ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16 Справа № 904/10239/15

За позовом комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 7 141,78 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №3 від 04.01.2016

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі Відповідач) з позовною заявою про стягнення 12 563,34 грн. за договором №4071 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання від 17.10.2003.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

25.01.2016 Позивач подав заяву вих. №48/07 від 21.01.2016 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були зменшені до 7 141,78 грн., в звязку з частковою оплатою Відповідачем суми заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за спожиту теплову енергію за період з 04.12.2012 по 13.04.2015. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №4071 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання від 17.10.2003, рахунки-фактури за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року.

Позивач керуючись п.п.3.1., 3.3. (в редакції додаткової угоди від 29.11.2005) названого договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 5 779,29 грн., три проценти річних у сумі 332,87 грн., пеню в сумі 1 029,62 грн.

В судових засіданнях 17.12.2015, 12.01.2016 розгляд справи був відкладений на 12.01.2016, 25.01.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у призначені на 17.12.2015, 12.01.2016, 25.01.2016 судові засідання не зявився; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

25.01.2016 Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами частково не згоден, посилаючись на той факт, що ним була здійснена часткова оплата сума основного боргу. Крім того, Відповідач на підставі ст.233 Господарського кодексу України, ст.83 Господарського процесуального кодексу України, просить суд зменшити суму пені до 10%.

В судовому засіданні 25.01.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2003 комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (Позивач, Постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Відповідач, Споживач) уклали договір №4071 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання (надалі Договір), відповідно до умов якого Позивач зобовязався відпускати Відповідачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання в потрібних йому розмірах, а Відповідач зобовязався оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки, передбачені цим ОСОБА_3 (розділ 1 ОСОБА_3). Позивач зобовязався відпускати Відповідачу теплову енергію за адресою: проспект Миру 28-186, магазин непродовольчих товарів (п.1.2. ОСОБА_3).

Тарифи теплової енергії, передбачені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №119 від 20.09.2011 «Про встановлення тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», постановами №383 від 31.12.2013, №683 від 13.06.2014, №489 від 28.11.2014, №410 від 27.02.2015, №1088 від 31.03.2015.

Відповідно до п.3.1. ОСОБА_3, в редакції додаткової угоди від 29.11.2005 оплата за відпущену теплову енергію здійснюється наступним чином: в термін до 15 числа поточного місяця Споживач сплачує Постачальнику відпущену теплову енергію по кінцевому розрахунку за попередній місяць, та в термін до 20 числа авансує 75 відсотків планового місячного споживання.

Згідно з п.6.1. ОСОБА_3, встановлений строк дії з 13.08.2003 по 31.12.2004 і вважається продовжений, якщо за місяць до закінчення строку не буде мати місце заява однієї зі сторін про відмову від дійсного ОСОБА_3 або його перегляді.

Виходячи з наданих Позивачем ОСОБА_3, рахунків-фактур за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року, Відповідач спожив за вказаний період теплової енергії загальною вартістю 10 951,70 грн. з ПДВ.

Відповідач оплату за спожиту теплову енергію до звернення Позивача з даним позовом до суду, здійснив частково, в сумі 3 309,69 грн., та після звернення Позивача з позовом до суду Відповідачем ще була частково сплачена заборгованість за теплову енергію в сумі 1 862,72 грн. Таким чином сума заборгованості Відповідача перед Позивачем складає 5 779,29 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Враховуючи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за спожиту теплову енергію, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 5 779,29 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 332,87 грн. за загальний період прострочення з 15.02.2013 по 06.11.2015.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за спожиту теплову енергію, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме підлягають стягненню 3% річних в сумі 332,87 грн.

Згідно з п.3.2. ОСОБА_3, якщо Споживач порушив строк оплати за відпущену теплову енергію, встановлений ОСОБА_3, він сплачує пеню в розмірі 1,0% за кожен день прострочення від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком Позивача розмір пені за період прострочення з 15.12.2014 по 06.11.2015 складає 1 029,62 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені в сумі 1 029,62 грн. є обґрунтованими.

В той же час, згідно з ч. 3 ст. 551 Господарського процесуального кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи, що як вбачається з відзиву на позов, Відповідач просить суд зменшити розмір пені до 10% відсотків, в звязку з перебуванням протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні, тяжким фінансовим становищем, та Позивач не заперечує проти задоволення клопотання Відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка заявлена до стягнення 1 029,62 грн. на 90% від заявленої суми, що становить 102,96 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. В той же час, з наданої Позивачем картки рахунку (3613) Відповідача, останній 21.01.2016 перерахував Позивачу суму судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50074, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 5 779,29 грн. основного боргу; 332,87 грн. 3% річних; 102,96 грн. пені.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.01.2016.

Суддя ОСОБА_4