РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №910/31244/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз»

до Приватного підприємства «Компанія «ІнексУкрПаркет»

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Корнєва О.В. - за довіреністю від 22.12.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 13 січня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» до Приватного підприємства «Компанія «ІнексУкрПаркет» про стягнення 6 943,92 грн. основного боргу, 1 980,37 грн. інфляційних втрат, 148,39 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за Договором № 06/09 купівлі-продажу від 19.03.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/31244/15. Розгляд справи призначено на 13.01.2016р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2007 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір № 06/09 купівлі-продажу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупця скраплений газ (газ), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його.

Згідно з п. 2.2. Договору ціна договору складає загальну вартість газу, яка вказана в накладних продавця до даного договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок продавця шляхом 100% попередньої оплати вартості газу згідно отриманого рахунку.

Відповідачем здійснено передоплату газу на суму 928,83 грн.

На виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу газ на суму 2 468,05 грн., 2 089,58 грн., 1 391,77 грн., 1 923,35 грн., що підтверджується видатковими накладними № РНгаз-2111 від 31.12.2012 року, № 000000103 від 31.01.2013 року, № 000004902 від 28.02.2013 року, № 000010488 від 31.03.2013 року відповідно.

Позивач стверджує, що через неналежне виконання відповідачем умов Договору № 06/09 купівлі-продажу від 19.03.2007 року щодо оплати переданого газу, у останнього виникло зобов'язання оплатити 6 943,92 грн. основного боргу, 1 980,37 грн. інфляційних втрат, 148,39 грн. 3% річних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 передбачено, що відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (див. постанову Вищого господарського суду України від 28.02.2012 року № 5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (див. постанову Вищого господарського суду України від 21.04.2011 року № 9/252-10).

Відповідно до п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач здійснив передоплату товару на суму 928,83 грн., а позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 7 872,75 грн. (2 468,05 грн. + 2 089,58 грн. + 1 391,77 грн. + 1 923,35 грн. - вартість товару за видатковими накладними).

Враховуючи те, що строк оплати вартості поставленого товару за всіма видатковими накладними відповідно до умов Договору та положень ст. 692 Цивільного кодексу України настав, приймаючи до уваги, те що доказів оплати у більшому розмірі зазначеного товару станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з останнього на користь позивача заборгованість за Договором № 06/09 купівлі-продажу від 19.03.2007 року в розмірі 6 943,92 грн. (7 872,75 грн. (вартість переданого товару) - 928,83 грн. (передоплата)).

Щодо стягнення 1 980,37 грн. інфляційних втрат, 148,39 грн. 3% річних суд повідомляє наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість такого розрахунку щодо стягнення 148,39 грн. 3% річних. Позовна вимога про стягнення інфляційних втрат, за розрахунком суду, підлягає задоволенню в частині стягнення 1 110,49 грн.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КОМПАНІЯ «ІНЕКСУКРПАРКЕТ» (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, будинок 120, корпус 1, ідентифікаційний код 25635395) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ЧЕРНІГІВГАЗ» (14021, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця Любецька, будинок 68, ідентифікаційний код 03358104), грошові кошти: 6 943,92 грн. (шість тисяч дев'ятсот сорок три гривні 92 копійки) основного боргу, 1 110,49 грн. (одна тисяча сто десять гривень 49 копійок) інфляційних втрат, 148,39 грн. (сто сорок вісім гривень 39 копійок) 3% річних та 1 101,46 грн. (одна тисяча сто одна гривня 46 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/31244/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.01.2016р.

Суддя Ю.В. Цюкало