ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 911/5327/15

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-ТРЕЙДІНГ»

про стягнення 12 693,70 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №14-90 від 18.04.2014);

від відповідача не зявились.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-ТРЕЙДІНГ» (далі - відповідач) про стягнення 12 693,70 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання за договором купівлі-продажу природного газу № 02/03/12 від 27.03.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5327/15, розгляд справи призначено на 21.01.2016.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивачів відповідачем не заявлено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення прокурора та представників позивача 1 та позивача 2, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2012 між НАК Нафтогаз України (далі-продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-ТРЕЙДІНГ» (далі-покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №02/03/12 (далі-договір), відповідно до якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України, а покупець зобовязався прийняти та оплатити природний газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 10.1 договору договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склалися з 01.04.2012 і діє в частині поставки газу до 31.12.2012, а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором в частині постачання природного газу виконав належним чином.

Так, на виконання умов договору, продавець у червні 2012 року передав, а покупець отримав природний газ на суму 1 058 640 000,00 грн, що підтверджується актом приймання-пердачі природного газу №176(04) від 25.06.2012, підписаного та скріпленого відбитками печаток обох сторін договору.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем (позивачем) умов договору.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2013 у справі №5002-7/4650-2012 стягнуто з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості, пеню, штраф, 3% річних та інфляційних втрат за період з 14.07.2012 по 15.02.2013.

Проте, суму основного боргу було сплачено 13.03.2013, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою по операціям з ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-ТРЕЙДІНГ».

Посилаючись на те, що відповідач свої договірні зобовязання в частині сплати заборгованості за спірним договором виконав лише 13.03.2013, позивач просить суд стягнути з відповідача 12 693,70 грн 3% річних за період з 16.02.2013 по 13.03.2013.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Натомість, в порушення наведених законодавчих та договірних положень відповідач вартість газу, поставленого за спірний період оплатив частково та з порушенням погоджених сторонами строків, що свідчить про підставність вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних нарахованих за порушення останнім грошових зобов'язань за договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що право на нарахування 3% за порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого газу у позивача виникає після спливу строку оплати, встановленого п. 6.1 договору, тобто з 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу та припиняється частково/повністю в день, що передує дню проведення часткових/остаточних розрахунків відповідно.

Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2013 були задоволені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, зокрема, в частині стягнення 3% річних за період 14.07.2012 по 15.02.2013, а фактична оплата суми боргу була здійснена 13.03.2013, а також безпідставне включення позивачем до періоду обрахунку 3% річних дня фактичної сплати заборгованості, суд суд дійшов висновку обмежити період нарахування 3% річних та здійснював обрахунок 3 % річних за період з 16.02.2013 по 12.03.2013.

Оскільки арифметично вірний розмір 3% річних, обрахованих судом в межах заявленого позивачем періоду, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 12 205,48 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 12 693,70 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 12 205,48 грн.

Аналогічна правова позиція про безпідставність включення у розрахунок штрафних санкцій дати сплати заборгованості викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2014 у справі №927/989/14.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-ТРЕЙДІНГ» (95044, ОСОБА_1 Республіка Крим, м. Сімферополь, Центральний район, вул. Аральська, 67, ідентифікаційний код 37979439) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 12 205 (дванадцять тисяч двісті пять гривень) 48 коп. 3% річних та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 26.01.2016

Суддя В.М. Антонова