номер провадження справи 2/115/14-34/13/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.2016 Справа № 905/1980/14-908/5198/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Яровенко Г.В.

За участю представників сторін: від позивача (скаржника) ОСОБА_1, довіреність № 18-09/234-Д від 18.03.2015 р.; від відповідача - не зявився; від третьої особи - не зявився; від ВДВС - не зявився.

Розглянув в судовому засіданні скаргу Державного підприємства Вугілля України вих. № 19.11.15/1-10 від 19.11.2015 р. на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 27.03.2015 р. по справі № 905/1980/14-908/5198/14,

за позовом: Державного підприємства Вугілля України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 4);

до відповідача: Державного підприємства Шахтарськантрацит (86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, електронна адреса: );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Центренерго (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 1)

про стягнення 15221,64 грн.

за участю: Відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області (84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32).

ВСТАНОВИВ:

30.11.2015р. до суду від Державного підприємства Вугілля України надійшла скарга за вих. № 19.11.15/1-10 від 19.11.2015р. на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р., в якій скаржник просить:

1) визнати незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015р. з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 27.03.2015р. по справі № 905/1980/14-908/5198/14;

2) визнати недійсною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015р. з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 27.03.2015р. по справі № 905/1980/14-908/5198/14;

3) зобов'язати в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню рішення господарського суду Запорізької області від 11.03.2015р. по виконавчому листу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.12.2015р. скарга прийнята до розгляду, призначено її до розгляду в засіданні господарського суду на 14.12.2015р.

Ухвалою суду від 14.12.2015р. розгляд скарги відкладений на 27.01.2016р.

За клопотанням представника позивача розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Заявлену скаргу ДП Вугілля України мотивує наступним. 01.10.2015р. стягувачем (скаржником) на адресу ВДВС Шахтарського МУЮ Донецької області було направлено заяву про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 11.03.2015р. за наказом № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.15р. Однак, відділом ДВС, наказ господарського суду № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.15р. до виконання прийнято не було, винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015р. На думку скаржника, вказана постанова винесена ВДВС Шахтарського МУЮ Донецької області з порушенням вимог чинного законодавства та є незаконною. Так, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015р. прийнята в порядку п. 8 ч.1 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження, відповідно до якого, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших (аніж визначені ч. 1 цієї статті), передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. З оскаржуваної постанови вбачається, що такими обставинами орган ДВС вважає: знаходження боржника на території АТО де проведення виконавчих дій неможливе. Однак, таке твердження виконавчої служби є абсолютно необґрунтованим та безпідставним, оскільки обставини, про які зазначає виконавча служба у постанові від 22.10.2015р. не визначені чинним законодавством, як такі, що можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Відповідно до положень ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", саме виконавче провадження визначається, як завершальна стадія судового провадження. У пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004р.). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, заявлені у скарзі, просить її задовольнити.

Представник ДП Шахтарськантрацит, відповідача у справі, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, правову позицію стосовно заявленої скарги не висловив. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.01.2016р. місцезнаходженням відповідача є: 86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20.

Представник ПАТ Центренерго, 3-ї особи у справі, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, правову позицію стосовно заявленої скарги не висловив.

Відділ державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області надіслав на адресу суду заперечення на скаргу за вих. №1584/вих.3092, №1585/вих.3090, № 1585/ від 10.12.2015р., в яких зазначив, що при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.10.2015р. державний виконавець дотримувався вимог ЗУ Про виконавче провадження , зокрема ч. 1 ст. 6, ст. 11, п.п. 1 п. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 26, ст. 31, керувався положеннями ЗУ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, Розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014р., ЗУ Про боротьбу з тероризмом, Постанови Верховної Ради України № 462-VIII від 21.05.2015р., Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначив, що проведення антитерористичної операції на території Донецької області (місцезнаходження боржника) та вихід території м. Донецька з-під контролю державної влади України унеможливлює здійснення виконавчих дій (стадій виконавчого провадження), як то: відкриття виконавчого провадження, підготовки до примусового виконання, вжиття заходів примусового виконання рішення і відповідно закінчення виконавчого провадження. Розпорядженням КМУ від 07.11.2014р. №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в тому числі м. Шахтарськ. У зв'язку з вищевикладеним та наявності загрози життю та здоров'ю державному виконавцю, виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Внаслідок припинення приймання ДППЗ Укрпошта поштових відправлень на/з територій Донецької та Луганської областей, навіть перша стадія виконавчого провадження його відкриття державним виконавцем із дотриманням вимог ЗУ Про виконавче провадження не може бути вчинена, внаслідок неможливості надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Враховуючи місце виконання рішення, дії по виконавчих провадженнях з обєктивних причин на даний час не можуть бути здійснені.

У судове засідання представник ВДВС не зявився.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши представлені матеріали, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.03.2015р. по справі № 905/1980/14-908/5198/14 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства Шахтарськантрацит на користь Державного підприємства Вугілля України суму збитків в розмірі 15221,64 грн. та суму 1827 грн. судового збору.

27.03.2015р. господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ про примусове стягнення.

22.10.2015р. в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р., на підставі п. 8 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження (наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).

У зазначеній постанові державний виконавець посилається на те, що боржник знаходиться за адресою: Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій. Законами України Про боротьбу з тероризмом, Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та ін. визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. 07.11.2014р. розпорядженням КМУ № 1085-р було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Враховуючи вищевикладене, проведення виконавчих дій неможливо на території проведення активної фази АТО.

Розглянувши матеріали скарги, оцінивши представлені в її обґрунтування докази, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Процедуру оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби встановлено ст. 121-2 ГПК України та ст. 85 ЗУ Про виконавче провадження.

Так, відповідно до ст. 121-2 ГПК України господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів. Органи державної виконавчої служби здійснюють виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Тобто виконання державним виконавцем обовязків, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім всіх необхідних (можливих) заходів для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки.

Статтею 17 ЗУ Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Питання про порушення виконання (відкриття провадження) вирішує державний виконавець у триденний строк із моменту звернення із заявою про виконання або надходження виконавчого документу від суду. При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання боржником рішення суду; попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних із провадженням виконавчих дій; за заявою стягувача державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження, одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника.

Підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) - це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням. Як правило, обов'язковою ознакою стадії (етапу) примусового виконання рішення є його оплата, що її покладено на боржника як особу, що зобов'язана за виконавчим документом вчинити певну дію або утриматися від її вчинення.

Закінчення виконавчого провадження - це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом. Підстави закінчення виконавчого провадження визначено у ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Закон України Про виконавче провадження зобовязує державного виконавця вчиняти виконавчі дії у певній послідовності для задоволення вимог стягувача та дотримання прав боржника, тобто, виконавче провадження має послідовні стадії виконання виконавчого документу, а тому порушення цього порядку не буде відповідати вимогам чинного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, боржник Державне підприємство Шахтарськантрацит зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій.

Відповідно до даних єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 27.01.2016р. боржник перереєстрований не був.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 25 ЗУ Про виконавче провадження на державного виконавця покладений обовязок прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 коментованої статті, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 31 ЗУ Про виконавче провадження встановлений порядок надсилання документів виконавчого провадження. Так, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наведеного слідує, що навіть перша стадія виконавчого провадження його відкриття, державним виконавцем із дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження не може бути вчинена, внаслідок неможливості надіслання боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, для можливості проведення виконавчих дій за місцем знаходженням постійно діючого органу юридичної особи або її майна, виявлення рахунків, вкладів, цінних паперів тощо також має бути відкрите виконавче провадження, що передбачено ст. 20 Закону України Про виконавче провадження.

Зазначене вище, спростовує твердження скаржника, щодо незаконності дій державного виконавця при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р., оскільки у ВДВС немає можливості відкрити виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічні висновки викладені в постановах Вищого господарського суду України № 908/476/15-г від 10.11.2015р. та Донецького апеляційного господарського суду № 908/5645/14 від 23.11.2015р. та № 905/3680/14 від 12.10.2015р.

Таким чином, суд дійшов висновку що скарга ДП Вугілля України на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р. задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 р. № 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Державного підприємства Вугілля України на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/1980/14-908/5198/14 від 27.03.2015р. - відмовити.

Ухвала набирає чинності з дати її прийняття.

Суддя А.О. Науменко