ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 923/324/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.

суддів: Разюк Г.П., Головея В.М.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 25/01-1, дата видачі : 25.01.16;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н, дата видачі : 19.12.15;

від ВДВС: не зявився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.12.2015р., прийнятою

за заявою відділу Державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона про відстрочку виконання рішення суду

по справі № 923/324/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Крост

до Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія

про стягнення 709581,29 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.05.2015р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Крост (далі по тексту ТОВ «Крост») задоволено частково, з Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія (далі по тексту ТОВ «Херсонська ВБК»), на користь ТОВ «Крост» стягнуто суму основного боргу у розмірі 491759 грн. 00коп., 202819 грн. 27 коп. втрат від інфляції, 3% річних в розмірі 6305 грн. 29 коп. та 14017 грн. 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

01.09.2015р. господарським судом Херсонської області видано відповідний наказ.

11.12.2015р. від Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі по тексту ВДВС) про відстрочку виконання рішення до 01.06.2016 р. у зв'язку з тим, що відповідач не має можливості виконати рішення через складне фінансове становище та простой підприємства.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.12.15 р. (суддя Ярошенко В.П.) заява ВДВС про розстрочку виконання рішення господарського суду Херсонської області від 12.05.15 р. залишена без задоволення з огляду на те, що а ні заявник, а ні відповідач не надали належних доказів на обґрунтування неможливості виконання рішення суду, а посилання на складне фінансове становище відповідача не є доказом неможливості виконання рішення та не підтверджується відповідними доказами.

Крім того, суд 1 інстанції послався на те, що ВДВС не надано доказів того, що ним досліджувалась наявність майна відповідача, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду. З моменту набрання чинності рішенням господарського суду Херсонської області у справі № 923/324/15 - 18.08.2015 року пройшло 4 місяці, але відповідач так і не виконав його, тобто станом на день розгляду заяви відповідач фактично отримав відстрочку виконання рішення на 4 місяці.

З врахуванням вищенаведеного, суд 1 інстанції дійшов висновку про те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.12.15 р., ТОВ «Херсонська ВБК» через господарський суд Херсонської області звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу місцевого господарського суду та задовольнити заяву ВДВС про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Херсонської області від 12.05.15 р., оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Херсонська ВБК» посилається на те, що його підприємству заборгували контрагенти на суму, яка є значно більшою від суми стягнення за наказом господарського суду Херсонської області за № 923/324/15 від 01.09.2015р., та всі необхідні дії, направлені на повернення коштів відповідно чинного законодавства ТОВ «Херсонська ВБК» вже вчинило.

Крім того, скаржник зазначає на те, що його підприємство зупинило свою господарську діяльність у звязку із відсутністю пропозицій на ринку з виконання будівельно-монтажних робіт, ті контрагенти ТОВ «Херсонська ВБК», які потребують виконання певних будівельних робіт та послуг, призупинили відносини з його підприємством у зв'язку з власним незадовільним фінансовим станом.

На думку скаржника вищенаведені обставини ускладнюють виконання рішення суду та роблять його неможливим, а відповідно із цим у суду 1 інстанції не було підстав для залишення заяви ВДВС про відстрочення виконання рішення господарського суду Херсонської області від 12.05.15 р.

ВДВС відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром на відправлення простої пошти з повідомленням та витягом з інтернет-сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштових відправлень. Про причини неявки ВДВС не повідомив, клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги не заявляв, тобто без поважних причин не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, тому апеляційна скарга розглянута за відсутністю його представника.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції без змін, вважаючи її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги і просив задовольнити її, скасувавши оскаржену ухвалу суду 1 інстанції та задовольнивши заяву ВДВС про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Херсонської області від 12.05.15 р.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 121 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, відсутність коштів не виправдовує невиконання обовязків боржником та не є підставою для відстрочки від здійснення розрахунків зі стягувачем, оскільки такі обставини не є винятковими у справі.

До того ж, ВДВС не надано доказів того, що ним досліджувалась наявність майна відповідача, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду. В матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що на рахунках відповідача відсутні кошти та майно, на які могло бути звернуто стягнення.

З моменту набрання чинності рішенням господарського суду Херсонської області у справі № 923/324/15 - 18.08.2015року пройшло 4 місяці, але відповідач так і не виконав його, тобто станом на день розгляду заяви відповідач фактично отримав відстрочку виконання рішення на 4 місяці, а взагалі зобовязання по сплаті боргу виникли ще з жовтня 2012 року.

Фактично обставини, на які відповідач посилається, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у звязку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі.

Ці висновки апеляційного суду ґрунтуються на матеріалах справи, нормах чинного законодавства та сформованій судовій практиці, зокрема, рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України від 18.10.2005 р. та постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446, яка відповідно до ст. 111-26 ГПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що надані заявником докази та вказані обставини справи не свідчать про неможливість виконання рішення суду та не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України та з урахуванням матеріальних інтересів сторін, їх фінансового стану, ступені вини боржника у виникненні заборгованості, наявності інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно боржника відсутності загрози його банкрутства та недоведеності останнім відсутності коштів на його банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення визнає за неможливе відстрочення виконання судового рішення, так як протилежне суперечить принципам розумності і справедливості та вищенаведеному законодавству України.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ТОВ «Херсонська ВБК» підлягає залишенню без задоволення, ухвала господарського суду Херсонської області від 22.12.15 р. без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-106,121 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.12.15 р. без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 03.02.2016р.

Головуючий суддя Петров М.С.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Головей В.М.