РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/31830/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз»

про відшкодування шкоди 11 174,41 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мамедова І.Р. за довіреністю № 01-16-01/01 від 05.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.12.2015 Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (відповідач) про відшкодування шкоди 11 174,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» на підставі договору страхування транспортних засобів № 3-006824 від 27.08.2014 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Skoda Fabia Ambiente», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_4 яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/5463701), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 порушено провадження у справі № 910/31830/15 та призначено розгляд справи на 25.01.2016 о 12:10 год.

13.01.2016 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/360 від 11.01.2016 з інформацією про страхове покриття за полісом № АЕ/5463701.

18.01.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання, яким відповідач просив суд зобов'язати позивача направити відповідача копію позову для виконання вимог ухвали суду від 21.12.2015 про надання відзиву на позов.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016, представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 25.01.2016, позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивач не подавав та не надсилав до суду заяв (клопотань) про зміну позовних вимог або про відмову від позову, а таке свідчить про те, що позивач підтримує заявлені ним у позовній заяві б/н від 17.12.2015 позовні вимоги.

В судовому засіданні 25.01.2016 представник відповідача не підтримав клопотання, подане ним 18.01.2016 через відділ діловодства суду, яким відповідач просив суд зобов'язати позивача направити відповідача копію позову для виконання вимог ухвали суду від 21.12.2015 про надання відзиву на позов. З огляду на зазначене, відповідне клопотання судом не розглядалось. Крім того матеріали справи № 910/31830/15 містять докази направлення позовної заяви відповідачу.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.01.2016 надав усні заперечення проти заявлених позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.01.2016 відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.08.2014 між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та юридичною особою - Дочірнє підприємство «Цептер Інтернаціональ Україна» (страхувальник) було укладено договір № 3-006824 страхування транспортних засобів (надалі -договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Skoda Fabia Ambiente», реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування визначений з 00:00 год 25.09.2014 по 24.09.2015.

08.09.2015 в місті Києві на проспекті Правди сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Skoda Fabia Ambiente», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_4 яким керував ОСОБА_4. Наведене підтверджується довідкою № 73084490 про дорожньо-транспортну пригоду 11 роти 4 батальйону УПС МВС України у місті Києві від 02.11.2015.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_4 п. 31.4.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 16.10.2015 у справі № 758/11391/15-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застотосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу - автомобіля «Skoda Fabia Ambiente», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до висновку № 514/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, що був складений 29.09.2015 судовим експертом Ковалем І.М. становить 11 174,41 грн. (надалі - висновок № 514/15 від 29.09.2015).

Загальний розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia Ambiente», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ» № від 14.09.2015 та акту виконаних робіт № ТО150023359 від 30.11.2015, становить 12 374,01 грн. (надалі - рахунок-фактура № від 14.09.2015, акт виконаних робіт № ТО150023359 від 30.11.2015).

За страховим випадком (ДТП) згідно складених страхових актів № 161/15/KV/TP25/01 від 05.10.2015, № 161/15/KV/TP25/02 від 25.11.2015 по договору страхування та розрахунків суми страхового відшкодування до них було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 12 374,01, виплата якого позивачем підтверджується платіжними дорученнями № 1058 від 05.10.2015, № 1341 від 25.11.2015.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 08.09.2015) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АЕ/5463701. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідачем на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 не представлено договору (полісу № АЕ/5463701) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Матеріали справи містять інформацію МТСБУ про страхове покриття за зазначеним полісом, надану на запит суду, та надану позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АЕ/5463701, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено ОСОБА_4, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 50 000,00 грн., строк дії даного полісу з 17.08.2015 до 16.08.2016

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_4 керував автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_4 на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АЕ/5463701, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений висновком № 514/15 від 29.09.2015, рахунком-фактурою № від 14.09.2015, актом виконаних робіт № ТО150023359 від 30.11.2015, страховими актами № 161/15/KV/TP25/01 від 05.10.2015, № 161/15/KV/TP25/02 від 25.11.2015 по договору страхування та розрахунків суми страхового відшкодування до них, платіжними дорученнями № 1058 від 05.10.2015, № 1341 від 25.11.2015.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АЕ/5463701 становить 1000,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 10 174,41 грн. (11 1747,41 грн. (сума страхового відшкодування, підтверджена висновком № 514/15 від 29.09.2015, рахунком-фактурою № від 14.09.2015, актом виконаних робіт № ТО150023359 від 30.11.2015, страховими актами № 161/15/KV/TP25/01 від 05.10.2015, № 161/15/KV/TP25/02 від 25.11.2015 по договору страхування та розрахунків суми страхового відшкодування до них, платіжними дорученнями № 1058 від 05.10.2015, № 1341 від 25.11.2015) - 1000,00 грн. (франшиза за полісом № АЕ/5463701).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією заяви про сплату страхового відшкодування № 5/2-210 від 30.11.2015 підтверджено, що позивач звертався з такою претензією до відповідача, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (копії заяви та повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 10 174,41 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 10 174,41 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню частково в сумі 10 174,41 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову на відповідача покладається судовий збір в розмірі 1 109,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (01025, м. Київ, вул. Володимирська, 7, оф. 1; ідентифікаційний код 33552636) на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 33-37; ідентифікаційний код 19411125) 10 174,41 грн. (десять тисяч сто сімдесят чотири гривні 41 коп.) страхового відшкодування, 1 109,00 грн. (одну тисячу сто дев'ять гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.2016.

Суддя Гумега О.В.