ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2016 Справа № 905/2710/15

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Філімонової О.Ю., суддів Шилової О.М., Паляниці Ю.О., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «ТУРБОАТОМ» м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-УКРАЇНА» м.Донецьк

про стягнення збитків завданих неналежним виконанням договору №27 від 27.03.2014р. у розмірі 90441,00грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність №27-16 від 30.12.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2-довіреність №465 від 28.10.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «ТУРБОАТОМ» м.Харків звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-УКРАЇНА» м.Донецьк про стягнення збитків завданих неналежним виконанням договору №27 від 27.03.2014р. у розмірі 90441,00грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в порушення умов п.4.3. договору №27 від 27.03.2014р., відповідач не виконав свої зобовязання щодо належного оформлення податкових накладних, складених внаслідок виконання умов договору, що спричинило нанесення покупцю матеріальної шкоди у розмірі 90441,00грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 15, 16, 1172 Цивільного кодексу України, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України.

15.12.2015р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено. 15.12.2015р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.01.2016р. позивач надав письмові пояснення по справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

27.03.2014р. між Відкритим акціонерним товариством «ТУРБОАТОМ» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ-УКРАЇНА» (постачальник) укладено договір про закупівлю продукції №27.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобовязується поставити покупцю металопродукцію з найменуванням, зазначеним у специфікаціях, підписаних сторонами, а покупець-забезпечити приймання та оплату продукції у кількості, терміни і за цінами згідно з специфікаціями, які додаються до договору і є його невід`ємною частиною.

Ціна цього договору орієнтовно становить 50000000,00грн. (пятдесят мільйонів грн.00коп.) у томі числі 10000000,00грн. з ПДВ. (п.3.1. договору).

Пунктом 4.1. передбачено, що покупець зобовязується здійснити оплату 100% (сто відсотків) вартості продукції протягом 5 (пяти) банківських днів з дати підписання відповідної специфікації.

Згідно з п.4.2. договору, після поставки продукції постачальник надає покупцеві видаткові накладні. Покупець зобовязується не пізніше 15 (пятнадцяти) робочих днів від дати направлення постачальником відповідних видаткових накладних та/або коригувань до них повернути постачальнику один примірник зазначених документів, оформлених належним чином, підписаних уповноваженими представниками та скріплених печаткою покупця, або надати мотивовані заперечення проти підписання зазначених документів.

У разі, якщо протягом вищевказаного терміну мотивовані заперечення до видаткових накладних та/або корегувань до них або такі підписані документи не надійшли на адресу постачальника, то відповідні видаткові накладні та/або коригування до них вважаються прийнятими і підписаними покупцем.

Відповідно до п.4.3. договору, постачальник зобовязаний (без додаткової письмової вимоги) надати покупцю податкові накладні (за постачання продукції чи отримання оплати), які мають бути оформлені у відповідності до діючого законодавства України.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами і діє до 31 грудня 2014 року, але в любому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань. (п.10.1. договору).

08.12.2014р. між сторонами були підписані специфікації №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22 до договору поставки №27 від 27.03.2014р.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір про закупівлю продукції №27 від 27.03.2014р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору про закупівлю продукції №27 від 27.03.2014р. відповідачем позивачу було здійснено відвантаження металопродукції на загальну суму 8477568,10грн. за видатковими накладними: №236 від 14.01.2015р. на суму 587819,74грн.; №237 від 14.01.2015р. на суму 584914,94грн.; №238 від 14.01.2015р. на суму 162330,84грн.; №930 від 24.01.2015р. на суму 1017273,26грн.; №933 від 24.01.2015р. на суму 244130,98грн.; №935 від 24.01.2015р. на суму 41987,12грн.; №940 від 26.01.2015р. на суму 2052251,21грн.; №947 від 26.01.2015р. на суму 2606033,28грн.; №1036 від 31.01.2015р. на суму 1050525,07грн.; №1037 від 31.01.2015р. на суму 130301,66грн.

Сума попередньої оплати за металопродукцію, що була відвантажена за вказаними видатковими накладними, складає 8059122,00грн. Сума попередньої оплати за товар, яка була перерахована 15.12.2014р., що залишилась невідвантаженою на 01.01.2015р. склала 7498158,87грн., передоплата за товар, що була здійснена у січні складає 560963,13грн. На вказані суми попередньої оплати відповідачем були надані позивачу належним чином оформлені податкові накладні на суму попередньої оплати.

Різниця між сумою попередньої оплати та сумою поставленої металопродукції за вказаними видатковими накладними складає 418446,00грн.

Відвантаження металопродукції за видатковими накладними від 31.01.2015р. на суму 418446,00грн. та від 03.02.2015р. на суму 602290,68грн. здійснювалось на умовах відстрочення платежу, у звязку з чим відповідачем були оформлені податкові накладні від 31.01.2015р.: №1193 на суму 143649,07грн.; №1194 на суму 274797,04грн., всього 418446,10грн.; від 03.02.2015р.: №89 на суму 59644,68грн.; №90 на суму 5926,86грн.; №91 на суму 62388,00грн.; №92 на суму 9633,26грн.; №93 на суму 100764,00грн.; №94 на суму 11184,83грн., №95 на суму 15114,60грн.; №96 на суму 17411,98грн.; №97 на суму 279433,13грн.; №98 на суму 40789,34грн.

Остаточний розрахунок за поставлену металопродукцію був здійснений позивачем 12.02.2015р. платіжними дорученнями на загальну суму 687141,36грн.: №1241, №1242, №1243, №1244, №1245, №1246, №1247, №1248, №1249 та 20.02.2015р. платіжними дорученнями на загальну суму 333595,41грн.: №1524, №1526, №1523, №1525, №1522.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для оформлення податкових накладних в дати, зазначені позивачем (у дні відвантаження металопродукції-14.01.2015р., 24.01.2015р., 26.01.2015р., 31.01.2015р., або в день остаточної оплати 12.02.2015р., оскільки в вище перелічені дати не відбулось: зарахування коштів на банківський рахунок відповідача у вигляді попередньої оплати, відвантаження товарів на умовах відстрочення платежу.

Крім того, в специфікаціях зазначено, що у разі порушення покупцем строків оплати передбачених даною специфікацією, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період існування заборгованості , за кожний день прострочення оплати, а за прострочення більше 10 банківських днів з покупця додатково стягується штраф у розмірі 10% від вартості несплаченого в строк товару.

У разі недотримання покупцем строків оплати товару, постачальник має право в односторонньому порядку продовжити строк поставки товару, при цьому будь-яка відповідальність передбачена договором, специфікаціями, іншими документами до договору та/або законодавством України до постачальника не приймається та/або зменшити, припинити або відмовитись від поставки всього або частини товару, несплаченого покупцем, шляхом направлення покупцю відповідного повідомлення з відповідним переліком товару, при цьому будь-яка відповідальність передбачена договором, специфікаціями, іншими документами до договору та/або законодавством України до постачальника не приймається.

Враховуючи викладене, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, в звязку з недоведеністю, необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя О.Ю. Філімонова

Суддя О.М. Шилова

Суддя Ю.О.Паляниця

Дата складання повного тексту рішення 25.01.2016 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу