РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа № 910/26821/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 35 472, 14 грн.

за участю представників:

від позивача:Бриль П.О.- представник за довіреністю № 24 від 18.01.2016 р.
від відповідача:ОСОБА_1- згідно свідоцтва В02 № 340595

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва (далі - КП по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва) з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення 35 472, 14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 479/11 від 01.02.2011 р. на постачання комунальних послуг в частині своєчасної плати за надані послуги з опалення та холодної води, внаслідок чого у ФОП ОСОБА_1 утворилась заборгованість у вказаній сумі.

У позові КП по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 21 560,12 грн., інфляційну складову боргу в сумі 12 201,57 грн. та 3% річних в сумі 1 712,45 грн., а всього - 35 472, 14 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи наявності боргу, вказав на завищену суму заборгованості, проте доказів на підтвердження своєї позиції не надав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2011 р. між КП по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва (абонент) та Фізичною особою - підприємем ОСОБА_1 (субабонент) був укладений договір № 479/11 на постачання комунальних послуг.

Пунктом 1.1 договору визначено предмет договору - надання абонентом субабоненту вчасно та відповідної якості комунальні послуги з опалення, холодної води, а субабонент зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором та законодавством України.

Відповідно до п. 1.2 договору комунальні послуги постачаються в приміщення, загальною площею 56,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з п.п. 2.1.4, 2.1.6 договору абонент зобов'язується надавати комунальні послуги відповідно до додатку № 1. При нарахуванні платежів за комунальні послуги абонент керуюється виключно діючими розпорядженнями КМДА та цим договором.

Пунктами 2.2, 4.1 договору передбачено, що субабонент зобов'язується своєчасно і у повному обсязі, не пізніше 21 числа місяця, наступного за звітнім вносити плату за надані йому послуги, обумовлені даним договором на розрахунковий рахунок абонента, відповідно до додатку № 2 до договору.

Згідно з п. 4.7 договору до початку опалювального сезону, станом на 1 жовтня поточного року, субабонент зобов'язаний сплатити передплату за теплову енергію у розмірі 50 % заявленої у договорі кількості теплової енергії у розрахунку на опалювальну площу субабонента за тарифами, що діють на момент сплати.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 14.12.2011 р. з подальшою його пролонгацією (п.п. 6.1, 6.5 договору).

Додатками № 1 та № 2 до договору сторони погодили тарифи, на підставі яких здійснюється нарахування за комунальні послуги (за опалення та холодну воду).

У судовому засіданні встановлено, що позивач на виконання умов договору за період з 01.07.2012 р. по 31.05.2015 р. надав послуги позивачу з опалення на суму 22 317,96 грн. та з постачання холодної води на суму 18 842,16 грн., а всього - на суму 41 160,12 грн., що підтверджується розшифровками рахунків абонента, обліковими картками та розрахунком заборгованості позивача.

Однак, відповідач зі свого боку умови договору в частині оплати вартості наданих послуг виконав неналежним чином, надані послуги оплатив частково - на суму 19 673,83 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості та пояснення представника позивача. Отже, унаслідок неналежного виконання договору № 479/11 від 01.02.2011 р. у ФОП ОСОБА_1 виникла заборгованість у сумі 21 560,12 грн.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тарифи на надання послуг, передбачені договором № 479/11 від 01.02.2011 р., були погоджені сторонами та на час розгляду даної справи не скасовані та недійсними не визнані.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Отже, суд вважає, що позивач правомірно заявив вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та холодного водопостачання.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідачем суду не надано, позовні вимоги в сумі 21 560,12 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 12 201,57 грн. та 3% річних в сумі 1 712,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, виходячи з установленої суми основної заборгованості та періоду її нарахування, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 11 547,14 грн. та 3% річних в сумі 1 563,57 грн., тобто у менших розмірах, ніж заявлено позивачем, оскільки ним невірно розраховані вказані нарахування.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 35 472, 14 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (03113, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва (03179, м. Київ, вул. Прилужна, 6, ідентифікаційний код 03366552) основну заборгованість у сумі 21 560 (двадцять одна тисяча п'ятсот шістдесят) грн. 12 коп., інфляційних втрат в сумі 11 547 (одинадцять тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 14 коп., 3 % річних в сумі 1 563 (одна тисяча п'ятсот шістдесят три) грн. 57 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (03113, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва (03179, м. Київ, вул. Прилужна, 6, ідентифікаційний код 03366552) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 190 (одну тисячу сто дев'яносто) грн. 49 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 18 січня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 22 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна