ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2016 р.Справа № 916/2766/15

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст"

до відповідача: ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод"

про стягнення 74 095,80 грн.

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції);

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" 74095,80грн. у тому числі 63056,76грн. суми оплати поставленого товару неналежної якості, 11039,04грн. збитків вартості комплексного експертного дослідження спиртових сумішей.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.07.2015р. року порушено провадження по справі № 916/2766/15.

16.09.2015 р. Приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський виноробний завод" звернулось до господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою вх. № 4070/15 від 16.09.2015 р. до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" про стягнення 1 142,11 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.09.2015 р. зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" було повернуто на підставі п. п. 4, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

18.09.2015 р. до господарського суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.09.2015 р. по справі № 916/2766/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.09.2015 р. приймаючи до уваги неможливість розгляду справи до завершення розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.09.2015 р., суд, керуючись ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинив провадження у справі № 916/2766/15.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.09.15 р. у справі № 916/2766/15 залишено без задоволення, а ухвала господарського суду Одеської області від 17.09.15 р. у справі № 916/2766/15 залишено без змін.

03.11.2015 р. матеріали справи № 916/2766/15 надійшли до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2015р. провадження у справі було поновлено та справу призначено до розгляду.

09.11.2015р. у зв'язку з надходженням до Одеського апеляційного господарського суду касаційної скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства "ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ВИНОРОБНИЙ ЗАВОД" на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.09.2015р., справу №916/2766/15 було надіслано до Одеського апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду Одеської області від 23.12.2015р. ухвала господарського суду Одеської області від 17.09.2015р. залишена без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.01.2016р. провадження у справі було поновлено та справу призначено до розгляду.

20.01.2016р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи. Судом клопотання відповідача відхилене, як не обґрунтоване та не підтверджене належними доказами.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та у наявному в матеріалах справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 09.07.2015р.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача суд встановив:

01.04.2013 р. між ОСОБА_2 акціонерним товариством "Ізмаїльський виноробний завод" (Продавець, відповідач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" (Покупець, відповідач) було укладено договір поставки №73/ПА/73-13 відповідно до умов якого Продавець передає Покупцю у власність алкогольні напої (Товар) у відповідності до заяви та товарно-транспортної накладної, а Покупець приймає та сплачує товар на умовах викладених у даному договорі (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. приймання товару за якістю здійснюється за товарно-транспортними документами, у відповідності з вимогами Інструкції П-7, узгодженої Держарбітражем СРСР. Якщо якість товару не відповідає вимогам даного договору, Покупець має змогу відмовитися від приймання товару, за умови, що факт невідповідності якості Товару підтверджується двостороннім актом або висновком Торгово-промислової палати.

Інформація (маркування) на етикетці/контр-етикетці кожної пляшки товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, іншим нормативним документам (п.7.2. договору).

Як зазначає позивач відповідачем на виконання умов договору, було передано, а позивачем прийнято товар Шампанське України "Радянське шампанське ОСОБА_4" біле напівсолодке 0,75 (НОМЕР_1), що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних №754 від 17.10.2014р. на суму 121711,20грн. (5640 пляшок) та №753 від 17.10.2014 р. на суму 145017,60грн. (6720 пляшок). Зазначений товар був оплачений згідно платіжного доручення №100 від 23.10.2014р. на суму 266685,64грн. (а.с.77).

Позивач зазначає, Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Херсонській області по кримінальному провадженню 0000189 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона, проведено обшук у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, 5. Обшук проведено старшим слідчим ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області. Під час обшуку було вилучено 2922 пляшки "Советское шампанское" виробництва Ізмаїльський виноробний завод для передачі на зберігання третій особі. Підставою для вилучення була підозра у фальсифікації зазначеної продукції. Вартість однієї пляшки вилученого шампанського складає 21,58грн., про що зазначено у видаткових накладних №754 та №753 від 17.10.2014р. у звязку з чим загальна вартість вилученої продукції становить 63056,76грн.

Згідно висновку комплексного експертного дослідження спиртовмісних сумішей №3708 від 13.05.2015р. проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі листа представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" адвоката ОСОБА_3, надані на дослідження рідини не відповідають вимогам ДСТУ 4800:2007 Шампанське України. Вміст наданих пляшок "Шампанське України Україна Советское шампанское напівсолодке ОСОБА_4. 0,75л" не відповідає напису на етикетках.

Позивач вказує на те, що висновки експертизи є доказом того, що товар поставлений відповідачем є таким, що не відповідає вимогам до такого товару по якості. Окрім втрат у вигляді вартості вилученого товару неналежної якості, позивач поніс збитки у вигляді витрат на проведення комплексного експертного дослідження , вартість якого становить 11039,04грн., які були сплачені позивачем за платіжним дорученням №108 від 24.04.2015р. на суму 4608,00грн. та №51 від 13.05.2015р. на суму 6431,04грн. (а.с. 35, 36). 05.06.2015р. за вих.№185 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення сплаченої за товар суми та відшкодування збитків спричинених поставкою товару неналежної якості, однак від відповідача станом на день подання позову відповіді на претензію не надійшло.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 74095,80грн. у тому числі 63056,76грн. суми оплати поставленого товару неналежної якості, 11039,04грн. збитків вартості комплексного експертного дослідження спиртових сумішей.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №73/ПА/73-13 відповідно до умов якого відповідач передав позивачу у власність алкогольні напої у відповідності до заяви та товарно-транспортної накладної, а позивач прийняв та сплатив товар на умовах викладених договорі.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки товару підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних №754 від 17.10.2014р. на суму 121711,20грн. (5640 пляшок) та №753 від 17.10.2014 р. на суму 145017,60грн. (6720 пляшок). Зазначений товар був оплачений позивачем згідно платіжного доручення №100 від 23.10.2014р. на суму 266685,64грн. (а.с.77).

Відповідно до ст.673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до умов п.п.2.2., 7.2 договору приймання товару за якістю здійснюється за товарно-транспортними документами, у відповідності з вимогами Інструкції П-7, узгодженої Держарбітражем СРСР. Якщо якість товару не відповідає вимогам даного договору, Покупець має змогу відмовитися від приймання товару, за умови, що факт невідповідності якості Товару підтверджується двостороннім актом або висновком Торгово-промислової палати. Інформація (маркування) на етикетці/контр-етикетці кожної пляшки товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, іншим нормативним документам.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Херсонській області по кримінальному провадженню 0000189 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Херсона, було проведено обшук у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" за адресою м. Херсон, Миколаївське шосе, 5. Обшук проведено старшим слідчим ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області. Під час обшуку було вилучено 2922 пляшки "Советское шампанское" виробництва Ізмаїльський виноробний завод для передачі на зберігання третій особі. Підставою для вилучення була підозра у фальсифікації зазначеної продукції.

Згідно висновку комплексного експертного дослідження спиртовмісних сумішей №3708 від 13.05.2015р. проведеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі листа представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" адвоката ОСОБА_3, надані на дослідження рідини не відповідають вимогам ДСТУ 4800:2007 Шампанське України. Вміст наданих пляшок "Шампанське України Україна Советское шампанское напівсолодке ОСОБА_4. 0,75л" не відповідає напису на етикетках.

Судом встановлено, що товар, який був вилучений у позивача в рамках кримінального провадження був придбаний у відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи заявками розрахунками на придбання марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв реєстраційний №297 від 13.10.2014р., №90 від 06.12.2013р., звітами відповідача про використання марок акцизного податку за жовтень 2014р., грудень 2014р. та відповідність нумерації акцизних марок, акцизним марках, зазначеним в протоколі обшуку від 16.03.2015р. складеного Слідчим з ОВС СУ ФР ГУ мін доходів у Херсонській області.

Вартість однієї пляшки вилученого шампанського складає 21,58грн., про що зазначено у видаткових накладних №754 та №753 від 17.10.2014р. у звязку з чим загальна вартість вилученої продукції становить 63056,76грн.

Статтею 678 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором зокрема відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

05.06.2015р. за вих.№185 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення сплаченої за товар суми та відшкодування збитків спричинених поставкою товару неналежної якості, однак від відповідача станом на день подання позову відповіді на претензію не надійшло.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 63056,76грн. суми оплати поставленого товару неналежної якості, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 11039,04грн. збитків вартості комплексного експертного дослідження спиртових сумішей слід зазначити наступне.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді вартості комплексного експертного дослідження у сумі 11039,04грн. позивач посилається на ст.678 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

В розумінні ст.678 Цивільного кодексу України витрати у вигляді вартості комплексного експертного дослідження у сумі 11039,04грн. не є збитками, які підлягають стягненню з продавця товару неналежної якості.

Крім того, слід зазначити, що проведення Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз комплексного експертного дослідження спиртовмісних сумішей №3708 від 13.05.2015р. було ініціативою позивача, а не було проведено в рамках кримінального провадження та в рамках розгляду справи у суді.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у вигляді вартості комплексного експертного дослідження у сумі 11039,04грн. не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" про стягнення з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" 74095,80грн. у тому числі 63056,76грн. суми оплати поставленого товару неналежної якості, 11039,04грн. збитків вартості комплексного експертного дослідження спиртових сумішей підлягають задоволенню частково у сумі 63056,76грн. оплати поставленого товару неналежної якості.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Ізмаїльський виноробний завод" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Гагаріна, 44, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Оптіміст" (73000, АДРЕСА_1, ) 63056/шістдесят три тисячі пятдесят шість/грн. 76коп. оплати поставленого товару неналежної якості, 945/девятсот сорок пять/грн. 85коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25 січня 2016 р.

Суддя Л.В. Степанова