КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа№ 910/6858/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Кость О.Г.

від відповідача - Деркач Т.Г.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р.

у справі №910/6858/13 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до дочірньої компанії «Газ України» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 1 592 544 897,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1 288 762 624,32 грн. боргу, 55 692,40 грн. витрат по оплаті судового збору. У позові в іншій частині відмовити.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. по справі №910/6858/13 в частині відмови у стягненні 125 111 516,70 грн. 3% річних та 178 670 756,65 грн. інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 125 111 516,70 грн. 3% річних та 178 670 756,65 грн. інфляційних втрат. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. у справі №910/6858/13 залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. продовжено строк розгляду справи в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

20.01.2016р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Дочірня компанія «Газ України» національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. у справі №910/6858/13 без змін, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

23 січня 2009 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №06/09-11 поставки природного газу промисловим споживачам, додаткові угоди №№ 1 від 30 січня 2009 р., 2 від 26 лютого 2009 р., 3 від 30 березня 2009 р., 4 від 30 жовтня 2009 р., 5, 6 від 17 листопада 2009 р. до цього договору, згідно з умовами яких позивач зобов'язався передати відповідачу протягом 2009 року природний газ в обсязі до м3 згідно погодженого графіку, а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного газу та послуг з його транспортування. /а.с. 9-23, т.1/.

Ціна природного газу та тариф на транспортування визначені розділом 4 договору.

Згідно п. 5.1 договору оплата за газ та послуги з його транспортування здійснюється покупцем протягом місяця, в якому здійснюється постачання газу. Остаточний розрахунок проводиться на підставі акту приймання-передачі газу до 25-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1 договору встановлений з моменту його підписання сторонами і діє в частині поставки газу з 1 січня до 31 грудня 2009 р., в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

По актах передачі-приймання природного газу №№ 01/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 01/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3/2 від 31 січня 2009 р., 01/09-НГУ-ІМП/ВП-1, 01/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3/2/1 від 26 лютого 2009 р., 02/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 02/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3, 02/09-НГУ-ІМП/ВП-1, 02/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 02/09-НГУ-ІМП/ВП від 28 лютого 2009 р., 01/09-НГУ-ІМП/ВП від 31 січня 2009 р., 01/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2/1 від 26 лютого 2009 р., 02/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 01/09-НГУ-ІМП/П-5, 03/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 03/09-НГУ-ІМП/ВП від 31 березня 2009 р., 04/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 04/09-НГУ-ІМП/ВП від 30 квітня 2009 р., 03/09-НГУ-ІМП/П-1, 04/09-НГУ-ІМП/П-1 від 22 травня 2009 р., 05/09-НГУ-ІМП/ВП, 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1 від 31 травня 2009 р., 02/09-НГУ-ІМП/П-ІН-4, 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-5, 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-6, 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-6, 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-7, 06/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 06/09-НГУ-ІМП/ВП від 30 червня 2009 р., 05/09-НГУ-ІМП/П-ІН-8, 06/09-НГУ-ІМП/П-ІН-4, 07/09-НГУ-ІМП/ВП, 07/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1 від 31 липня 2009 р., 07/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 07/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3, 08/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 08/09-НГУ-ІМП/ВП, 08/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 08/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2 від 31 серпня 2009 р., 09/09-НГУ-ІМП/П-ІН-4, 09/09-НГУ-ІМП/ВАП від 30 вересня 2009 р., 10/09-НГУ-ІМП/ВП, 10/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 10/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3 від 31 жовтня 2009 р., 06/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 07/09-НГУ-ІМП/П-ІН-2, 08/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3, 09/09-НГУ-ІМП/П-ІН-3 від 26 листопада 2009 р., 11/09-НГУ-ІМП/П-ІН-1, 11/09-НГУ-ІМП/ВП від 30 листопада 2009 р., 06/09-НГУ-ІМП/-ІН-1, 12/09-НГУ-ІМП/П-05/09, 12/09-НГУ-ІМП-П-06/09 від 9 грудня 2009 р., 12/09-НГУ-ІМП/ВП, 12/09-НГУ-ІМП/П-ІН від 31 грудня 2009 р. позивач передав відповідачу протягом 2009р. м3 природного газу та надано послуги з його транспортування загальною вартістю 10 915 690 645,05 грн., а також оплати останнім одержаного газу у розмірі 9 626 928 020,73 грн. /а.с. 24-90, т.1/.

В порушення умов договору відповідач розрахувався частково за природний газ та надані послуги.

Станом на 20.03.2013р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 288 762 624,32 грн.

31.01.2011р. та 31.12.2012р. сторони склали та підписали акти звіряння розрахунків, у яких відображена заборгованість на суму 1 288 762 624,32 грн. згідно договору №06/09-11.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

За таких обставин, в цій частині позовні вимоги є документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення 178 670 756,65грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення та 12 511 1516,70 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відмовляючи у задоволені позову в цій частині, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав у позивача нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до вимог Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію».

04.06.2011р. набрав чинності Закон України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» № 3319-VI від 12.05.2011р.

Дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» та її дочірні підприємства ДК «Газ України», ДК «Укртрансгаз», ДК «Укргазвидобування», ДАТ «Чорноморнафтогаз» та ДП «Енергоринок».

Згідно з пунктом 2.2 статті 2 вказаного Закону підлягає списанню заборгованість, у тому числі встановлена судовим рішенням, з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року до 1 січня 2011 року, і несплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Таким чином, за зазначеним Законом відповідач мав право списати заборгованість з пені, штрафних та фінансових санкцій, які нараховані на заборгованість, спожитий у період з 1 січня 1997р. до 01 січня 2011р.

Закон втратив чинність 30 червня 2012р.

Отже, нарахування позивачем пені, інфляційних втрат та 3% річних, які були нараховані останнім на заборгованість за природний газ, спожитий у період з 01 січня 1997р. по 01 січня 2011р., після втрати Законом України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» позбавляє відповідача права на списання.

Відповідно до п. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

За таких обставин, в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. у справі №910/6858/13.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015р. у справі №910/6858/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/6858/13 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова