ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016р. Справа№ 914/4380/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,

до відповідача: Львівського комунального підприємства «Янів-405», м. Львів,

про: стягнення 8 802,93 грн.

Суддя М.Синчук

при секретарі О.Гринчишин

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 довіреність № 502-4571/2 від 25.12.15р.,

відповідача: не зявився.

Представнику позивача розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Львівського комунального підприємства «Янів-405» про стягнення 8 802,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач порушив умови договору про постачання електричної енергії та Правила користування електричною енергією внаслідок чого виникла заборгованість за використання не облікованої електричної енергії в сумі 8802,93 грн.

Ухвалою від 23.12.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 25.01.2016 р.

В судове засідання 25.01.2016 р. представник позивача зявився, вимоги ухвали суду від 23.12.2015р. виконав, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 25.01.2016 р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 10217875 від 28.12.15р., про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

В підпункті 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із пунктом 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Надані позивачем матеріали свідчать про те, що неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, отже справу розглянуто відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив таке.

20.10.2005 р. між Відкритим акціонерним товариством Львівобленерго (перейменоване у ПАТ «Львівобленерго», надалі - позивач) та Львівським комунальним підприємством Янів 405 (надалі - відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 63050.

Відповідно умов договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами. У випадку зміни законодавства сторони зобовязуються дотримуватись вимог нормативно-правових актів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що уповноваженим представником ПАТ «Львівобленерго» на підставі пункту 1.3, 5.1, 7.6, 10.2, 6.41 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 з наступними змінами та доповненнями в процесі проведення перевірки були складені акти:

- № 027713 від 10.08.2015 р. зафіксовано пошкодження приладів обліку (не працює лічильний механізм) в житловому будинку № 66А по вул. Шевченка у м. Львові (місця загального користування житлового будинку);

- № 027714 від 26.08.2015 р. зафіксовано відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальника на електролічильнику в житловому будинку № 30 по вул. Шевченка у м. Львові (місця загального користування житлового будинку);

- № 027715 від 26.08.2015 р. зафіксовано самовільне підключення

електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника (споживання електричної енергії без приладу обліку) в житловому будинку № 9 по вул. Крехівській у м. Львові (місця загального користування житлового будинку).

Акти складено в присутності головного інженера ЛКП «Янів 405» ОСОБА_2, який зі змістом акта ознайомлений та зауважень не надав.

ПКЕЕ ПАТ «Львівобленерго» прийнято протокольні рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, а саме:

- згідно протоколу № 246 від 21.08.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 10.08.2015 р. на суму 3446,56 грн.;

- згідно протоколу № 255 від 04.09.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 26.08.2015 р. на суму 694,90 грн.;

- згідно протоколу № 256 від 04.09.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 26.08.2015 р. на суму 4661,47 грн.

Станом на момент розгляду справи відповідач не погасив заборгованість в сумі 8802,93 грн.

При винесенні рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії регулюються ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. № 575/97-ВР, який є спеціальним законом у сфері регулювання електроенергетики. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Як встановлено судом, 20.10.2005 р. між Відкритим акціонерним товариством Львівобленерго (перейменоване у ПАТ «Львівобленерго», надалі - позивач) та Львівським комунальним підприємством Янів 405 (надалі - відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 63050.

Згідно із п. 5.1 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 з наступними змінами та доповненнями договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з розділом 10 Правил користування електричною енергією споживач зобов'язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача (внутрішньобудинкових мереж); оперативно повідомляти щодо виявлення безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до вимог п. 6.41 Правил користування електричною енергією у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Судом встановлено, що уповноваженим представником ПАТ «Львівобленерго» на підставі пункту 1.3, 5.1, 7.6, 10.2, 6.41 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 з наступними змінами та доповненнями в процесі проведення перевірки були складені акти:

- № 027713 від 10.08.2015 р. зафіксовано пошкодження приладів обліку (не

працює лічильний механізм) в житловому будинку № 66А по вул. Шевченка у м. Львові (місця загального користування житлового будинку);

- № 027714 від 26.08.2015 р. зафіксовано відсутність пломб з відбитками та вренергопостачальника на електролічильнику в житловому будинку № 30 по вул. Шевченка у м. Львові (місця загального користування житлового будинку);

- № 027715 від 26.08.2015 р. зафіксовано самовільне підключення

електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі

енергопостачальника (споживання електричної енергії без приладу обліку) в житловому будинку № 9 по вул. Крехівській у м. Львові (місця загального користування житлового будинку).

Акти складено в присутності головного інженера ЛКП «Янів 405» ОСОБА_2, який зі змістом акта ознайомлений та зауважень не надав.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до п. 4.2.3 Договору про постачання електричної енергії №63050 Споживач сплачує Постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії, у разі таких дій Споживача:

· самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

· пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

· споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

ПКЕЕ ПАТ «Львівобленерго» прийнято протокольні рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, а саме:

- згідно протоколу № 246 від 21.08.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 10.08.2015 р. на суму 3446,56 грн.;

- згідно протоколу № 255 від 04.09.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 26.08.2015 р. на суму 694,90 грн.;

- згідно протоколу № 256 від 04.09.2015 р. нарахування провести з дати контрольного

огляду, але не більше 6 місяців по 26.08.2015 р. на суму 4661,47 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення в сумі 8802,93 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду справи судом, відповідач не подав докази погашення боргу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, оскільки судове рішення прийнято на користь позивача, судові витрати потрібно покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 34 43, 49, 81, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства «Янів 405» (адреса: 79039, м. Львів, вул. Турянського, 5; код ЄДРПОУ № 22333446) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (адреса: 79026, вул. Козельницька, 3, м. Львів; ідентифікаційний код 00131587) 8802,93 грн. недорахованої електричної енергії та 1 218,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Синчук М.М.