ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

19.01.2016р. Справа № 917/1080/15

За позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул.Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область,36000

до Комунального підприємтва "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради, вул. Калініна, 30, м.Полтава, Полтавська область,36040

про стягнення 130 000,00 грн. (відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 15.06.2015р. вх. канцелярії суду №9034)

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. в матеріалах справи)

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. в матеріалах справи)

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення з Комунального підприємтва "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради штрафу в розмірі 68000,00 грн. та пені в розмірі 68000,00 грн. за рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.03.2015 №01/54-рш по справі №01-02-50/193-2014 ((відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 14.12.2016р. вх. канцелярії суду №18077)

29.12.2015 року від позивача надійшли додаткові пояснення по суті предмету спору. Суд подані пояснення прийняв та залучив до матеріалів справи.

14.12.2015р. за вх. канцелярії суду №18071 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Подана заява мотивована тим, що станом на час подачі позову до суду сума пені становила 5100.00 грн. Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" за кожен день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу, на підставі вказаної норми позивач просить суд збільшити розмір пені, яка станом на 23.07.2015р. склала 68 000,00 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює дану заяву як збільшення розміру позовних вимог та приймає її до розгляду в даному позовному провадженні як таку, що подана відповідно до чинних процесуальних норм. Спір розглядається в межах предмету спору в редакції наведеної заяви. При цьому судом враховано п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З огляду на вищевикладене, а також достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Відповідно до Рішення Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 01-02-50/193-2014, прийнятого рішення від 12.03.2015 № 01/54-рш визнано дії КП "ЖЕО №2" щодо припинення з квітня 2014р. по даний час (на момент прийняття Рішення (надання послуги з центрального водопостачання гарячої води населенню-мешканцям житлових будинків по вул. Сортувальна, 13а,19,21,31,33,33а, ОСОБА_3,1, Деповська,2 та 4 в м.Полтава, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання теплової енергії (послуг з центрального опалення та централізовано постачання гарячої води) шляхом вчинення дій, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливі за умов існування значної конкуренції на ринку.

Пунктом другим резолютивної частини Рішення накладено на КП "ЖЕО №2" штраф у сумі 68 000,00 грн.

Вказане Рішення було направлено на адресу КП "ЖЕО №2" супровідним листом від 16.03.2015 № 01/1177. Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, Рішення було одержано відповідачем 17.03.2015р.

Відповідач подав до господарського суду Полтавської області позовну заяву про визнання недійсним Рішення адміністративної колегії від 12.03.2015р. №01/54-рш у справі № 01-02-50/193-2014. За даною позовною заявою ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2015р. було порушено провадження у справі №917/2028/15.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.10.2015 у справі № 917/2028/15 в задоволенні позову КП "ЖЕО №2" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Полтавської області, відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Постановою від 07.12.2015 у справі №917/2028/15 Харківський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 20.10.2015р. у справі № 917/2028/15 - без змін.

Відповідачем було подано касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Визначений в Рішенні адміністративної колегії від 12.03.2015р. №01/54-рш штраф в сумі 68000,00 грн. відповідачем не сплачено.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивачем було нараховано 29580,00 грн. за період з 18.05.2015р. по 15.06.2015.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно з ч. 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За ч. 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

В п. 20.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз"яснено, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням та пені, органи Антимонопольного комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку.

Заперечення відповідача проти позову, судом відхиляються, як необгрунтовані та недоведені.

Визначений в Рішенні штраф у сумі 68 000,00 грн. відповідачем не сплачений.

В зв"язку з цим позивачем правомірно нараховано пеню в розмірі 68000,0 грн. за періоди 18.05.2015р. по 23.07.2015р.

Заявлений до стягнення розмір пені не перевищує розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною першою статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємтва "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради ( вул. Калініна, 30, м.Полтава, Полтавська область, 36040; ) на користь загального фонду Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106 «Адміністративні штрафи та інші санкції» та за реквізитами: банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавській області; місцезнаходження: м. Полтава, МФО 831019; найменування управління Державної казначейської служби України (УДКСУ) - УДКСУ у м, Полтава Полтавської області; код за ЄДРГІОУ - 38019510; номер рахунку - 0002 штраф у розмірі 68000,00 грн. та 68000,00 грн. - пені.

Стягувач: Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000, .

Боржник: Комунальне підприємтво "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради, вул. Калініна, 30, м.Полтава, Полтавська область,36040; .

3. Стягнути з Комунального підприємтва "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради ( вул. Калініна, 30, м.Полтава, Полтавська область,36040; ) в дохід Державного бюджету, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтава (м.Полтава), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38019510; рахунок отримувача: 3002; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код отримувача 831019; код класифікації доходів бюджету 22030001 - 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 26.01.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.