ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа № 911/5179/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕЛЕМЕНТАРНА МЕХАНІКА

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КЕДР-М

про стягнення 9000,00грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 16.11.2015);

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕЛЕМЕНТАРНА МЕХАНІКА (далі ТОВ ЕЛЕМЕНТАРНА МЕХАНІКА) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КЕДР-М (далі ТОВ КЕДР-М) про стягнення 9000,00грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання щодо оплати поставленого товару згідно видаткових накладних №РН-0433 від 26.03.2015 та №РН-0434 від 27.03.2015.

Відповідач у справі ТОВ КЕДР-М письмового відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 позивачем виставлено відповідачу рахунок №СФ-0660 від 25.03.2015 на загальну суму 35568,00грн, який дійсний до сплати до 27.03.2015 (а.с.7).

26.03.2015 та 27.03.2015 позивачем у справі - ТОВ ЕЛЕМЕНТАРНА МЕХАНІКА передано ТОВ КЕДР-М товар за видатковою накладною №РН-0433 від 26.03.2015 на суму 11676,00грн та накидною №РН-0434 від 27.03.2015 на суму 23892,00грн (а.с.8-9).

Товар від імені відповідача прийнято керівник відповідача ОСОБА_3 і повноваження якого не оспорює відповідач.

Вказаний у накладних товар оплачений відповідачем частково на суму 25568,00грн, що підтверджується виписками з рахунку позивача (а.с.25-27).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обовязку оплатити товар, переданий за відповідною видатковою накладною, а також застосування до відповідача відповідальності за порушення відповідного обовязку, яка встановлена чинним законодавством.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджував про виникнення між сторонами у справі договірних відносин з купівлі-продажу вказаного у відповідних накладних товару, з чим погоджується суд з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При цьому, в силу ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Так, згідно ч. 4 ст.203 ЦК України, правочин (договір є правочином за змістом ч.2 ст.202 ЦК України) має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Між тим, згідно ч.1 ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом; заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. При цьому, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Факт укладення сторонами договору купівлі-продажу у усній формі підтверджується письмовим доказом відповідними накладними, у якіх зазначено найменування, кількість, ціна одиниці товару.

Факт прийняття відповідного товару за накладною у відповідній кількості, за відповідною ціною підтверджується підписами на вищевказаних видаткових накладних, що свідчить про висловлення згоди відповідачем на купівлю-продаж товару на відповідних умовах, вказаних у рахунку та накладних.

Доказів у спростування відповідних фактів відповідач під час розгляду справи не надав.

Отже, зазначені накладні разом з відповідним рахунком підтверджують виникнення між сторонами господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання зобовязання з оплати при купівлі-продажу визначається спеціальною нормою, яка регулює відповідні відносини.

Так, відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, чинне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого товар при купівлі-продажу оплачується після його прийняття, якщо сторонами не змінено це загальне правило шляхом визначення спеціальних умов договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідачем не надано доказів під час розгляду справи виконання зобовязання з оплати, вимоги в частині стягнення 9 000,00грн основної заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме в розмірі 1218,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю КЕДР-М на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЕЛЕМЕНТАРНА МЕХАНІКА 9000,00грн основної заборгованості, 1218грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 01.02.2016

Суддя С.І. Чонгова