 28.07.15., 28.08.15., 09.12.15., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час розгляду даної справи було погашено суму основного боргу в розмірі 11568,67 грн., що підтверджується банківськими виписками від 18.12.15. на суму 1568,67 грн., від 08.01.16. на суму 3000,00 грн., від 25.01.16. на суму 7000,00 грн. (належним чином засвідчені копії яких залучені до матеріалів справи).

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

З огляду на вищенаведене, в звязку з тим, що відповідач під час розгляду даної справи погасив суму основного боргу в розмірі 11568,67 грн., суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 11568,67 грн. суми основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, в звязку з відсутністю предмету спору.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, судом встановлено, що сума боргу Житлово-будівельним кооперативом «Трансформаторщик-23» за Договором № 454 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.04., за період за липень 2014 року, з листопада 2014 року по липень 2015 року, жовтень 2015 року становить 135660,79 грн.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки оплата суми боргу здійснена з боку відповідача після звернення позивача до суду з даним позовом.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 78, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23» (69121,АДРЕСА_1, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 135660 (сто тридцять пять тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 79 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Трансформаторщик-23» (69121,АДРЕСА_1, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 2034 (дві тисячі тридцять чотири) грн. 91 коп. судового збору.

4. Провадження у справі в частині стягнення 11568 (одинадцяти тисяч пятсот шістдесяти восьми) грн. 67 коп. суми основного боргу припинити.

5. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.01.16.

Суддя І.В. Давиденко