РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/32853/15

За позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до 1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" м. Києва

2. Моторного (транспортного) страхового бюро України

про відшкодування шкоди, стягнення неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 37772,88 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Тритиніченко А.І.,

від відповідачів. 1. Савісько В.В., 2. Чехоєва Н.М.

СУТЬ СПОРУ:

у грудні 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 16 серпня 2013 р. по пр-ту Л.Свободи, 37 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ-210994-20", д.н. НОМЕР_4, що належить йому, під керуванням ОСОБА_4, "Форд", д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_6, та "Шевроле", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_7

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "ВАЗ-210994-20", д.н. НОМЕР_4, та йому, як власнику цього автомобіля, заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 27245,53 грн., яка частково у розмірі 18464,15 грн. відшкодована відповідачем 1. як страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи.

Посилаючись на те, що залишок заподіяної шкоди йому в установленому порядку не відшкодовано, позивач на підставі ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ст. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просив задовольнити позов, стягнувши з відповідачів на свою користь 9726,02 грн. матеріальної шкоди, у т.ч. 944,64 грн. витрат на проведення експертизи, 21095,52 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 1562,03 грн. три проценти річних з простроченої суми, 14170,69 грн. пені, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач 1. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на виплату позивачу належного страхового відшкодування, визначеного на підставі дослідження № 8940Ч1-16.09/5 від 16 вересня 2013 р. з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля, безпідставність у зв'язку з цим заявлених вимог. Заявив про сплив строку позовної давності в частині вимог про стягнення пені до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Відповідач 2. відзив на позовну заяву не надав, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених до нього вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, у позові в частині вимог до відповідача 2. слід відмовити, позов в іншій частині підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2013 р. по пр-ту Л.Свободи, 37 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "ВАЗ-210994-20", д.н. НОМЕР_4, що належить позивачу під керуванням ОСОБА_4, "Форд", д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_6, та "Шевроле", д.н. НОМЕР_2, під керуванням його власника ОСОБА_7

Це підтверджується довідкою управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № Д/2813 від 4 вересня 2013 р. та постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2013 р. у справі № 638/14565/13-П.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль "ВАЗ-210994-20", д.н. НОМЕР_4, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 27245,53 грн., розмір якої визначено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 11091 від 27 жовтня 2014 р., складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С.Бокаріуса.

Суд приймає цей висновок як належний доказ розміру шкоди, оскільки він складений з урахуванням характеру заподіяних належному позивачу автомобілю унаслідок ДТП пошкоджень, стану транспортного засобу на час ДТП, урахуванням обсягу та вартості робіт, відповідає вимогам чинного законодавства, у т.ч. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 р. (далі-Методика).

У зв'язку з проведенням указаного дослідження позивачем також понесені витрати у розмірі 944,64 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 1782 від 17 жовтня 2014 р.

Заперечення відповідача щодо розміру заподіяної шкоди з посиланням на дослідження № 8940Ч1-16.09/5 від 16 вересня 2013 р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант-Асістанс", суд оцінює критично, оскільки визначений у ньому розмір витрат на ремонт пошкодженого автомобіля не враховує значної зміни розміру цін на роботи та матеріали, що мало місце у період з 2013 до кінця 2014 років до часу фактичної виплати відповідачем 1. частини суми страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2013 р. у справі № 638/14565/13-П винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_7, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 як власника автомобіля Шевроле, д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2439229 від 15 травня 2013 р. на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем 1.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані позивачу збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем 1. як страховиком.

Відповідач 1. як страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи відшкодував позивачу частину заподіяної шкоди в розмірі 18464,15 грн., що підтверджується копією випискою по рахунку від 22 травня 2015 р.

Доказів сплати відповідачем 1. позивачу суми страхового відшкодування у повному обсязі суду не надано.

При цьому, позивачем не надано доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Тому визначений розмір шкоди відповідно до вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає зменшенню на суму ПДВ.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач 1. частково виконав зобов'язання по сплаті страхового відшкодування, з нього на користь позивача відповідно до вимог п. 36.1 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підлягає стягненню 4276,91 грн. шкоди (27245,53 грн. шкоди - 20 % ПДВ - 18464,15 грн. сплаченого страхового відшкодування + 944,64 грн. витрат на проведення експертизи).

Вимоги про стягнення збитків внаслідок інфляції за час прострочення та трьох процентів річних з простроченої суми підлягають частковому задоволенню з урахуванням фактичного періоду прострочення, а саме з 26 лютого 2014 року (через 90 днів з дня пред'явлення вимоги від 27 листопада 2013 р.), а не з 16 серпня 2013 р., з чого виходив позивач у своєму розрахунку.

Враховуючи наведене, з відповідача 1. на користь позивача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 16025,30 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 863,82 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Вимоги про стягнення 14170,69 грн. пені за прострочення сплати суми страхового відшкодування задоволенню не підлягають, оскільки заявлені з пропуском встановленого ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач. Доказів поважності причин пропуску указаного строку суду не надано.

Позивачем не надано доказів порушення його прав, пов'язаних з відшкодуванням заявленої шкоди, відповідачем 2. Тому у позові в частині зазначеного відповідача відповідно до вимог ст.ст. 16, 1166 ЦК України слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача та відповідача 1. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 00034186) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 8, код 38631015) 4276,91 грн. матеріальної шкоди, 16025,30 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 863,82 грн. три проценти річних з простроченої суми, 682,51 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

У позові Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар