РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа №910/32272/15

За позовом Київської міської клінічної лікарні №6
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс"
про стягнення заборгованості

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Гришаєнко І.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Київська міська клінічна лікарня №6 (надалі по тексту - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості, з якої: 14070,30 грн. основного боргу, 1037,10 грн. 3% річних та 10433,88 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання медичної допомоги застрахованим особам №1397 від 10.04.2014, в частині здійснення оплати за надані медичні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 порушено провадження у справі №910/32272/15 та призначено до розгляду на 25.01.2016.

22.01.2016 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також заяву про зменшення ціни позову, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 14070,30 грн. основного боргу, 1037,10 грн. 3% річних, 10433,88 грн. інфляційних втрат, а також додатково 1084,02 грн. пені.

Розглянувши в судовому засіданні 25.01.2016 заяву позивача про зменшення ціни позову, суд зазначає наступне.

Частина 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

В даному випадку, фактично йдеться про подання іншого позову про стягнення 1084,02 грн. пені на підставі ст. 231 Господарського кодексу України, що в межах вже порушеного провадження у справі не допускається.

З урахуванням викладеного, суд не приймає до розгляду заяву позивача про зменшення ціни позову, у зв'язку з чим справа розглядається в редакції первісно заявлених позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні 25.01.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.01.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.04.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс" (асистант, сторона-1) та Київською міською клінічною лікарнею №6 (ЛПЗ, сторона-2) укладено Договір про надання медичної допомоги застрахованим особам №1397 (надалі - договір), предметом якого є надання стороною-2 медичних послуг клієнтам асистанта, при настанні страхового випадку.

За умовами п. 1.2. договору медичні послуги, які надає сторона-2 для клієнтів асистанта відповідно до цього договору, оплачуються асистантом (згідно з договорами з страхувальниками).

Відповідно до п. 2.2.1. договору сторона-2 зобов'язується провести обслуговування клієнтів асистанта, згідно з телефонограмою лікаря-координатора асистанта. При прийомі клієнтів асистанта застосувати форми медичної документації і звітність, встановлені Міністерством охорони здоров'я України. Надавати по запиту асистанта інформацію і документи про характер захворювання, травми, іншого збитку для здоров'я клієнта асистанта, а також обставин, при яких клієнт асистанта потрапив до ЛПЗ.

Пунктом 3.1.1. договору сторони погодили, що сторона-2 зобов'язується надавати клієнтам асистанта своєчасні і якісні медичні послуги в об'ємі, можливому для ЛПЗ, узгодженому, узгодженому в Додатку №1 (прейскурант) у відповідності зі стандартами якості лікувально-діагностичного процесу, діючими в системі Охорони здоров'я України. Лікар має право самостійно визначити об'єм необхідних консультацій фахівців та об'єм лікування тільки у разі надання невідкладної медичної допомоги та в ситуаціях, пов'язаних із загрозою життя клієнта асистанта. У випадках, що вимагають великого об'єму діагностичних і лікувальних процедур, сторона-2 зобов'язується погоджувати свої дії в кожному конкретному випадку з лікарем-координатором центрального диспетчерського пункту асистанта по цілодобових телефонах, вказаних вище.

Згідно з п. 3.6.2. договору асистант зобов'язується забезпечити покриття витрат сторони-2, пов'язаних з наданням медичних послуг клієнтам асистанта згідно з тарифами, приведеними в Додатку № 1 до даного договору і відповідно до умов цього договору.

Сторона-2 веде облік звертань клієнтів асистанта і фактично наданих медичних послуг за узгодженою формою звіту (Додаток №2 до договору). Щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, сторона-2 надає асистанту звіти про об'єм медичних послуг, які були надані клієнтам асистанта в звітному місяці відповідно до цього договору (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Як передбачено в п.п. 6.1., 6.4. договору, вартість медичних послуг узгоджується сторонами в окремому прейскуранті, який додається до цього договору і є його невід'ємною частиною (Додаток №1 до договору). Асистант сплачує вартість медичних послуг протягом 15 робочих днів з дати отримання асистантом виставленого стороною-2 відповідного рахунку-фактури, підкріпленого відповідним чином оформленого звіту про надані медичні послуги, а також сертифікатів по кожному клієнту асистанта, яким надавались вказані медичні послуги.

На виконання умов даного договору, позивач протягом серпня 2012 року - квітня 2014 року надав клієнтам асистанта медичні послуги на загальну суму 14070,30 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актами виконаних робіт: №3 від 10.07.2012 на суму 1754,64 грн.; №4 від 20.08.2012 на суму 1598,10 грн.; №5 від 20.08.2012 на суму 2005,44 грн.; б/н від 22.11.2012 на суму 1331,75 грн.; б/н від 25.06.2013 на суму 103,35 грн.; б/н від 31.07.2013 на суму 1974,95 грн.; б/н від 30.12.2013 на суму 3420,00 грн.; б/н від 15.04.2014 на суму 1882,07 грн.

Крім того, позивачем виставлено відповідачу наступні рахунки на оплату медичних послуг: №295 від 09.08.2012 на суму 1754,64 грн.; №306 від 31.08.2012 на суму 2005,44 грн.; №307 від 31.08.2012 на суму 1598,10 грн.; №370 від 22.11.2012 на суму 1331,75 грн.; №324 від 25.06.2013 на суму 103,35 грн.; №372 від 31.07.2013 на суму 1974,95 грн.; №663 від 30.12.2013 на суму 3420,00 грн.; №293 від 15.04.2014 на суму 1882,07 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором про надання медичної допомоги застрахованим особам №1397 від 10.04.2014 свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання медичних послуг.

Втім відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату послуг не здійснив, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс" виникла заборгованість перед позивачем в сумі 14070,30 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2015, який підписаний представниками обох сторін без заперечень.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в п. 6.4. договору погодили, що асистант сплачує вартість медичних послуг протягом 15 робочих днів з дати отримання асистантом виставленого стороною-2 відповідного рахунку-фактури, підкріпленого відповідним чином оформленого звіту про надані медичні послуги, а також сертифікатів по кожному клієнту асистанта, яким надавались вказані медичні послуги.

Оскільки передбачені в п. 6.4. договору документи направлялися позивачем відповідачу простими листами, то суд виходить з того, що згідно з Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.12.2007 №1149, а також Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, вищевказані документи були отримані ТОВ "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс" у наступні дати:

- рахунок №295 на суму 1754,64 грн. отримано 13.08.2012;

- рахунок №306 на суму 2005,44 грн. отримано 03.09.2012;

- рахунок №307 на суму 1598,10 грн. отримано 03.09.2012;

- рахунок №370 на суму 1331,75 грн. отримано 25.11.2012;

- рахунок №324 на суму 103,35 грн. отримано 29.06.2013;

- рахунок №372 на суму 1974,95 грн. отримано 09.08.2013;

- рахунок №663 на суму 3420,00 грн. отримано 30.12.2013;

- рахунок №293 на суму 1882,07 грн. отримано 18.04.2014.

Таким чином, враховуючи положення п. 6.4. договору, ч. 3 ст. 67 Кодексу законів про працю України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року №920-р «Про перенесення робочих днів у 2014 році», відповідач мав здійснити оплату медичних послуг у наступні строки:

- рахунок №295 на суму 1754,64 грн. в строк до 04.09.2012 включно;

- рахунок №306 на суму 2005,44 грн. в строк до 24.09.2012 включно;

- рахунок №307 на суму 1598,10 грн. в строк до 24.09.2012 включно;

- рахунок №370 на суму 1331,75 грн. в строк до 14.12.2012 включно;

- рахунок №324 на суму 103,35 грн. в строк до 19.07.2013 включно;

- рахунок №372 на суму 1974,95 грн. в строк до 02.09.2013 включно;

- рахунок №663 на суму 3420,00 грн. в строк до 25.01.2014 включно;

- рахунок №293 на суму 1882,07 грн. в строк до 15.05.2014 включно.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем медичних послуг клієнтам асистанта та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 14070,30 грн.

Оскільки статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення оплати наданих послуг 3% річних у розмірі 1037,10 грн. за період з 02.09.2012 по 15.11.2015 та інфляційні втрати в розмірі 10433,88 грн. за період з вересня 2012 року по жовтень 2015 року.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він є невірним, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду заборгованості.

За розрахунком суду, розмір 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача становить 1031,48 грн., а розмір інфляційних втрат - 10235,12 грн., тоді як в іншій частині позовних вимог Київській міській клінічній лікарні №6 належить відмовити.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити надані послуги в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асістанський центр "ЕЛ.АЙ.СІ. Асістанс" (01023, м. Київ, вулиця Л.Первомайського, будинок 11; ) на користь Київської міської клінічної лікарні №6 (03680, м. Київ, проспект Комарова, будинок 3; ) 14070 (чотирнадцять тисяч сімдесят) гривень 30 копійок основного боргу, 1031 (одну тисячу тридцять одну) гривню 48 копійок 3% річних, 10235 (десять тисяч двісті тридцять п'ять) гривень 12 копійок інфляційних втрат та 1208 (одну тисячу двісті вісім) гривень 25 копійок витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 01.02.16

Суддя О.А. Грєхова