ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 року Справа № 904/6271/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів: Пруднікова В.В.., ОСОБА_1,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 02.04.2015 року, представник;

представники відповідача-1,2 в судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року у справі №904/6271/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Щедро", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод", м. Христинівка, Черкаський район, Черкаська область

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 954 394 грн. 07 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Щедро" (надалі - ТОВ "ТД "Щедро"), з урахуванням уточнень позовних вимог, звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про солідарне стягнення з публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод" (надалі ПАТ "Христинівський молокозавод") та товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир" (надалі - ТОВ "Кірасир") на свою корись 3 939 626 грн. 84 коп. заборгованості з урахуванням індексу інфляції та курсової різниці, 276 829 грн. 15 коп. пені, 466 964 грн. 22 коп. відсотків річних та понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року у справі №904/6271/15 (суддя Манько Г.В.) позов задоволено; з ПАТ "Христинівський молокозавод" та ТОВ "Кірасир" на користь ТОВ "ТД "Щедро" солідарно стягнуто 805 440 грн. заборгованості, 261 177 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 2 873 009 грн. 52 коп. курсової різниці, 276 829 грн. 15 коп. пені, 466 964 грн. 22 коп. річних відсотків та 73 080 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ "Христинівський молокозавод" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт на виклик суду не з'явився, звертався з клопотаннями про відкладення розгляду справи, які ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 року, 30.11.2015 року задоволені; клопотання відповідача-1, яке надійшло на адресу суду 20.01.2016 року про відкладення розгляду справи для проведення звірки взаєморозрахунків сторін за спірними взаємовідносинами та зупинення провадження у справі на час її проведення, задоволенню не підлягає, оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено такої підстави зупинення, а в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованим та безпідставними.

Відповідач-2 на виклик суду не зявився, відзив на апеляційну скаргу на вимогу суду не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судових засідань повідомлений належним чином (а.с. 110, 151, 160 т.2), з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутнього в судових засіданнях представника позивача, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків у відповідності до ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Між позивачем ТОВ "ТД "Щедро" (постачальник) та відповідачем-1 ПАТ "Христинівський молокозавод" (покупець) укладений договір № 227 від 20.02.2013 року (надалі договір-1), за умовами якого постачальник зобовязався постачати покупцю маргарини тверді, маргарини мякі, спеціальні жири, переетарифіковані жири, а покупець зобовязався, в свою чергу, приймати товар і вчасно його оплачувати постачальникові.

Поставка товару здійснюється на умовах DDU: «Торговий склад покупця» за адресою складів останнього, вказаних в заявці, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс-2000" (п.4 договору-1).

Відповідно до п. 6.1. договору-1 покупець зобов'язується оплатити вартість одержаної партії товару в об'ємі поставки, вказаної в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту одержання товару.

Датою оплати товару в безготівковому порядку вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.6.2. договору-1).

Відповідно до п. 9.2. договору-1 за кожний день прострочення оплати товару покупець зобовязаний сплатити постачальникові штрафну санкцію у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу. Сплата пені не звільняє покупця від обовязку повного виконання грошових зобовязань.

Додатковою угодою від 03.03.2014 року до договору-1 в нього внесені зміни та п. 6.1. викладено в наступній редакції:

« 6.1. Покупець зобовязується оплатити вартість одержаної партії товару в обємі поставки, зазначеній в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту одержання товару.

Ціна товару погоджується сторонами у специфікаціях до цього договору, що є його невідємними частинами, та/або видаткових накладних (за відсутності специфікацій), та коригується після поставки у відповідності до умов, визначених цим договором.

У випадку зміни курсу гривні до долару США, що може виникнути між датою поставки товару та датою фактичної оплати, ціна і вартість поставленого, але не оплаченого товару, підлягає коригуванню в наступному порядку:

6.1.1. Вартість товару (його ціна), що підлягає оплаті визначається за наступною формулою:

S = Zx(Kl/K0), де

S - сума до оплати (вартість поставленого товару на момент оплати);

Z - вартість товару, що зазначена в Специфікації та/або видатковій накладній;

К1 - середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на дату, що передує даті оплати.

У випадку, якщо на дату, що передує даті оплати відсутній середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку (дата випадає на вихідний день, відсутність в цей день торгів і т.ін.), в якості К1 застосовується середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на найближчу дату, що передує даті оплати, для якої такий курс існує.

К0 - середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на дату поставки товару.

У випадку, якщо на дату поставки товару відсутній середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку (дата випадає на вихідний день, відсутність в цей день торгів і т.ін.), в якості К0 застосовується середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на найближчу дату, що передує даті оплати, для якої такий курс існує.

При показнику К1/К0 менш 1,01 коригування вартості товару не здійснюється.

Індекс К1/К0 підлягає округленню до пятого знаку після коми.

6.1.2. Коригування грошових зобовязань відповідно до підпункту 6.1.1 покупець може здійснювати самостійно. В цьому випадку при оплаті товару покупець в реквізитах платіжного документу в призначені платежу зобовязаний зазначити «з коригуванням вартості».

6.1.3. Покупець має право здійснювати оплату товару без зазначення в платіжному документі конкретної поставки (№ та дати видаткової накладної), за якою здійснюється оплата та/або без самостійного коригування вартості товару.

В цьому випадку постачальник зараховує одержаний платіж на погашення заборгованості за договором в хронологічному порядку, починаючи з тої, яка виникла в більш ранній період, з урахуванням коригування, що здійснюється в порядку, передбаченому підпунктом 6.1.1. договору.

6.1.4. При надходженні оплати за поставлений товар, у випадку, якщо відповідно до умов цього договору здійснюється коригування вартості товару, постачальник зобовязаний своєчасно оформлювати та надавати покупцю відповідні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до відповідних податкових накладних, а також акти перерахунку ціни.

6.1.5. У випадку прострочення оплати товару або відмови від оплати товару, ціна та вартість товару (розмір грошових зобовязань покупця) з урахуванням коригування може бути розрахована постачальником у відповідності до вимог цього договору.

При цьому, коригування здійснюється за формулою, що зазначена в підпункті 6.1.1 цього договору, але за К1 постачальником приймається середньозважений курс гривні до долару США на міжбанківському ринку на будь-яку дату, що випадає на період прострочення оплати за власним вибором постачальника.

Постачальник в цьому випадку зобовязаний направити покупцю письмову вимогу про оплату товару з обовязковим посиланням на цей підпункт договору.

Одночасно з такою вимогою постачальник надсилає покупцю розрахунки та акти, що передбачені підпунктом 6.1.4 договору.

Відкоригована у відповідності до цього підпункту ціна та вартість товару (грошових вимог) не підлягає подальшому коригуванню.

6.1.6. По одному примірнику підписаного зі своєї сторони акту перерахунку ціни та розрахунку покупець зобовязаний невідкладно передати постачальнику. Відмова покупця від підписання акту не приймається постачальником, а коригування грошових зобовязань здійснюється постачальником в будь-якому випадку (незалежно від підписання акту покупцем), на умовах, визначених договором".

Також додатковою угодою від 03.03.2014 року до договору-1 його доповнено пунктом 9.3. наступного змісту:

"9.3. Штрафні санкції у вигляді пені за порушення строку оплати грошового зобовязання за пунктом 9.2. договору обчислюється виходячи з ціни товару (вартості партії товару), узгодженої у специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого пунктом 6.1 договору). Відповідальність за порушення грошового зобовязання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, застосовується до суми боргу з оплати вартості партії товару, узгодженої в специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого пунктом 6.1 цього договору)."

Умови цієї додаткової угоди поширюються також на поставку товару і грошові зобовязання з оплати товару, що був поставлений на підставі договору поставки №227 від 20.02.2013 року, але не був оплачений на момент набрання чинності додатковою угодою (п.2 додаткової угоди від 03.03.2014 року до договору-1).

Додатковою угодою від 28.04.2014 року до договору-1 позивачем та відповідачем-1 внесені зміни в п. 6.1. до договору-1 та викладено його в наступній редакції:

«п.6.1. Покупець зобовязується оплатити вартість одержаної партії товару в обємі поставки, вказаної в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту одержання товару».

Також п. 9.3. договору-1 доповнено тим, що у випадку прострочення оплати поставленого товару покупець зобовязаний сплатити постачальнику річні відсотки в розмірі 24% від суми заборгованості по оплаті вартості поставленого товару.

Згідно до додаткової угоди від 29.04.2014 року до договору-1 вищезазначена додаткова угода втрачає чинність, п.2.1. договору-1 викладено в наступній редакції:

« 2.1. Перелік (асортимент) товару, який може поставлятись за цим договором, і ціни (у т.ч. ПДВ) за одиницю товару сторони визначають у специфікації або у видаткових накладних, які є невідємною частиною договору. Коригування ціни поставленого товару, визначеної в специфікації або у видаткових накладних, здійснюється відповідно до умов п.6.1. цього договору (для такого коригування підписання нової специфікації не вимагається)».

Пункт 6.1. договору-1 викладено в наступній редакції:

«Покупець зобовязується оплатити вартість одержаної партії товару в обємі поставки, вказаної у видатковій накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту одержання товару.»

Пункт 9.2. договору-1 викладено в наступній редакції:

«Крім пені покупець в разі прострочення виконання грошового зобовязання за цим договором зобовязаний сплатити постачальникові суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 24% річних від простроченої суми.»

Пункт 9.3. договору-1 викладено в наступній редакції:

«Штрафні санкції у вигляді пені, а також річні відсотки за порушення строку оплати грошового зобовязання згідно з п.9.2. цього договору обчислюються, виходячи з ціни товару (вартості партії товару), узгодженої у специфікації та/або видатковій накладній (без урахування коригування, передбаченого п.6.1. цього договору).»

На виконання умов договору-1 позивачем поставлено відповідачу-1 товару в період з 25.02.2013 року по 23.01.2015 року на загальну суму 12 316 010 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 93-97, 162-214 т.1).

Відповідач, частково, в сумі 11 993 490 грн. сплатив отриманий товар, що підтверджується виписками ПАТ «КБ «Приватбанк» (а.с. 215-250 т.1).

Між ТОВ "ТД "Щедро" (позивач, кредитор) та ТОВ "Кірасир" (відповідач-2, поручитель) укладений договір поруки № 712/1 від 27.05.2014 року (надалі договір-2), відповідно до умов якого ТОВ "Кірасир" поручається перед ТОВ "ТД "Щедро" за виконання боржником ПАТ "Христинівський молокозавод" грошових зобов'язань за договором поставки № 227 від 20.02.2013 року, включаючи сплату основного боргу з урахуванням індексу інфляції, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків, а також сум коригування ціни (вартості) у зв'язку зі зміною курсу гривні до долару США (або іншої валюти), у випадку, якщо такі виплати передбачені умовами договору або чинним законодавством.

Згідно п. 4.2. договору-2 кредитор має право предявити письмову вимогу до поручителя протягом трьох років з моменту настання строку виконання боржником грошового зобовязання за основним договором.

Відповідно до п.п. 4.3., 4.4. договору-2 поручитель зобов'язаний сплатити кредитору несплачені боржником суми в семиденний строк з моменту пред'явлення вимоги (якщо в такій вимозі кредитором не визначено більш тривалий строк), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора. Моментом виконання грошових зобов'язань поручителем є дата зарахування грошової суми на рахунок кредитора.

Відповідно до ст.ст. 543, 554 Цивільного кодексу України у разуі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Позивачем окрім суми основного боргу предявлено до стягнення з відповідачів курсову різницю між вартістю товару, поставленого за видатковими накладними, та відкоригованої відповідно до курсу НБУ грн. (долар США).

Згідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена в договорі і не може бути визначена, виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Валютою грошового зобовязання на території України встановлено гривню. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнах, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України).

Позивачем зазначено, що у період прострочення оплати відбулось збільшення міжбанківського курсу гривня/доллар США та оскільки відповідач-1 самостійно не здійснював коригування вартості товару, позивач провів його коригування відповідно до умов договору, але відповідач-1 частково підписавши акти перерахунку вартості товару, оплати відкоригованої суми заборгованості не здійснив. На момент предявлення позову до суду грошові зобов'язання ані з боку відповідача-1, ані з боку відповідача-2 не виконані, що є причиною виникнення спору.

Зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений договором строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається (ст. 525, ст. 526, ст. 530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нарахована не заборгованість за поставками в період з 13.12.2014 року по 23.01.2015 року інфляційних збитків з лютого 2015 року по травень 2015 року в сумі 261 177 грн. 32 коп. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 466 964 грн. 22 коп. відсотків річних за період: з 27.04.2013 року по 15.06.2015 року та 276 829 грн. 15 коп. пені, нарахованої за період з 15.07.2014 року по 15.06.2015 року. Розрахунки здійснено за кожною накладною окремо з дотриманням умов договору-1, обмежень, встановлених ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України та з сум вартості товару, зазначених у видаткових накладних. Вищезазначені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги ті обставини, що договором-1 позивачем та відповідачем-1 узгоджено можливість зміни ціни товару, визначено спосіб її перегляду, колегія суддів вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості з урахуванням курсової різниці є такою, що підлягає задоволенню частково, в сумі 2 949 423 грн. 38 коп., оскільки за накладними № Зп-00005817 від 13.12.2014 року, № Зп-00005819 від 13.12.2014 року, № Зп-00000369 від 23.01.2015 року, № Зп-00000365 від 23.01.2015 року позивачем одночасно нараховано, як інфляційні збитки так і курсову різницю.

За своєю правовою природою інфляційні збитки є відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Таку ж саму функцію виконує зміна боргу в залежності від зміни курсу національної валюти до долару США, тому колегія суддів вважає,що в частині стягнення з відповідачів курсової різниці в сумі 729 026 грн. 14 коп. в позові слід відмовити.

Обґрунтованими є доводи апелянта відносно порушення місцевим господарським судом норм процесуального законодавства, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ним 01.09.2015 року до суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи із обґрунтуванням відповідних причин та 02.09.2015 року клопотання, яким відповідач-2 просив суд не розглядати справу у його відсутності для надання необхідного часу для ознайомлення з поданими позивачем додатковими доказами, але суд першої інстанції, маючи можливість у встановлений законом строк розгляду спору розгляд справи відкласти, цього не зробив, чим порушив право сторони в процесі у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року у справі №904/6271/15 частково скасувати, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод" та товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Щедро" 2 949 423 грн. 38 коп. заборгованості із урахуванням курсової різниці, 261 177 грн. 32 коп. інфляційних втрат, 276 829 грн. 15 коп. пені, 466 964 грн. 22 коп. відсотків річних, 73 080грн. судового збору за подання позову до господарського суду.

В решті позову відмовити."

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Щедро" на користь публічного акціонерного товариства "Христинівський молокозавод" 5 689 грн. 28 коп. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області у відповідності до ст.ст. 116, 117 Господарського процесуального кодексу України видати накази.

Припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2015 року у справі №904/6271/15.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя В.В. Прудніков

(Повний текст постанови складено 25.01.2016 року)