номер провадження справи 18/175/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 справа № 908/6124/15

за позовом державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А) в особі Запорізької філії Національної акціонерної компанії Украгролізинг (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 152В/211)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю СІЧ-АГРО 2005 (69089, місто Запоріжжя, вул. Піщана, 3)

про стягнення 28574,59 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14/20-42-15 від 07.05.2015 р., паспорт серії СА № 205340 від 17.03.2000 р.;

від відповідача: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 17.12.2015 р. звернулося державне публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Украгролізинг в особі Запорізької філії Національної акціонерної компанії Украгролізинг з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю СІЧ-АГРО 2005 про стягнення 28574,59 грн., що складаються з: 26620,70 грн. основного боргу, 1829,17 грн. пені та 124,72 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 18.12.2015 року порушено провадження у справі № 908/6124/15, присвоєно справі номер провадження 18/175/15, судове засідання призначене на 27 січня 2016 року. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними документами та закінчений 27.01.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені в позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором фінансового лізингу № 8-11-175 стс-фл/697 від 29.11.2011 р., внаслідок чого утворилась заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 26620,70 грн.; за порушення термінів сплати лізингових платежів позивачем нарахована пеня у розмірі 1829,17 грн., а також 3 % річних у розмірі 124,72 грн. В обґрунтування правової позиції позивач посилався на Закон України Про фінансовий лізинг, ст. ст. 1,3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 625, 629, 762, 806 ЦК України, ст.ст. 193, 232 ГК України.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.01.2016 р. № 21620551 місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю СІЧ-АГРО 2005 є: 69089, місто Запоріжжя, вул. Піщана, 3. Саме на цю адресу надсилались процесуальні документи. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення примірник ухвали про порушення провадження у справі отримано уповноваженим представником відповідача за довіреністю Мальцевою 18.01.2016 р. (а.с. 23). Зазначене свідчить, що судом вжиті заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Державним публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Украгролізинг (лізингодавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю СІЧ-АГРО 2005 (лізингоодержувач, відповідач у справі) 29.11.2011 р. укладено договір фінансового лізингу № 8-11-175 стс-фл/697 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору лізингодавець передає лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного лізингоодержувачем, та визначений у додатку до договору Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу, що є специфікацією предмета лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Відповідно до п. 2.1 договору лізингодавець на письмове замовлення лізингоодержувача для потреб останнього купує у постачальника предмет лізингу згідно Порядку використання коштів Державного бюджету України, що спрямовуються на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу та заходи за операціями фінансового лізингу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 р. № 1904.

Строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між сторонами (далі акт), що укладається у 5 (пяти) автентичних примірниках (п. 2.2 договору).

Постачальник, перелік, ціна, вартість, строк лізингу, строк передачі і адреси місця передачі предмета лізингу встановлюються додатками до договору Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу. Передача предмета лізингу здійснюється на умовах EXW (місце передачі визначається в додатку) згідно з Міжнародними правилами Інкотерм (п. 2.3 договору).

Згідно додатку № 1 до договору предметом лізингу є трактор ХТЗ-17221-19-31; всього вартість предмета лізингу становить без ПДВ 472375,00 грн., крім того, ПДВ 94475,00 грн., разом з ПДВ 566850,00 грн.; попередній лізинговий платіж у частині відшкодування вартості предмета лізингу, що в подальшому передається в лізинг, у розмірі 15 % його вартості складає 70856,25 грн., крім того ПДВ 14171,25 грн., разом 85027,50 грн.; комісія за організацію поставки техніки в розмірі 7 % (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, складає 33727,58 грн.; всього попередньої оплати 118755,08 грн.; предмет лізингу буде передано в термін не пізніше 21 грудня 2012 року, предмет лізингу передається згідно з актом (-ами) приймання передачі, на дату передачі предмет лізингу знаходиться за адресою: постачальник АТ ХТЗ: 61007, м. Харків, пр-т Московський, 275.

На виконання умов вищезазначеного договору фінансового лізингу відповідачу передано предмет лізингу трактор ХТЗ-17221-19-31, зав. № 4065, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 12 від 28.12.2011 р.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору за користування предметом лізингу лізингоодержувач сплачує лізингові платежі; лізингові платежі складаються з: попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу, комісії за організацію поставки предмета лізингу, комісії за супроводження договору та відшкодування вартості предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу. Черговість сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості предмета лізингу та сплати комісії за супроводження договору кратна трьом місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акту. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання акту, подальші платежі через кожні три місяці.

Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються додатком до договору Графік сплати лізингових платежів (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 3.4.3 договору лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору.

Згідно з Графіком сплати лізингових платежів (додаток № 2 до договору) лізингоодержувач 28.09.2015 р. повинен сплатити лізинговий платіж в сумі 26620,70 грн. Однак лізингоодержувач не виконав зобовязання з оплати лізингових платежів за графіком, наведеним у додатку № 2 до договору фінансового лізингу від 29.11.2011 р. № 8-11-175 стс-фл/697, що призвело до виникнення заборгованості за договором у сумі 26620,70 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди, купівлі-продажу і поставки. У звязку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Таким чином, на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України Про фінансовий лізинг.

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону унормовано, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України Про фінансовий лізинг, лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України Про фінансовий лізинг визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 26620,70 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Крім того позивач просив стягнути 1829,17 грн. пені за 57 днів прострочення з 28.09.2015 р. по 24.11.2015 р.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1 договору за порушення строків сплати лізингових платежів лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд дійшов висновку, що він є вірним та виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога позивача щодо стягнення пені у розмірі 1829,17 грн. за 57 днів прострочення з 28.09.2015 р. по 24.11.2015 р. судом задовольняється.

За порушення виконання відповідачем умов договору позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 124,72 грн. за період з 28.09.2015 р. по 24.11.2015 р. за 57 днів прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних за своєю природою є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3 % річних за 57 днів прострочення з 28.09.2015 р. по 24.11.2015 р. суд визнав виконаним вірно, а вимогу про стягнення 124,72 грн. 3% річних такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості, пені, та 3% річних відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю СІЧ-АГРО 2005 (69089, місто Запоріжжя, вул. Піщана, 3, р/р № 1 в ЗО ПАТ Ощадбанк, МФО 313957, ) на користь державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг (01601, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16-А, р/р № 1896 в ПАТ Діамантбанк у м. Києві, МФО 320854, ) 26620,70 грн. (двадцять шість тисяч шістсот двадцять грн. 70 коп.) основного боргу, 1829,17 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять девять грн. 17 коп.) пені, 124,72 грн. (сто двадцять чотири грн. 72 коп.) 3% річних, 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 29.01.2016 р.