ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.01.16р. Справа № 904/10725/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОСЕРВІС", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення за теплову енергію у розмірі 33 653,77 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №1 від 16.02.15р.;

від відповідача не зявився.

Суть спору:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОСЕРВІС" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить суд стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі відповідач) суму 33 653, 77 грн. заборгованості за договором №61/15т про закупівлю послуги з постачання пари та гарячої води за державні кошти від 31.03.15р.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав відзив на позов, за змістом якого відповідач заперечує проти позову, з огляду на те, що заборгованість перед позивачем виникла внаслідок відсутності коштів в Державному бюджеті України.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

31.03.2015 року між позивачем (учасником) та відповідачем (замовником) укладено договір №61/15Т про закупівлю послуги з постачання пари та гарячої води за державні кошти (далі - Договір), предметом якого є надання послуги з постачання пара та гарячої води за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, визначених в Договорі (п.1.1 Договору).

Згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №698 від 13.06.2014р. тариф на теплову енергію для потреб бюджетних установ становив 1 028,74 грн. за 1 Гкал (без ПДВ)

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про змінення тарифу для бюджетних установ №478 від 28.11.2014р. з 01.12.2014р. тариф для бюджетних установ складає 1 230,13 грн. за 1 Гкал (без ПДВ)

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник самостійно одержує платіжну вимогу у позивача, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Замовник на протязі розрахункового періоду сплачує позивачу вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться до 20 числа наступного за розрахункового місяця.

Згідно п.4.2. Договору всі розрахунки за Договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписує учасник замовнику. Двосторонній акт про постачання теплової енергії відповідач самостійно одержує в бухгалтерії позивача до 5-го числа наступного за рахунковим місяцем, підписує і один екземпляр повертає учаснику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд зазначає, що на виконання умов Договору позивачем з січня 2015 року по квітень 2015 року згідно актів виконання поставки теплової енергії (а.с.27-30) було поставлено на обєкт відповідача теплову енергію на загальну суму 119 253,77 грн., за яку останній розрахувався частково, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 33 653, 77 грн., що підтверджується двохстороннім актом звірки взаєморозрахунків від 01.11.15р.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32-33, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, пр.К.Маркса, 57; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОСЕРВІС" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Беспалова, 2; ) суму 33 653, 77 грн. (тридцять три тисячі шістсот пятдесят три грн. 77 коп.) заборгованості, 1 218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_2

Повний текст підписаний 28.01.2016р.