ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"19" січня 2016 р. Справа № 911/4798/15

За позовом публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Київської обласної філії публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ

до Управління праці та соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації, Київська обл., м. Яготин

про стягнення 7748,24 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_1, довіреність №2044 від 28.12.2015,

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Київської обласної філії публічного акціонерного товариства Укртелеком (далі - Позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації (далі - Відповідач) про стягнення 7748,24 грн, з яких 4807,09 грн основного боргу, 413,56 грн пені, 65,40 грн 3% річних та 2462,19 грн інфляційних втрат.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем строків оплати телекомунікаційних послуг за Договором про надання телекомунікаційних послуг №700071000 від 01.01.2010 (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2015 порушено провадження у справі №911/4798/15 та призначено її до розгляду на 24.11.2015 о 10:40 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.11.2015 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду спору у справі №911/4798/15 за клопотанням Позивача б/№ від 24.11.2015 (вх. суду №28081/15 від 24.11.2015) продовжено по 19.01.2016, розгляд справи відкладено на 12.01.2016.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Відповідачем подано клопотання №03.01/3611 від 03.12.2015 (вх. суду №29159/15 від 07.12.2015), в якому останній визнає позовні вимоги та просить суд про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.01.2016 на підставі п.3 ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 19.01.2016.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем на підставі ст.22 Господарського процесуального кодексу України у звязку з частковим погашенням Відповідачем основного боргу подано пояснення №15-32С000- від 18.01.2016 (за вх. суду №972/16 від 18.01.2016), що фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду і відповідно до якої до стягнення з Відповідача заявлено 4456,08 грн основного боргу, 413,56 грн пені, 65,40 грн 3% річних та 2462,19 грн інфляційних втрат. Отже, нова ціна позову становить 7397,23 грн.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка Відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та врахувавши пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між публічним акціонерним товариством Укртелеком в особі Київської обласної філії ПАТ Укртелеком (Позивачем) та Управлінням праці та соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації (Відповідачем) укладено Договір про надання телекомунікаційних послуг №700071000 від 01.01.2010 (далі Договір).

Згідно з п.п.1.1., 2.1. Договору Укртелеком (Позивач) відповідно до умов Договору зобовязується надавати Абоненту (Відповідачу) загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно з переліком та в обсягах, замовлених Абонентом (далі послуги), а Абонент (Відповідач) зобовязується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього Договору. Перелік замовлених Абонентом послуг, зазначено у Додатку 1 до цього Договору.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили систему розрахунків, що застосовується Укртелекомом - з надсиланням рахунків.

Відповідно до п.п.4.5., 4.6. Договору порядок оплати наданих послуг - в кредит. Система оплати наданих послуг місцевого телефонного звязку, яка застосовується Укртелекомом - абонентна система без почасового обліку телефонних розмов.

Як зазначається в п.п.4.11, 4.15. Договору Розрахунковий період становить один календарний місяць. Оплата рахунку за отримані послуги проводиться Абонентом в термін не пізніше 20-го числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати.

Cудом досліджено, що на виконання умов Договору Позивач за період з вересня 2014 року по липень 2015 року включно надав Відповідачу послуги в сумі 4807,09 грн, що підтверджується рахунками-актами №071000.09.2014 за вересень 2014 року, №071000.10.2014 за жовтень 2014 року, №071000.11.2014 за листопад 2014 року, №071000.12.2014 за грудень 2014 року, №071000.1.2015 за січень 2015 року, №071000.2.2015 за лютий 2015 року, №071000.3.2015 за березень 2015 року, №071000.4.2015 за квітень 2015 року, №071000.5.2015 за травень 2015 року, №071000.6.2015 за липень 2015 року, копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.5 ч.1 ст.33 Закону України Про телекомунікації споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Враховуючи що Відповідач в обумовлений Договором строк оплату наданих телекомунікаційнійних послуг не здійснив, станом на день подачі позову основна заборгованість складала заявлений розмір та визнана Відповідачем, суд зазначає, що Позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення з Відповідача 4807,09 грн основного боргу.

Однак, як встановлено судом, під час здійснення провадження у справі Відповідачем добровільно частково сплачено основний борг, що вбачається з пояснень Позивача №15-32С000- від 18.01.2016 (за вх. суду №972/16 від 18.01.2016) та не заперечено Відповідачем, у звязку з чим Позивачем зменшено позовні вимоги і заявлено до стягнення з Відповідача 4556,08 грн основного боргу.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п.17 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006 №01-8/2351 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року» та у пункті 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 №01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року», в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір; факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи; при цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

За таких обставин, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 4556,08 грн основного боргу є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою, Відповідачем не запереченою, а отже, такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором Позивач заявляє до стягнення з Відповідача 413,56 грн пені, 65,40 грн 3% річних та 2462,19 грн інфляційних втрат.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України Про телекомунікації встановлено, що у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати наданих Укртелекомом (Позивачем) послуг Абонент сплачує пеню, яка обчислюється залежно від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення оплати.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пеня та 3% річних нараховані Позивачем за загальний період прострочки з 21.10.2014 по 01.09.2015, а інфляційні втрати за загальний період прострочки з вересня 2014 по липень 2015, на суми фактичної заборгованості згідно спірних розрахунків-актів, що існували в заявлений період.

Оскільки наведені в розрахунках Позивача нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідають вимогам чинного законодавства, Відповідачем не спростовані, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 378,54 грн пені, 181,90 грн 3% річних та 254,66 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 4556,08 грн основного боргу 413,56 грн пені, 65,40 грн 3% річних та 2462,19 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем визнаними та такими, що підлягають задоволенню.

Як зазначається в абз.5 п.4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" є підставою для повернення відповідної суми судового збору; що ж до інших судових витрат, то в такому разі вони у відповідній частині покладаються на позивача. Якщо ж таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису частини другої статті 49 ГПК може бути покладений на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених Позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на Відповідача у розмірі 1218,00 грн, встановленому підпунктом 1 п.2 ч.2 ст.4 ст.Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду такої позовної заяви.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації (07700, Київська обл., Яготинський р-н, м. Яготин, вул. Пирятинська, буд.1, код 03193608) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, Шевченківський р-н, бул. ОСОБА_2, буд. 18, код 21560766) в особі Київської обласної філії публічного акціонерного товариства Укртелеком (03141, м. Київ, вул. Соломянська, 34-А, код 01184901) 4556,08 грн (чотири тисячі пятсот пятдесят шість гривень вісім копійок) основного боргу, 413,56 грн (чотириста тринадцять гривень пятдесят шість копійок) пені, 65,40 грн (шістдесят пять гривень сорок копійок) 3% річних, 2462,19 грн (дві тисячі чотириста шістдесят дві гривні девятнадцять копійок) інфляційних втрат та 1218,00 грн (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01 лютого 2016 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.