ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016р. Справа№ 914/3542/15

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів Петрашко М.М. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК, м.Львів

до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4, м.Київ в особі Львівського центрального відділення ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4, м.Львів

про розірвання договору банківського рахунка та стягнення 603 825,51 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_5Й директор; ОСОБА_6 представник (довіреність б/н від 26.01.2016р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю ІЗОК до відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 в особі Львівського центрального відділення ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 про розірвання договору банківського рахунка та стягнення 603 825,51 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представниками позивача подано заяву про розгляд справи по суті та клопотання про долучення до матеріалів справи копії рекомендованого повідомлення про вручення як доказ одержання відповідачем заяви ТзОВ «ІЗОК» про розірвання договороу банківського рахунку та перерахування коштів.

Представниками позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки представник ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 був присутній в попередньому судовому засіданні.

Однак відповідачем було надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому Публічне акціонерне товариство Український ОСОБА_4 проти позову заперечує.

21.12.2015р. на виконання вимог ухвал суду від 12.10.2015р., 28.10.2015р., 01.12.2015р., листом (вх. № 55417/15) відповідачем подано положення про Львівське центральне відділення ПАТ «Український інноваційний банк», в якому зазначено про наявність повноважень Львівського центрального відділення ПАТ «Український інноваційний банк» на представництво ПАТ «Український інноваційний банк» в судах.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд,-

встановив:

05.02.2007р. між акціонерним товариством Український ОСОБА_4 (надалі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІЗОК (надалі клієнт) було укладено договір банківського рахунка №105, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточні рахунки та здійснює їх обслуговування (надалі банківські послуги).

Відповідно до п.2.2.2. клієнт має право вимагати від банку своєчасного і повного надання банківських послуг відповідно до п.1.1. договору.

Обовязки банку викладено в п.2.3. договору. Зокрема у п.2.3.2. зазначено, що банк приймає на себе зобовязання своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства.

Згідно п.2.3.4 договору, банк приймає на себе зобовязання проводити обслуговування клієнта в операційний час з 9-00 до 16-00 годин, у пятницю з 9-00 до 15-00 години, а також у після операційний час до 17-30 годин, у пятницю до 16-30 годин (крім неробочих та святкових днів).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що сторона, що одержала пропозиції щодо дострокового розірвання договору, повинна відповісти другій стороні не пізніше 30 днів з дня відправлення пропозиції. Сторони домовились, що неотримання відповіді у вищезазначений термін, вважається згодою сторони до якої звернулися з пропозицією, на дострокове розірвання договору, а договір таким, що розірваний, або втратив чинність.

Як зазначає позивач у позовній заяві, починаючи з 31.08.2015р. платежі, які здійснювалися через банк не проводяться, а загальна сума не проведених платежів становить 499 232,37 грн.

25.09.2015р., враховуючи умови договору, позивачем подано заяву про розірвання договору банківського рахунку № 105 від 05.02.2007р. та перерахування коштів на рахунок позивача у ПАТ «ПУМБ». Як стверджує позивач, на момент написання відповідної заяви на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК знаходилось 603 825,51 грн., що також підтверджується довідкою від 25.09.2015р. № 501 виданою відповідачем позивачеві, яка міститься у матеріалах справи.

Однак, як зазначив позивач, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань за договором банківського рахунка №105 від 05.02.2007р., а саме не розриває договір та не перераховує кошти на вказаний рахунок у ПАТ «ПУМБ». Разом з тим, у заяві позивача від 16.01.2016р. поданій до суду, останній зазначає, що заява про розірвання договору банківського рахунку № 105 від 05.02.2007р. та перерахування коштів залишена без відповіді.

Крім того, у вказаній заяві від 16.01.2016р. поданій до суду позивач зазначає, що у товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК виникли проблеми з виконанням своїх зобовязань по договорах і, як наслідок, нарахування та сплати санкцій, товариство понесло збитки.

Враховуючи наведене позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить розірвати договір банківського рахунка №105 від 05.02.2007р. та стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ІЗОК» 603 825,51 грн.

Відповідач проти позову заперечив подавши відзив на позовну заяву. Зокрема Публічне акціонерне товариство Український ОСОБА_4 зазначає, що 24.12.2015р. відповідно до Постанови Правління НБУ №934 від 24.12.2015р. «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2015р. №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

При цьому відповідач посилається на ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де зазначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобовязань здійснються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Отже, як стверджує відповідач, на позивача поширюються обмеження щодо задоволення його вимог до банку під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З врахуванням викладеного Публічне акціонерне товариство Український ОСОБА_4 просить у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, а в частині припинити провадження у справі з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно із ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Як вбачається із матеріалів справи 05.02.2007р. між сторонами було укладено договір банківського рахунку №105, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточні рахунки та здійснює їх обслуговування.

Відповідно до п.2.2.2. клієнт має право вимагати від банку своєчасного і повного надання банківських послуг відповідно до п.1.1. договору.

Обовязки банку викладено в п.2.3. договору. Зокрема у п.2.3.2. зазначено, що банк приймає на себе зобовязання своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства.

Із поданих позивачем матеріалів вбачається, що відповідач неналежним чином виконував умови договору банківського рахунка, а саме не проводив платіжні доручення відповідача, які були надані банку, і відповідачем дана обставина не спростована.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що сторона, що одержала пропозиції щодо дострокового розірвання договору, повинна відповісти другій стороні не пізніше 30 днів з дня відправлення пропозиції. Сторони домовились, що неотримання відповіді у вищезазначений термін, вважається згодою сторони до якої звернулися з пропозицією, на дострокове розірвання договору, а договір таким, що розірваний, або втратив чинність.

В матеріалах справи міститься заява Товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК від 25.09.2015 року № 02-101, яка була адресована Львівському центральному відділенню ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 про розірвання договору банківського рахунка №105 від 05.02.2007р. та перерахування коштів, що знаходяться на розрахунковому рахунку позивача за реквізитами, зазначеними у вказаній заяві. Вказана заява була отримана відповідачем 28.09.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, і як вбачається з матеріалів справи, вказана заява залишена без відповіді.

Відповідач порушив умови договору банківського рахунку залишок коштів не перерахував. У позовній заяві позивач просить розірвати договір та стягнути 603 825,51 грн., які залишились на його рахунку. Однак в матеріалах справи містяться докази того, що на рахунку позивача станом на дату винесення рішення у даній справі містяться грошові кошти в сумі 486 912,71 грн. Решта сума, а саме 116 912,80 грн. були перераховані банком після порушення провадження у даній справі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору господарський суд припиняє провадження у справі. Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 116 912,80 грн. у звязку із відсутністю предмету спору.

Щодо поданого відповідачем відзиву на позовну заяву суд зазначає наступне.

Так, статтею 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Рішення №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» було прийнято виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.12.2015р.

Однак, суд звертає увагу, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК № 02-101 про розірвання договору банківського рахунка №105 від 05.02.2007р. та перерахування коштів, була адресована ОСОБА_3 акціонерному товариству Український ОСОБА_4 25.09.2015 року і отримана відповідачем 28.09.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто за 87 календарних днів до запровадження тимчасової адміністрації банку. Разом з тим, слід зазначити, що позов у даній справі було подано 08.10.2015р., тобто до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк».

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Положеннями п. 20.6 постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 року N 492 "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" передбачено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви.

У п.2.3.2.договору банківського рахунку №105 від 05.02.2007р. зазначено, що банк приймає на себе зобовязання своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства.

Згідно п.2.3.4 договору, банк приймає на себе зобовязання проводити обслуговування клієнта в операційний час з 9-00 до 16-00 годин, у пятницю з 9-00 до 15-00 години, а також у після операційний час до 17-30 годин, у пятницю до 16-30 годин (крім неробочих та святкових днів).

Пунктом 10.1. договору банківського рахунку №105 від 05.02.2007р. передбачено, що сторона, що одержала пропозиції щодо дострокового розірвання договору, повинна відповісти другій стороні не пізніше 30 днів з дня відправлення пропозиції. Сторони домовились, що неотримання відповіді у вищезазначений термін, вважається згодою сторони до якої звернулися з пропозицією, на дострокове розірвання договору, а договір таким, що розірваний, або втратив чинність.

В силу наведених положень законодавства та договору банківського рахунку №105 від 05.02.2007р., беручи до уваги встановлені судом обставини, внаслідок порушення відповідачем вищенаведених норм законодавства та істотного порушення умов договору, залишок коштів на банківському рахунку позивача не було перераховано на рахунок вказаний у заяві позивача від 25.09.2015р. Слід зазначити, що вказаний договір банківського рахунку в силу ст. 1075 ЦК України та п.10.1 договору слід вважати розірваним, а кошти мали бути перераховані задовго до запровадження тимчасової адміністрації.

Враховуючи наведене, обставини викладені у відзиві на позовну заяву не можуть бути підставою для відмови позивачу у позові.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач не виконав умови договору банківського рахунку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме суд дійшов висновку розірвати договір банківського рахунка №105 від 05.02.2007р. та стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 на користь ТзОВ «ІЗОК» 486 912,71 грн.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №33 від 30.09.2015р. на суму 9 057,38 грн. та платіжним дорученням №294 від 27.10.2015р. на суму 1218,00 грн. Відповідно до ст.49 ГПК України та з огляду на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 8 521,69 грн. судового збору.

Суд звертає увагу, що у звязку з припиненням провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 116 912,80 грн., решта суми судового збору відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повертається позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, п.11 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Розірвати договір банківського рахунку №105 від 05.02.2007р., що укладений між ОСОБА_3 акціонерним товариством Український ОСОБА_4 (04053, м.Київ, вул.Смирнова-Ласточкіни, 10-А, ) в особі Львівської філії акціонерного товариства Український ОСОБА_4 (79053, м.Львів, вул.Володимира Великого, 18) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІЗОК (79021, АДРЕСА_1, ).

3. Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства Український ОСОБА_4 (04053, м.Київ, вул.Смирнова-Ласточкіни, 10-А, ) в особі Львівської філії акціонерного товариства Український ОСОБА_4 (79053, м.Львів, вул.Володимира Великого, 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІЗОК (79021, АДРЕСА_1, ) грошові кошти в сумі 486 912,71 грн. та судовий збір в розмірі 8 521,69 грн.

4. В частині позовних вимог про стягнення 116 912,80 грн. припинити провадження у справі.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 01.02.2016р.

Головуючий суддя Петрашко М.М.

Суддя Кидисюк Р.А.

Суддя Сухович Ю.О.