ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа № 909/948/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П. Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради б/н від 09.10.2015 року

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року

у справі № 909/948/15

за позовом: Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Фінансове управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року у справі № 909/948/15 (суддя Малєєва О.В.) в позові Фінансового управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подало апеляційну скаргу б/н від 09.10.2015 року, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що ухилення ПП ОСОБА_1 від укладення договору пайової участі до прийняття обєкту будівництва до експлуатації є порушенням зобовязання, яке прямо передбачене чинним законодавством.

Відповідачем та третьою особою не було подано відзиву на апеляційну скаргу.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року було змінено склад колегії суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №2-15/285 від 12.06.2015 позивач направив відповідачеві пропозицію про укладення договору про пайову участь з двома примірниками проекту договору, додатком якого є розрахунок розміру пайової участі. У вказаному листі позивач посилається на обов'язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору, що передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 1.2 Положення «Про пайову участь замовників у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста». Проект договору підписаний позивачем та третьою особою. Направлення даної пропозиції про укладення договору підтверджується поштовою квитанцією №506 від 12.06.2015 р. Відповідач відповідь на дану пропозицію не надав, договір не підписав.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за №ІФ27 від 19.12.2014, будівництво об'єкта - багатоповерхового житлового будинку по вул. Кривоноса, 5А в м. Івано-Франківську є завершеним, а об'єкт готовим до експлуатації.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Згідно з ч. 3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 40 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Аналогічні вимоги закріплені в Положенні про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затвердженому рішення Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 року № 1231-38, а саме в пунктах 3.1., 7.3.

На підставі наведених нормативно-правових актів позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти спірний договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Судом встановлено, що закінчений будівництвом об'єкт відповідача (будівництво багатоповерхового житлового будинку на вул. Кривоноса5 в м. Івано-Франківську) було прийнято в експлуатацію на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 19.12.2014 року № ІФ 27.

Беручи до уваги викладене вище, а також враховуючи приписи ч.9 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, в редакції, запропонованій позивачем, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію є безпідставним не ґрунтується на нормах чинного законодавства, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої ухиленням відповідача від укладення договору, передбаченого ч.9 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності". Дана правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду від 20.01.2015 року у справі № 909/605/14.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2015 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_2