УХВАЛА

26.01.2016Справа № 910/28839/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул"

до Київської міської ради

про визнання недійсним рішення та зобов'язання припинення вчинення дій, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Тхорик С.М. (предст. за довіреністю №225-КМГ-4548 від 21.12.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Соул" звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 25.12.2014р. №733/733 "Про надання статусу скверу земельній ділянці площею 0,94 га на АДРЕСА_1" та зобов'язання Київської міської ради припинити вчиняти дії, що порушують право позивача на користування земельною ділянкою площею 0,94 га, кадастровий номер НОМЕР_1, в тому числі надавати вказаній земельній ділянці статусу скверу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 08.12.2015р. Крім того, зобов'язано позивача надати до матеріалів справи власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору, витяг від Державного реєстратора про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на день розгляду справи, письмові пояснення з посиланням на нормативно-правове обґрунтування існування способу захисту у вигляді зобов'язання відповідача припинити вчиняти дії, що порушують право позивача на користування земельною ділянкою, в тому числі надавати вказаній земельній ділянці статусу скверу, належним чином засвідчену копію рішення №529/1190 від 24.05.2007р.

02.12.2015р. до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 25.12.2014р. №733/733 "Про надання статусу скверу земельній ділянці площею 0,94 га на АДРЕСА_1" та визнання права позивача на користування земельною ділянкою площею 0,94 га, кадастровий номер НОМЕР_1 відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005р. №78-6-00268.

В судове засідання 08.12.2015р. позивач забезпечив явку свого представника, проте вимоги ухвали суду від 12.11.2015р. в частині подання витребуваних судом доказів не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015р. розгляд справи відкладено до 22.12.2015р. Крім того, направлено запит про надання інформації до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", а також зобов'язано позивача надати до матеріалів справи власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору, витяг від Державного реєстратора про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на день розгляду справи, належним чином засвідчену копію рішення №529/1190 від 24.05.2007р.

В судове засідання 22.12.2015р. позивач забезпечив явку свого представника, проте вимоги ухвали суду від 08.12.2015р. в частині подання витребуваних судом доказів не виконав.

В судовому засіданні 22.12.2015р. судом з урахуванням положень ст. ст. 22, 54-57 ГПК України прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2015р. продовжено строк розгляду спору до 26.01.2016р. включно та відкладено розгляд справи до 19.01.2016р. Крім того, направлено запит до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про надання інформації по справі.

В судовому засіданні 19.01.2016р. оголошено перерву до 26.01.2016р.

В судове засідання 26.01.2016р. представник позивача не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений під розписку.

В судовому засіданні 26.01.2016р. судом було розглянуто заяву ОСОБА_2 про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відмовлено в її задоволенні з огляду на наступне.

Заява ОСОБА_2 обґрунтована тим, що вона є жителькою будинку, який розташований поблизу земельної ділянки на АДРЕСА_1 та зважаючи на те, що відведення вказаної земельної ділянки було здійснено з порушенням прав територіальної громади, в тому числі заявника та членів її сім'ї, чим порушено її право на вирішення питань місцевого значення, остання має правовий інтерес у вирішенні даної справи.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Згідно п. 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи відсутність правовових відносин між заявником та учасниками судового процесу, господарський суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2, оскільки рішення у даній справі не вплине, на думку суду, на її права та обов'язки.

В судовому засіданні 26.01.2016р. суд дійшов висновку про залишення даного позову без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як встановлено п. п. 4.8., 4.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

У застосуванні п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України суд виходить з того, що позивачем без поважних причин не виконано вимоги ухвал суду від 12.11.2015р. та від 08.12.2015р., а також без поважних причин не забезпечено явку свого представника в судове засідання 26.01.2016р., повідомленого належним чином, явка якого неодноразово визнавалась судом обов'язковою.

Так, судом при підготовці справи до розгляду зобов'язано позивача надати до матеріалів справи власне письмове підтвердження про те, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

При цьому, суд відзначає, що з огляду на наявність інших судових процесів між сторонами у даній справі, неможливо встановити чи вирішувався спір між сторонами компетентним судом чи іншим органом, як і не має рішення з такого спору.

Як на підставу позову, позивач посилається на рішення Київської міської ради №415/1471 від 23.04.2009р., яким, зокрема, відмінено рішення №529/1190 від 24.05.2007р.

Для повного та всебічного розгляду справи судом було зобов'язано позивача надати до матеріалів справи належним чином засвідчену копію рішення №529/1190 від 24.05.2007р.

Вказаних в ухвалах суду від 12.11.2015р. та від 08.12.2015р. доказів позивачем до матеріалів справи не надано.

В матеріалах справи містяться докази того, що позивачу вручено копію ухвали суду від 12.11.2015р., в якій також останнього було також попереджено про передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки.

Позивач, представник якого був присутній в судовому засіданні 08.12.2015р., не скористався своїм правом, передбаченим ст. ст. 22, 87 ГПК України на отримання копії процесуального документу (ухвали суду від 08.12.2015р.) та виконання його вимог.

Зважаючи на те, що неподання позивачем витребуваних судом доказів та неявка його представника в судове засідання 26.01.2016р., перешкоджає розглядові справи за наявними в ній матеріалами та прийняттю рішення у справі, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження поважності причин неподання вказаних доказів позивачем, позовну заяву у даній справі слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Соул" залишити без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.