РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016Справа №910/30927/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця»
простягнення 657607 грн. 40 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кравченко Т.Т. - представник за довіреністю б/н від 01.12.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» про стягнення 656615 грн. 99 коп., з яких 523000 грн. 00 коп. основного боргу, 126461 грн. 84 коп. пені та 7154 грн. 15 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 не у повному обсязі оплатив поставлений позивачем товар за період з 26.03.2015 по 10.07.2015, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 523000 грн. 00 коп. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати поставленого позивачем товару, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 126461 грн. 84 коп. та 3 % річних у розмірі 7154 грн. 15 коп. за загальний період нарахування з 16.04.2015 по 25.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30927/15 та розгляд справи призначено на 25.12.2015.

24.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що умови укладеного між сторонами Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 суперечать статтям 316, 317, 319, 320 Цивільного кодексу України, адже обмежують права відповідача розпоряджатися отриманим за договором товаром у власній підприємницькій діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 29.01.2016.

04.01.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 523000 грн. 00 коп. основного боргу, 127453 грн. 25 коп. пені та 7154 грн. 15 коп. 3% річних, що разом становить 657607 грн. 40 коп.

04.01.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких фінансових установах, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця», які будуть виявлені в межах ціни позову 657607 грн. 40 коп.

У судовому засіданні 29.01.2016, розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, суд прийняв її до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Нормами частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до положень пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи, що заява позивача про збільшення позовних вимог підписана представником позивача, який відповідно до довіреності не обмежений у праві збільшувати розмір позовних вимог, позивачем надані докази направлення заяви про збільшення позовних вимог відповідачу та сума сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви є достатньою для збільшення розміру позовних вимог, суд приймає заяву позивача про збільшення позовних вимог, як збільшення позовних вимог в частині пені і розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 у загальному розмірі 657607 грн. 40 коп., з яких 523000 грн. 00 коп. основного боргу, 127453 грн. 25 коп. пені та 7154 грн. 15 коп. 3% річних.

Розглянувши у судовому засіданні 29.01.2016 заяву позивача про забезпечення позову, суд відмовив в його задоволенні у зв'язку з необгрунтованості.

Так, відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

У відповідності до п. 1 Постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3 вищевказаної постанови, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позову не обґрунтував, доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суду не надав, а також нічим не підтвердив припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник позивача у судовому засіданні 29.01.2016 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по справі, позовні вимоги в редакції заяви про збільшення позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засіданні 29.01.2016 не з'явився, про припини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 279.

У судовому засіданні 29.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 10/03/15, відповідно до умов якого продавець бере на себе зобов'язання передати покупцю товар (ліки, інші вироби медичного призначення), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах даного договору. Товар передається покупцеві з метою використання його для власних потреб (без мети подальшого збуту).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 кількість та перелік товарів (ліків, інших виробів медичного призначення) узгоджується між продавцем та покупцем заздалегідь шляхом передачі покупцем продавцю заявки на поставку товарів.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 прийом-здача товару здійснюється за місцезнаходженням продавця уповноваженими на те представниками обох сторін за накладними на протязі трьох робочих днів з дати подання заявки покупцем.

Відповідно до п. 2.4 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 загальна вартість товару вказується у накладних, які підписуються сторонами.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 ціна на товар формується на дату поставки товару та зазначається в накладній з націнкою 13% від роздрібної ціни, що є додатком до даного договору.

Згідно з п. 3.2 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 20 робочих днів з моменту отримання товару.

Згідно з п. 4.2 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобов'язань сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що за період з 26.03.2015 по 10.07.2015 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 615436 грн. 72 коп., що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви належним чином засвідченими копіями видаткових накладних (накладні підписані та скріплені печатками уповноваженими представниками сторін) № 56/79 від 26.03.2015 на суму 6608 грн. 63 коп., № 57/80 від 26.03.2015 на суму 7849 грн. 95 коп., № 58/81 від 26.03.2015 на суму 8766 грн. 42 коп., № 59/82 від 26.03.2015 на суму 10186 грн. 26 коп., № 60/83 від 26.03.2015 на суму 7743 грн. 37 коп., № 61/84 від 26.03.2015 на суму 4759 грн. 56 коп., № 62/85 від 26.03.2015 на суму 15197 грн. 58 коп., № 63/86 від 26.03.2015 на суму 2544 грн. 00 коп., № 64/87 від 26.03.2015 на суму 9173 грн. 13 коп., № 65/88 від 26.03.2015 на суму 13411 грн. 71 коп., № 66/89 від 26.03.2015 на суму 1048 грн. 47 коп., № 67/90 від 26.03.2015 на суму 6893 грн. 80 коп., № 68/91 від 26.03.2015 на суму 5391 грн. 88 коп., № 69/92 від 26.03.2015 на суму 13878 грн. 01 коп., № 70/93 від 26.03.2015 на суму 6750 грн. 58 коп., № 71/94 від 26.03.2015 на суму 6062 грн. 04 коп., № 72/95 від 26.03.2015 на суму 4060 грн. 82 коп., № 73/96 від 26.03.2015 на суму 2101 грн. 95 коп., № 74/97 від 26.03.2015 на суму 1775 грн. 60 коп., № 75/98 від 26.03.2015 на суму 5252 грн. 61 коп., № 76/99 від 26.03.2015 на суму 309 грн. 00 коп., № 21/40 від 24.04.2015 на суму 435 грн. 69 коп., № 22/41 від 24.04.2015 на суму 4324 грн. 43 коп., № 23/42 від 24.04.2015 на суму 368 грн. 64 коп., № 24/43 від 24.04.2015 на суму 7452 грн. 70 коп., № 25/44 від 24.04.2015 на суму 23293 грн. 39 коп., № 26/45 від 24.04.2015 на суму 439 грн. 19 коп., № 27/46 від 24.04.2015 на суму 10743 грн. 17 коп., № 29/48 від 29.04.2015 на суму 1131 грн. 72 коп., № 30/49 від 29.04.2015 на суму 6524 грн. 98 коп., № 31/50 від 29.04.2015 на суму 23381 грн. 25 коп., № 4н4 від 08.05.2015 на суму 6712 грн. 36 коп., № 5н5 від 08.05.2015 на суму 82 грн. 02 коп., № 6н6 від 08.05.2015 на суму 6969 грн. 65 коп., № 7н7 від 08.05.2015 на суму 4695 грн. 36 коп., № 8н8 від 08.05.2015 на суму 7930 грн. 31 коп., № 9н9 від 08.05.2015 на суму 13127 грн. 46 коп., № 10н10 від 08.05.2015 на суму 167 грн. 33 коп., № 11н11 від 08.05.2015 на суму 5413 грн. 01 коп., № 13н13 від 12.05.2015 на суму 82 грн. 02 коп., № 14н14 від 12.05.2015 на суму 10813 грн. 73 коп., № 22н22 від 14.05.2015 на суму 4007 грн. 28 коп., № 23н23 від 14.05.2015 на суму 122 грн. 50 коп., № 24н24 від 14.05.2015 на суму 1686 грн. 30 коп., № 25н25 від 14.05.2015 на суму 10408 грн. 36 коп., № 26н26 від 14.05.2015 на суму 1799 грн. 03 коп., № 34н45 від 21.05.2015 на суму 728 грн. 21 коп., № 35н46 від 21.05.2015 на суму 2433 грн. 45 коп., № 36н47 від 21.05.2015 на суму 20900 грн. 21 коп., № 37н48 від 21.05.2015 на суму 9164 грн. 01 коп., № 38н49 від 21.05.2015 на суму 368 грн. 64 коп., № 39н50 від 21.05.2015 на суму 1389 грн. 93 коп., № 40н51 від 21.05.2015 на суму 175 грн. 00 коп., № 41н52 від 21.05.2015 на суму 1625 грн. 48 коп., № 42н53 від 21.05.2015 на суму 6427 грн. 11 коп., № 43н54 від 21.05.2015 на суму 5166 грн. 29 коп., № 46н58 від 28.05.2015 на суму 2605 грн. 86 коп., № 27н59 від 28.05.2015 на суму 12673 грн. 68 коп., № 48н60 від 28.05.2015 на суму 8344 грн. 41 коп., № 49н61 від 28.05.2015 на суму 205 грн. 94 коп., № 50н62 від 28.05.2015 на суму 870 грн. 50 коп., № 51н63 від 28.05.2015 на суму 15863 грн. 86 коп., № 52н64 від 28.05.2015 на суму 639 грн. 66 коп., № 53н65 від 28.05.2015 на суму 19370 грн. 13 коп., № 56н1 від 03.06.2015 на суму 12427 грн. 40 коп., № 65н10 від 05.06.2015 на суму 508 грн. 40 коп., № 66н11 від 05.06.2015 на суму 11253 грн. 69 коп., № 67н12 від 05.06.2015 на суму 6806 грн. 06 коп., № 68н13 від 05.06.2015 на суму 896 грн. 53 коп., № 69н14 від 05.06.2015 на суму 14000 грн. 55 коп., № 70н15 від 05.06.2015 на суму 494 грн. 15 коп., № 75н20 від 09.06.2015 на суму 3642 грн. 56 коп., № 76н21 від 09.06.2015 на суму 3500 грн. 10 коп., № 77н22 від 09.06.2015 на суму 7049 грн. 89 коп., № 78н23 від 09.06.2015 на суму 934 грн. 57 коп., № 79н24 від 09.06.2015 на суму 446 грн. 24 коп., № 80н25 від 09.06.2015 на суму 18191 грн. 76 коп., № 81н26 від 09.06.2015 на суму 1253 грн. 50 коп., № 82н27 від 09.06.2015 на суму 7852 грн. 75 коп., № 83н28 від 09.06.2015 на суму 13303 грн. 05 коп., № 88н35 від 15.06.2015 на суму 3793 грн. 73 коп., № 89н36 від 15.06.2015 на суму 66 грн. 42 коп., № 90н37 від 15.06.2015 на суму 10540 грн. 75 коп., № 91н37 від 15.06.2015 на суму 3339 грн. 02 коп., № 92н39 від 15.06.2015 на суму 4589 грн. 36 коп., № 93н40 від 15.06.2015 на суму 10947 грн. 20 коп., № 94н41 від 15.06.2015 на суму 213 грн. 96 коп., № 108н70 від 23.06.2015 на суму 2540 грн. 62 коп., № 109н71 від 23.06.2015 на суму 8572 грн. 68 коп., № 110н72 від 23.06.2015 на суму 68 грн. 21 коп., № 111н73 від 23.06.2015 на суму 1464 грн. 88 коп., № 112н74 від 23.06.2015 на суму 4612 грн. 81 коп., № 113н75 від 23.06.2015 на суму 1444 грн. 67 коп., № 119н81 від 30.06.2015 на суму 90 грн. 48 коп., № 120н82 від 30.06.2015 на суму 12165 грн. 19 коп., № 121н83 від 30.06.2015 на суму 25078 грн. 10 коп., № 129н8 від 10.07.2015 на суму 7322 грн. 03 коп., № 130н9 від 10.07.2015 на суму 7806 грн. 65 коп., № 131н10 від 10.07.2015 на суму 7118 грн. 48 коп., № 132н11 від 10.07.2015 на суму 270 грн. 60 коп.

При цьому, суд зазначає, що умовами Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 сторони не погодили чіткого переліку (найменування, кількості) товару, який продавець повинен поставляти покупцю, однак це не суперечить характеру правовідносин, які скалились між сторонами, оскільки умовами договору сторони погодили невизначену кількість поставок, зазначивши, що кількість та перелік товарів узгоджується сторонами шляхом передачі покупцем продавцю заявки на поставки товару (п. 2.1 договору), а загальна вартість вказується у накладних (п. 2.4 договору).

Суд зазначає, що у вказаних видаткових накладних відсутнє посилання на Договір № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015, однак у судовому засіданні 29.01.2016 представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що поставка товару за Договором № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 відбувалась на підставі заявок, які надавались відповідачем в електронному вигляді (копії декількох заявок долучені позивачем до матеріалів справи 29.01.2016). Крім того, позивач зазначив, що кількість та вартість товару визначалась у видаткових накладних, стягнення за якими є предметом позову.

При цьому, доказів укладення між сторонами іншого договору поставки сторонами суду не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що поставка товару за вищевказаними видатковими накладними була здійснена позивачем саме за Договором № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015.

При цьому, факт, обсяг та вартість поставленого позивачем товару відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувалися, так само як і факт поставки товару саме за Договором № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015.

Крім того, при здійснені часткових оплат у призначенні платежу відповідач посилався саме на Договір № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.2 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 20 робочих днів з моменту отримання товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковими накладними від 26.03.2015 в строк до 24.04.2015 (включно), за видатковими накладними від 24.04.2015 - в строк до 27.05.2015 (включно), за видатковими накладними від 29.04.2015 - в строк до 02.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 08.05.2015 - в строк до 09.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 12.05.2015 - в строк до 10.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 14.06.2015 - в строк до 12.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 21.05.2015 - в строк до 19.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 28.05.2015 - в строк до 26.06.2015 (включно), за видатковими накладними від 03.06.2015 - в строк до 02.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 05.06.2015 - в строк до 06.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 09.06.2015 - в строк до 08.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 15.06.2015 - -в строк до 14.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 23.06.2015 - в строк до 22.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 30.06.2015 - в строк до 28.07.2015 (включно), за видатковими накладними від 10.07.2015 - в строк до 07.08.2015 (включно).

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі оплатив поставлений позивачем товар за вказаними видатковими накладними, сплативши грошові кошти у загальному розмірі 92436 грн. 72 коп., що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 25.12.2015 належним чином засвідченими копіями платіжних доручень.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 523000 грн. 00 коп. (615436 грн. 72 коп. - 92436 грн. 72 коп.).

При цьому, судом встановлено, що відповідач, здійснюючи часткові оплати у призначенні платежу вказував - оплата за медикаменти згідно з Договором № 10/03/15 від 10.03.2015 (відповідно до платіжних доручень, долучених позивачем до матеріалів справи), тобто, відповідач не вказував чітке призначення платежу, а саме не зазначав конкретних реквізитів видаткової накладної, за якою позивачем був поставлений товар, з огляду на що суд вважає правомірним зарахування позивачем здійснених відповідачем оплат в рахунок погашення найдавнішої заборгованості (відповідно до розрахунку позовних вимог), оскільки такий порядок зарахування не суперечить положенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Іншого порядку зарахування сплачених відповідачем грошових коштів сторонами у Договорі № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 не погоджено.

Отже, враховуючи, що позивач зараховував здійснені відповідачем оплати в рахунок погашення найдавнішої заборгованості, суд дійшов висновку, що відповідачем у повному обсязі було оплачено товар, поставлений позивачем за видатковими накладними № 56/79 від 26.03.2015 на суму 6608 грн. 63 коп., № 57/80 від 26.03.2015 на суму 7849 грн. 95 коп., № 58/81 від 26.03.2015 на суму 8766 грн. 42 коп., № 59/82 від 26.03.2015 на суму 10186 грн. 26 коп., № 60/83 від 26.03.2015 на суму 7743 грн. 37 коп., № 61/84 від 26.03.2015 на суму 4759 грн. 56 коп., № 62/85 від 26.03.2015 на суму 15197 грн. 58 коп., № 63/86 від 26.03.2015 на суму 2544 грн. 00 коп., № 64/87 від 26.03.2015 на суму 9173 грн. 13 коп., № 65/88 від 26.03.2015 на суму 13411 грн. 71 коп., № 66/89 від 26.03.2015 на суму 1048 грн. 47 коп., а також відповідачем частково оплачений товар, поставлений за видатковою накладною № 67/90 від 26.03.2015 на суму 6893 грн. 80 коп. (оплата у розмірі 5147 грн. 64 коп.), у зв'язку з чим заборгованість за видатковою накладною № 67/90 від 26.03.2015 становить 1746 грн. 16 коп.

Доказів оплати відповідачем решти товару, поставленого зі всіма іншими видатковими накладними, сторонами суду не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» у розмірі 523000 грн. 00 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 523000 грн. 00 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» суми основного боргу у розмірі 523000 грн.00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що умови укладеного між сторонами Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 суперечать статтям 316, 317, 319, 320 Цивільного кодексу України, адже обмежують права відповідача розпоряджатися отриманим за договором товаром у власній підприємницькій діяльності; знижують цінність товару та унеможливлюють його використання за цільовим призначенням, суд вважає їх необгрунтованими та недоведеними.

Так, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що умови договору обмежили чи унеможливили його право розпоряджатися отриманим у власність від позивача товаром (ліками, іншими виробами медичного призначення) для здійснення підприємницької діяльності.

Суд зазначає, що умова Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 про те, що товар передається покупцеві з метою використання його для власних потреб (без мети подальшого збуту) була погоджена сторонами при укладенні вказаного договору.

Крім того, вказана умова договору не свідчить про те, що відповідач фактично не здійснював збут придбаного у позивача товару. Протилежного відповідачем не доведено.

Так само, відповідачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами, що товар неможливо використовувати за цільовим призначенням, що знижує його цінність.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, є необгрунтованими та безпідставними.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати поставленого позивачем товару, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 127453 грн. 25 коп. (відповідно до заяви про збільшення позовних вимог) за загальний період нарахування з 16.04.2015 по 04.12.2015, щодо кожного простроченого платежу за кожною видатковою накладною окремо.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.1 Договору № 10/03/15 купівлі-продажу від 10.03.2015 у випадку невиконання договірних зобов'язань винна сторона платить іншій стороні штрафні санкції у розмірі облікової ставки НБУ від суми невиконання зобов'язань за кожний день прострочення виконання своїх зобов'язань.

З огляду на те, що штрафні санкції, передбачені п. 5.1 договору, нараховуються за кожний день прострочення виконання зобов'язань, суд дійшов висновку, що сторони погодили відповідальність саме у формі пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки позивачем неправильно визначено початок періоду нарахування пені (неправильно визначено дату виникнення прострочення виконання відповідачем зобов'язання з урахуванням вказівки у п. 3.2 договору, що строк оплати становить протягом 20 робочих днів з моменту отримання товару) та не враховано, що відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили нараховувати пеню у розмірі облікової ставки НБУ, тоді як позивач нараховує пеню виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ (відповідно до розрахунку позовних вимог, долученого до заяви про збільшення позовних вимог).

З огляду на вищевикладене, суд здійснив власний розрахунок пені (виходячи з розміру облікової ставки НБУ та в межах заявленого позивачем строку нарахування):

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 26.03.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
47328.6525.04.2015 - 27.08.201512530%4862,53
47328.6528.08.2015 - 24.09.20152827%980,29
47328.6525.09.2015 - 16.10.20152222%627,59
Всього:6470 грн. 41 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 24.04.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
47057.2228.05.2015 - 27.08.20159230%3558,30
47057.2228.08.2015 - 24.09.20152827%974,66
47057.2225.09.2015 - 29.10.20153522%992,71
47057.2230.10.2015 - 15.11.20151722%482,18
Всього:6007 грн. 85 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 29.04.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
31037.9503.06.2015 - 27.08.20158630%2193,92
31037.9528.08.2015 - 24.09.20152827%619,91
31037.9525.09.2015 - 29.10.20153522%654,77
31037.9530.10.2015 - 19.11.20152122%392,86
Всього:3861 грн. 46 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 08.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
45097.5010.06.2015 - 27.08.20157930%2928,25
45097.5028.08.2015 - 24.09.20152827%934,07
45097.5025.09.2015 - 29.10.20153522%951,37
45097.5030.10.2015 - 29.11.20153122%842,64
Всього:5656 грн. 33 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 12.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
10895.7511.06.2015 - 27.08.20157830%698,52
10895.7528.08.2015 - 24.09.20152827%225,68
10895.7525.09.2015 - 29.10.20153522%229,86
10895.7530.10.2015 - 02.12.20153422%223,29
Всього:1377 грн. 35 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 14.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
18023.4713.06.2015 - 27.08.20157630%1125,85
18023.4728.08.2015 - 24.09.20152827%373,31
18023.4725.09.2015 - 29.10.20153522%380,22
18023.4730.10.2015 - 04.12.20153622%391,08
Всього:2270 грн. 46 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 21.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
48378.3520.06.2015 - 27.08.20156930%2743,65
48378.3528.08.2015 - 24.09.20152827%1002,03
48378.3525.09.2015 - 29.10.20153522%1020,58
48378.3530.10.2015 - 04.12.20153622%1049,74
Всього:5816 грн. 00 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 28.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
60574.0527.06.2015 - 27.08.20156230%3086,79
60574.0528.08.2015 - 24.09.20152827%1254,63
60574.0525.09.2015 - 29.10.20153522%1277,86
60574.0530.10.2015 - 04.12.20153622%1314,37
Всього:6933 грн. 65 коп.

Сума боргу (грн) за видатковою накладною від 03.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
12427.4003.07.2015 - 27.08.20155630%572,00
12427.4028.08.2015 - 24.09.20152827%257,40
12427.4025.09.2015 - 29.10.20153522%262,17
12427.4030.10.2015 - 04.12.20153622%269,66
Всього:1361 грн. 23 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 05.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
33959.3807.07.2015 - 27.08.20155230%1451,41
33959.3828.08.2015 - 24.09.20152827%703,38
33959.3825.09.2015 - 29.10.20153522%716,40
33959.3830.10.2015 - 04.12.20153622%736,87
Всього:3608 грн. 06 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 09.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
56174.4309.07.2015 - 27.08.20155030%2308,54
56174.4328.08.2015 - 24.09.20152827%1163,50
56174.4325.09.2015 - 29.10.20153522%1185,05
56174.4330.10.2015 - 04.12.20153622%1218,91
Всього:5876 грн. 00 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 15.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
33490.4415.07.2015 - 27.08.20154430%1211,16
33490.4428.08.2015 - 24.09.20152827%693,67
33490.4425.09.2015 - 29.10.20153522%706,51
33490.4430.10.2015 - 04.12.20153622%726,70
Всього:3338 грн. 04 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 23.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
18703.8723.07.2015 - 27.08.20153630%553,43
18703.8728.08.2015 - 24.09.20152827%387,40
18703.8725.09.2015 - 29.10.20153522%394,57
18703.8730.10.2015 - 04.12.20153622%405,85
Всього:1741 грн. 25 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 30.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
37333.7729.07.2015 - 27.08.20153030%920,56
37333.7728.08.2015 - 24.09.20152827%773,27
37333.7725.09.2015 - 29.10.20153522%787,59
37333.7730.10.2015 - 04.12.20153622%810,09
Всього:3291 грн. 51 коп.

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 10.07.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені, грн.
22517.7708.08.2015 - 27.08.20152030%370,16
22517.7728.08.2015 - 24.09.20152827%466,40
22517.7725.09.2015 - 29.10.20153522%475,03
22517.7730.10.2015 - 04.12.20153622%488,60
Всього:1800 грн. 19 коп.
Таким чином, обґрунтованим розміром пені, який підлягає стягненню з відповідача є 59409 грн. 79 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» пені у розмірі 127453 грн. 25 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 59409 грн. 79 коп.

Також, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 7154 грн. 15 коп. за загальний період нарахування з 16.04.2015 по 25.11.2015.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки позивачем неправильно визначений початок періоду нарахування 3% річних, тобто неправильно визначено дату виникнення прострочення за кожною видатковою накладною (так, відповідно до п. 3.2 договору, строк оплати становить протягом 20 робочих днів з моменту отримання товару, тоді як позивач здійснює розрахунок з урахуванням календарних днів).

Враховуючи вищевикладене, суд здійснив власний розрахунок 3% річних (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 26.03.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
47328.6525.04.2015 - 25.11.20152153 %836.36

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 24.04.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
47057.2228.05.2015 - 25.11.20151823 %703.92
Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 29.04.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
31037.9503.06.2015 - 25.11.20151763 %448.99

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 08.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
45097.5010.06.2015 - 25.11.20151693 %626.42

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 12.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
10895.7511.06.2015 - 25.11.20151683 %150.45

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 14.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
18023.4713.06.2015 - 25.11.20151663 %245.91

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 21.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
48378.3520.06.2015 - 25.11.20151593 %632.23

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 28.05.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
60574.0527.06.2015 - 25.11.20151523 %756.76

Сума боргу (грн) за видатковою накладною від 03.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
12427.4003.07.2015 - 25.11.20151463 %149.13

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 05.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
33959.3807.07.2015 - 25.11.20151423 %396.35

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 09.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
56174.4309.07.2015 - 25.11.20151403 %646.39

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 15.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
33490.4415.07.2015 - 25.11.20151343 %368.85

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 23.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
18703.8723.07.2015 - 25.11.20151263 %193.70

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 30.06.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
37333.7729.07.2015 - 25.11.20151203 %368.22

Сума боргу (грн) за видатковими накладними від 10.07.2015Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
22517.7708.08.2015 - 25.11.20151103 %203.59
Таким чином, обґрунтованим розміром 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача є 6727 грн. 27 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» 3% річних у розмірі 7154 грн. 15 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 6727 грн. 27 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 9869 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1829 від 27.11.2015.

Водночас, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону станом на дату подання позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при зверненні позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 656615 грн. 99 коп., позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 9849 грн. 24 коп., тобто, позивачем переплачено судовий збір у розмірі 20 грн. 31 коп.

При цьому, позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом, у зв'язку з чим дана справа розглядається з новою ціною позову - 657607 грн. 40 коп., з огляду на що розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем (враховуючи збільшення розміру позовних вимог) становить 9864 грн. 11 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем переплачено судовий збір у розмірі 5 грн. 44 коп.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Станом на 29.01.2016 позивачем не подано клопотання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Таким чином, у випадку подання позивачем клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, йому буде повернуто судовий збір у розмірі 5 грн. 44 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 4, нежиле приміщення № 61; ідентифікаційний код: 36404960) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МВВ Інструментс» (04070, м. Київ, вул. Волоська, буд. 6/14; ідентифікаційний код: 31453620) суму основного боргу у розмірі 523000 (п'ятсот двадцять три тисячі) грн. 00 коп., пеню у розмірі 59409 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста дев'ять) грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 6727 (шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 27 коп. та судовий збір у розмірі 8837 (вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 06 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набранням рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 03.02.2016

Суддя І.М. Отрош