ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Справа № 915/1865/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Чирковій А.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги №1707/2015 від 17.07.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 05.01.2015р. №2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» (юридична адреса: 53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 6Б, ; адреса, вказана позивачем: 40009, м. Суми, вул. Білопільский шлях, 24; адреса представника позивача: 54017, м. Миколаїв, вул. Радянська, 12-Б, бізнес-центр «Україна», офіс 312)

до відповідача: Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2А, )

про: стягнення 763121,14 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою:

- до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 726334,97 грн. заборгованості та 30508,52 грн. річних;

- до Філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 670456,01 грн. заборгованості та 24287,24 грн. річних.

Ухвалою суду від 09.11.2015р. у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» в частині позовних вимог до Філії «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 670456,01 грн. заборгованості та 24287,24 грн. річних відмовлено; порушено провадження у справі та прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» в частині позовних вимог до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 726334,97 грн. заборгованості та 30508,52 грн.; розгляд справи призначено на 03.12.2015р. о 15:30.

Позовні вимоги ТОВ «СУМИДОРБУД» мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договорами поставки №14/02-13 від 14.02.2013р. та №01/03-13 від 01.03.2013р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

10.11.2015р. за вх.№20752/15 до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача окрім прийнятого судом до розгляду стягнення боргу, індексу інфляції та 3% річних за договорами №14/02-13 від 14.02.2013р. та №01/03-13 від 01.03.2013р. - також борг, індекс інфляції та 3% річних за договорами №03/06-12 від 03.06.2012р., №22/03-13 від 22.03.2013р. та №01/04-13 від 01.04.2013р.

Таким чином, у заяві за вх.№20752/15 від 10.11.2015р. йдеться про подання іншого (ще одного) позову, а тому заява позивача за вх.№20752/15 від 10.11.2015р. не прийнята судом до розгляду в даному судовому процесі.

13.11.2015р. за вх.№21056/15 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування у відповідача ОСОБА_3 про Філію «Южноукраїнська ДЕД» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», у задоволенні якого судом відмовлено з огляду на те, що витребувані позивачем докази не стосуються предмету спору у даній справі.

03.12.2015р. за вх.№22321/15 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

03.12.2015р. за вх.№22358/15 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.12.2015р. розгляд справи відкладено на 22.12.2015р. о 14:15.

11.12.2015р. за вх.№22973/15 та 22.12.2015р. за вх.№23727/15 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

22.12.2015р. за вх.№23735/15 до суду від позивача надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, яка за своєю правовою суттю є заявою про збільшення розміру позовних вимог та приймається судом до розгляду, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 410160,21 грн. основного боргу, 31890,67 грн. 3% річних та 321070,26 грн. індексу інфляції.

22.12.2015р. за вх.№23726/15 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

22.12.2015р. за вх.№23772/15 до суду від сторін надійшла заява про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою суду від 22.12.2015р. задоволено клопотання сторін і продовжено строк розгляду справи №915/1865/15 до 19.01.2016р.; розгляд справи відкладено на 18.01.2016р. о 15:00.

Ухвалою суду від 18.01.2016р. розгляд справи відкладено на 19.01.2016р. об 11:30.

19.01.2016р. за вх.№1252/16 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

19.01.2016р. за вх.№1261/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

19.01.2016р. за вх.№1262/16 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 763121,14 грн., з яких: 410160,21 грн. боргу, 321070,26 грн. індексу інфляції та 31890,67 грн. 3% річних, яка прийнята судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмових поясненнях за вх.№1252/16 від 19.01.2016р. не заперечив проти суми основного боргу відповідача у розмірі 410160,21 грн., зробив контр розрахунки індексу інфляції та 3% річних, та у звязку з не виникненням у відповідача прострочення виконання грошових зобовязань з оплати товару, поставленого за видатковою накладною №6 від 02.04.2013р. - просив відмовити у нарахованих позивачем індексі інфляції та 3% річних за вказаною накладною, за розрахунками відповідача розмір індексу інфляції склав 138994,85 грн., 3% річних - 13779,20 грн., в решті сум відповідач просив відмовити.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

14.02.2013р. між Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» (Постачальник, позивач) укладений договір №14/02-13, відповідно до якого Постачальник зобовязався постачати Покупцеві бітум нафтовий (надалі - товар), узгодженими партіями, а Покупець зобовязався його оплатити та прийняти в кількості відповідно поданим заявкам, які погоджені з Постачальником. Кількість бітуму нафтового для постачання за цим договором визначається відповідно до заявок Покупця.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.2.1, 3.5 договору відвантаження кожної партії товару проводиться протягом 3-х календарних днів після отримання Постачальником заявки на партію товару. Постачання товару може здійснюватися автотранспортом Покупця та за рахунок Покупця. Постачання товару також може здійснюватися Постачальником власним автотранспортом, за рахунок Покупця (в такому випадку оплата за перевезення вантажів визначається виходячи з калькуляції на перевезення та становить 0,82 грн. з ПДВ за 1 тоно/кілометр), або найманим автотранспортом згідно договору оренди для перевезення вантажів. Датою поставки товару вважається дата отримання цього товару Покупцем, та одночасного надання Постачальником Покупцю документів вказаних в п.5.2 цього договору.

Пунктами 4.1, 4.3 договору передбачено, що загальна вартість договору (в тому числі з урахуванням вартості автоперевезення та перевезення залізницею) складає 1000000 грн. 00 коп. (один мільйон гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ. Покупець здійснює оплату товару відповідно виставленого рахунку з відтермінуванням платежів протягом 40-ка календарних днів після отримання товару та виконання п.5.2 договору. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок-фактура від Постачальника. При затримці виконання п.5.2, відлік строку оплати за товар розпочинається з дати отримання відповідних документів.

За п.5.2 договору Постачальник зобовязаний надати Покупцеві такі документи на товар, що постачається: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну, оформлену відповідно до Податкового кодексу України; товарно-транспортну накладну (за потреби); залізничну накладну (за потреби).

Пунктом 8.4 договору передбачено, що цей договір набирає чинності та вступає в силу з дати його укладання і підписання сторонами та діє до повного виконання всіх зобовязань, що випливають з цього договору.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 430160,46 грн., що підтверджується видатковою накладною №6 від 02.04.2013р. на суму 235345,91 грн., рахунком-фактурою №6 від 02.04.2013р. на суму 235345,91 грн., товарно-транспортною накладною від 02.04.2013р., податковою накладною від 02.04.2013р., видатковою накладною №9 від 25.04.2013р. на суму 194814,55 грн., довіреністю №058 від 01.04.2013р., податковою накладною від 25.04.2013р., поясненнями сторін.

01.03.2013р. між Дочірнім підприємством «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» (Постачальник, позивач) укладений договір №01/03-13, відповідно до якого Постачальник зобовязався постачати Покупцеві сіль поварену зернову (надалі - товар), узгодженими партіями, а Покупець зобовязався його оплатити та прийняти в кількості відповідно поданим заявкам, які погоджені з Постачальником. Кількість солі повареної зернової (технічної) для постачання за цим договором визначається відповідно до заявок Покупця.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.2.1, 3.5 договору відвантаження кожної партії товару проводиться протягом 3-х календарних днів після отримання Постачальником заявки на партію товару. Постачання товару може здійснюватися автотранспортом Покупця та за рахунок Покупця. Постачання товару також може здійснюватися Постачальником власним автотранспортом, за рахунок Покупця (в такому випадку оплата за перевезення вантажів визначається виходячи з калькуляції на перевезення та становить 0,82 грн. з ПДВ за 1 тоно/кілометр), або найманим автотранспортом згідно договору оренди для перевезення вантажів. Датою поставки товару вважається дата отримання цього товару Покупцем, та одночасного надання Постачальником Покупцю документів вказаних в п.5.2 цього договору.

Пунктами 4.1, 4.3 договору передбачено, що загальна вартість договору (в тому числі з урахуванням вартості автоперевезення та перевезення залізницею) складає 1000000 грн. 00 коп. (один мільйон гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ. Покупець здійснює оплату товару відповідно виставленого рахунку з відтермінуванням платежів протягом 40-ка календарних днів після отримання товару та виконання п.5.2 договору. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок-фактура від Постачальника. При затримці виконання п.5.2, відлік строку оплати за товар розпочинається з дати отримання відповідних документів.

За п.5.2 договору Постачальник зобовязаний надати Покупцеві такі документи на товар, що постачається: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну, оформлену відповідно до Податкового кодексу України; товарно-транспортну накладну (за потреби); залізничну накладну (за потреби).

Пунктом 8.4 договору передбачено, що цей договір набирає чинності та вступає в силу з дати його укладання і підписання сторонами та діє до повного виконання всіх зобовязань, що випливають з цього договору.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 79999,75 грн., що підтверджується видатковою накладною №5 від 29.03.2013р. на суму 79999,75 грн., рахунком-фактурою №5 від 29.03.2013р., товарно-транспортною накладною від 29.03.2013р., податковою накладною від 29.03.2013р., поясненнями сторін.

Загальна вартість поставленого позивачем відповідачу товару за договорами поставки №14/02-13 від 14.02.2013р. та №01/03-13 від 01.03.2013р. склала 510160,21 грн., проти чого відповідач не заперечує.

31.07.2013р. відповідач перерахував позивачу на підставі виставлених рахунків-фактур №5 від 29.03.2013р. та №9 від 25.04.2013р. - 100000 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача, в призначенні платежу зазначено: «Оплата сіль,бітум нафтовий згідно рах.5,9 від 29.03.2013 25.04.2013р. в т.ч. ПДВ 16666,67 грн.», в результаті чого поставлений позивачем за видатковою накладною №5 від 28.03.2013р. на суму 79999,75 грн. товар відповідачем оплачений повністю, поставлений позивачем за видатковою накладною №9 від 25.04.2013р. на суму 194814,55 грн. товар відповідачем оплачений частково, борг за вказаною накладною склав 174814,30 грн.

Поставлений позивачем за видатковою накладною №6 від 02.04.2013р. на суму 235345,91 грн. товар відповідачем не оплачений.

Докази надсилання/вручення відповідачу рахунку-фактури №6 від 02.04.2013р. в матеріалах справи відсутні, позивачем до суду не надані, відповідач заперечує факт отримання ним вказаного рахунку та відповідно наявність прострочення виконання ним грошових зобовязань за видатковою накладною №6 від 02.04.2013р. на суму 235345,91 грн.

Загальна сума основного боргу відповідача за договорами поставки №14/02-13 від 14.02.2013р. та №01/03-13 від 01.03.2013р. на даний час склала 410160,21 грн., проти чого відповідач не заперечує.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань в частині повної та несвоєчасної оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Господарським судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №14/02-13 від 14.02.2013р. в частині повної та своєчасної сплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у розмірі 410160,21 грн.

За таких обставин є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «СУМИДОРБУД» про стягнення з відповідача 410160,21 грн. боргу.

Щодо позовних вимог ТОВ «СУМИДОРБУД» про стягнення з відповідача нарахованих 321070,26 грн. індексу інфляції та 31890,67 грн. 3% річних слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги надані відповідачем у письмових поясненнях за вх.№1252/16 від 19.01.2016р. контр розрахунки індексу інфляції та 3% річних, вважає їх обґрунтованими.

За таких обставин є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «СУМИДОРБУД» про стягнення з відповідача 138994,85 грн. індексу інфляції за видатковою накладною №9 від 25.04.2013р. за період з червня 2013 року по грудень 2015 року включно та 13779,20 грн. 3% річних за видатковою накладною №9 від 25.04.2013р. за період з 05.06.2013р. по 19.01.2016р.

В решті заявлених вимог про стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних, а саме - індексу інфляції та 3% річних, нарахованих за видатковою накладною №6 від 02.04.2013р. - слід відмовити з огляду на не доведення позивачем періоду прострочення відповідачем грошових зобовязань за вказаної видатковою накладною, не наданням суду доказів надсилання/вручення відповідачу рахунку-фактури №6 від 02.04.2013р.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «СУМИДОРБУД» є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Іншого позивачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИДОРБУД» (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 6Б, ) 410160 (чотириста десять тисяч сто шістдесят) грн. 21 коп. боргу, 138994 (сто тридцять вісім тисяч девятсот девяносто чотири) грн. 85 коп. індексу інфляції, 13779 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят девять) грн. 20 коп. 3% річних та 8444 (вісім тисяч чотириста сорок чотири) грн. 01 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 22 січня 2016 року.

Суддя Ю.С. Бездоля