РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016Справа №910/30122/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 33 487 грн. 95 коп.
Представники:

від Позивача: Яковіщук Я.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 33 487 грн. 95 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 10.08.2007 року між Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківської районної у м. Києві ради (Сторона - 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» (Сторона - 2) було укладено Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95, відповідно до умов якого Сторона -1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті Стороною - 2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору. Як зазначає Позивач, Відповідач неналежним чином виконував умови Договору в частині оплати за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» за період з 14.09.2010 р. по 27.06.2014 р. за надані комунальні послуги в розмірі 29 475 грн. 58 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» 3% річних у розмірі 1 341 грн. 44 коп. та інфляційні у розмірі 2 670 грн. 95 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/30122/15, судове засідання призначено на 09.12.2015 р.

09.12.2015 року представники сторін в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.11.2015 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача здійснити обґрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних із зазначенням початку прострочки Товариства з обмеженою відповідальністю "Антерей - 7" та закінчення такого нарахування за кожний період з урахуванням здійснення часткової оплати;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості в розмірі 29 475,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року відкладено розгляд справи на 24.12.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

15.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.11.2015 року.

24.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2015 року.

24.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 року відкладено розгляд справи на 20.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 20.01.2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду поштового конверту, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» є 03022, м.Київ, ПРОВУЛОК ЖУКОВСЬКОГО, будинок 15.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/30122/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 20 січня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

10.08.2007 року між Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна контора «Сирець» Шевченківської районної у м. Києві ради (Сторона - 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» (Сторона - 2) було укладено Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95, відповідно до умов якого Сторона -1 здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті Стороною - 2 комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору Сторона -2 користується приміщенням загальною площею 57,6 кв.м. за адресою вул. Ольжича, 9 на підставі договору оренди №397/6 від 08.08.2007 року.

Згідно з п.2.1.2 Договору Сторона -1 зобов'язується в 3 - денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати Власнику або Орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму сплати спожитих комунальних послуг.

У п.п.3.1.1, 3.1.2 Договору визначено, що Сторона - 2 зобов'язується в 3 - х денний термін після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуга та інформувати про це Сторону - 1 в зазначений термін; у разі відмови повністю або частково сплатити кошти за спожиті комунальні послуги повідомити про це Сторону - 1, додавши документальне обґрунтування відмови на протязі 3 днів.

Цей Договір діє з моменту укладення по 31.03.2010 року. (п.5.1 Договору)

Відповідно до п.5.4 Договору у разі закінчення дії договору і відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Комунальним підприємством УЖГ Шевченківського району був укладений з Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» Договір №8262048 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2003 р., Комунальним підприємством - управління житлового господарства Шевченківського району був укладений з ВАТ «АК «Київводоканал» Договір №05618/2-10 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.04.2005 р., правонаступником яких є Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 24/6240 було перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року.

У відповідності до Статуту Позивача, його було створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства від виконавця цих послуг.

Пунктом 2.2 Статуту визначено, що основними, напрямками діяльності підприємства є забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених Підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених Підприємством безпосередньо зі споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих, приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення; здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежів за спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово-комунальних послуг (ПАТ "Київенерго", ПАТ "АК "Київводоканал", ПАТ "Київгаз" тощо).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконував умови Договору в частині оплати за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» за період з 14.09.2010 р. по 27.06.2014 р. за надані комунальні послуги в розмірі 29 475 грн. 58 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» 3% річних у розмірі 1 341 грн. 44 коп. та інфляційні у розмірі 2 670 грн. 95 коп.

16.07.2015 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача претензія з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 29 475 грн. 58 коп., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, проте залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95 від 10.08.2007 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статей 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач комунальних послуг зобов'язаний укласти договір та оплачувати спожиті комунальні послуги.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 14.09.2010 року по 27.06.2014 року Позивачем було надано Відповідачу комунальні послуги у вказане приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, 9, що підтверджується наявними в матеріалах справи розробками по груп - рахункам, особовими картками та розшифровками (табуляграмами) постачальних компаній на потреби центрального опалення та холодного водопостачання за вказаний період.

Крім того, на виконання умов Договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95 від 10.08.2007 року Позивачем були виставлені Відповідачу платіжні доручення (квитанції) про суми сплати спожитих комунальних послуг, проте останнім не була здійснена оплата за надані комунальні послуги.

Суд зазначає, що оскільки Відповідач користувався житлово-комунальними послугами, які надавались в повному обсязі Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», проте заяви про відмову від користування послугами Відповідач не подавав, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг від Відповідача не надходило, то він зобов'язаний відшкодувати вартість отриманих послуг, що і є предметом позовної заяви.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» перед Комунальним підприємством «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95 від 10.08.2007 року за період з 14.09.2010 р. по 27.06.2014 р. становить 29 475 грн. 58 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача за спірний період.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2015 року Позивачем була надіслана на адресу Відповідача претензія з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 29 475 грн. 58 коп., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, проте залишена без відповіді і виконання.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. При розгляді претензії підприємства та організації в разі необхідності повинні звірити розрахунки, провести судову експертизу або вчинити інші дії для забезпечення досудового врегулювання спору. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обґрунтовані вимоги заявника.

Згідно зі статтею 8 Господарського процесуального кодексу України про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (стаття 1 Господарського процесуального кодексу України)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних доказів розгляду Товариством з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» претензії Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про сплату заборгованості за договором.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Комунальному підприємству «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» в розмірі 29 475 грн. 58 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 29 475 грн. 58 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 21.10.2010 р. по 01.07.2014 р. у розмірі 1 341 грн. 44 коп. та інфляційні у розмірі 2 670 грн. 95 коп.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані й прийняті комунальні послуги за Договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників №95 від 10.08.2007 року за загальний період прострочки з 21.10.2010 р. по 01.07.2014 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 1 341 грн. 44 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 21.10.2010 року по 01.07.2014 року.

Крім того, Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за період з 21.10.2010 року по 01.07.2014 року у розмірі 2 670 грн. 95 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антерей - 7» (03022, м.Київ, ПРОВУЛОК ЖУКОВСЬКОГО, будинок 15, Ідентифікаційний код юридичної особи 35137350) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м.Київ, ВУЛИЦЯ КИРПОНОСА, будинок 10/8, Ідентифікаційний код юридичної особи 31731838) заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 29 475 (двадцять дев'ять тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 58 (п'ятдесят вісім) коп., 3% річних у розмірі 1 341 (одна тисяча триста сорок одна) грн. 44 (сорок чотири) коп., інфляційні у розмірі 2 670 (дві тисячі шістсот сімдесят) грн. 95 (дев'яносто п'ять) коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22 січня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин