РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016Справа №910/28582/15

За позовомКомунального підприємства "Київський метрополітен"
До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Простягнення 59 786,42 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

Від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 20.01.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Комунальне підприємство "Київський метрополітен" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди від 04.12.2007 № 164-Упр(ДВ) - 07 в сумі 59786,42 грн., з яких: 51387,67 грн. сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 7963,96 грн. пеня, 434,79 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо сплати орендної плати за нерухоме майно.

Ухвалою суду від 09.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28582/15, розгляд останньої призначено на 30.11.2015.

Ухвалою суду від 30.11.2015 розгляд справи відкладено на 23.12.2015.

Позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, однак подав до суду відзив на позовну заяву з додатками та клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

При з'ясуванні думки щодо вище вказаного клопотання відповідача, представник позивача заперечив проти його задоволення.

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд відзначає, що відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що рішення з господарського спору не може вплинути на права або обов'язки Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської місткої ради, щодо однієї з сторін, оскільки вказана особа не являється учасником спірних правовідносин, у зв'язку з чим у задоволенні зазначеного клопотання належить відмовити.

У відзиві на позов від 21.12.2015 відповідач заперечив проти позовних вимог з посиланням на те, що він не має заборгованості перед позивачем і на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України звільнений від обов'язку сплачувати орендні платежі за майно, яким не користувався, а також, на підставі того, що позивачем не має фактичного та юридичного відношення до нерухомого майна за користування яким стягує грошові кошти.

Крім цього, відповідач просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:

- на початку лютого 2015 року позивач відключив електропостачання об'єкта оренди;

- нарахування орендної плати після спливу строку дії договору оренди , тобто після 31.03.2012, повинно здійснюватись за Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва;

- за позивачем не зареєстроване право власності чи право господарського відання на спірне майно.

23.12.2015 представником позивача подано клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів, яке судом задоволено.

Ухвалою від 23.12.2015 в порядку ст.ст. 69, 77 ГПК України, продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.01.2016.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 20.01.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2007 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладений договір оренди №164-Упр(ДВ)-07 (надалі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 15.03.2007 № 272-1/933 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), що знаходиться за адресою: станція метро "Петрівка", для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1. договору, об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 8,0 кв. м., згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ (малої архітектурної форми), що складає невід'ємну частину цього договору.

Вартість об'єкта оренди згідно з затвердженим 31.08.2007 р. звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 28.02.2007 р. становить 60178 грн. без ПДВ (п. 2.2. договору).

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен» (п. 2.4. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 15.03.2007 №272-1/933 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 № 34/91 та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору становить 338,89 грн. за 1м2 орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на грудень 2007 року (з врахуванням індексу інфляції по листопад 2007) складає 2 711,08 грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору, додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою: податок на додану вартість у розмірах, порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою; відшкодовує вартість спожитих комунальних послуг.

Сума відшкодування згідно з розрахунком (додаток № 2) на момент укладення договору складає 108,76 грн. (без ПДВ) та повинна бути переглянута в разі зміни цін на комунальні послуги для орендодавця.

Згідно з п. 3.5. договору, всього сума по договору з урахуванням ПДВ 20 % з розрахунку на грудень 2007 р. складає 3383,81 грн., оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

У відповідності до п. 3.8. договору, вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внугрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т. ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття, тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги.

Згідно з п. 3.9. договору, зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечується у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше, ніж орендна плата за два місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання договору. Орендодавець зараховує авансовий платіж як орендну плату за два місяці. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати.

Відповідно до п. 3.10. договору, орендар має право сплачувати орендну плату авансом за будь-який період в межах строку дії договору. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться у відповідності до Методики розрахунку пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем (балансоутримувачем) та порядку використання орендної плати і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва.

Пунктом 4.1. договору визначено, що орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. У разі непідписання акта приймання-передачі в силу вступає рішення Київради.

Пунктом 4.2. договору встановлено обов'язок відповідача вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

За умовами п. 4.9. договору, орендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожити комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття, технічне обслуговування обладнання і т.п.) за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання, та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж.

У місячний термін після укладення цього договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Відповідно до п. 4.14. договору, орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14. в силу вступає рішення Київради. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку поточного платежу орендодавець порушує справу в господарському суді про дострокове розірвання договору та примусове виселення орендаря.

Згідно з п. 6.2. договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати, у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягуються у повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням.

Відповідно до п. 6.7. договору, при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

За умовами п. 7.5. договору, у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

У відповідності до п. 9.7. договору, на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 9.1. договору, він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 25.12.2007 до 23.12.2010 (два роки 364 дні), а після врегулювання уповноваженими органами питань, пов»язаних з нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією договорів оренди, цей договір буде продовжений на термін, визначений рішенням Київської міської ради від 15.03.2007 №272-1/933 (до п»яти років).

За актом прийому-передачі майна в оренду 25.12.2007 позивач передав відповідачу частину переходу станції метро "Петрівка", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) загальною площею 8,0 м2.

Додатковою угодою від 11.02.2008 р. № (224) до договору оренди від 25.12.2007 р. № 164-Упр(ДВ)-07 було внесено зміни до п.п.3.4, 3.5 договору та змінено суму за договором на 3581,14 грн.

Додатковою угодою від 01.06.2009 р. № (676) до договору оренди від 25.12.2007 р. № 164-Упр(ДВ)-07 було внесено зміни до п.п.3.4, 3.5 договору та змінено суму за договором на 4549,65 грн.

Додатковою угодою №239 від 01.04.2010 сторони виклали п.3.4. в новій редакції: додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та в порядку, визначеному законодавством та відшкодовує витрати на утримання об»єкта оренди за окремим договором, укладеним з орендодавцем.

Додатковою угодою №195 від 28.09.2011 сторони, керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992 року №2269-ХІІ, рішенням Київської міської ради від 14.07.2011 року №402/5789 «Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва» сторони підтвердили виконання умов, визначених в п.п.1.1, 1.2 та 1.3. рішення Київської міської ради від 14.07.2011 №402/5789, яке дозволяє продовжити дію договору оренди територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у місті Києві, терміни дії яких закінчились та продовжили дію договору до 31.03.2012 року включно.

Рішенням Київської міської ради від 14.07.2011 року №402/5789 «Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва» вирішено вважати продовженими до 31 березня 2012 року договори оренди майна територіальної громади міста Києва та майна, що перебувало у власності територіальних громад районів у місті Києві, терміни дії яких закінчились, за умов: відсутності заяви однієї із сторін про припинення оренди майна протягом одного місяця після закінчення строку дії договору; фактичного користування майном на дату набрання чинності цим рішенням; відсутності у користувача (орендаря) заборгованості за фактичне користування майном та належного виконання інших умов договору оренди.

Додаткова угода №195 від 28.09.2011 погоджена з Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

На підтвердження дотримання умов сторони склали Акт від 28.09.2011 №44.

В Акті сторони підтвердили, що протягом одного місяця з дати фактичного строку дії Договору не зверталися одна до одної з офіційними письмовими заявами щодо припинення договору, станом на 14.07.2011 орендар фактично користується майном, своєчасно та в повному обсязі сплачував всі належні до сплати та передбачені договором платежі, не мав і не має заборгованості за орендну плату та інші платежі та належно виконує умови договору.

Тобто, строк дії договору оренди №164-Упр (ДВ)-07 від 04.12.2007 продовжений до 31 березня 2012 року включно, саме на підставі рішення Київради, як це передбачено п. 9.3 цього договору.

У відповідності до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У відповідності до статті 651 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренд є істотною умовою. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору. За згодою сторін у договорі можуть бути передбачені і інші умови.

Відповідно до статті 17 Законом України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Строк дії договору оренди сторони визначили у пункті 9.1. договору. Згідно із додатковою угодою відповідно до Рішення Київської міської ради від 14.07.2011 року №402/5789 «Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва», яким вирішено вважати продовженими до 31 березня 2012 року договори оренди, сторони продовжили дію договору до 31.03.2012 включно.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено

Згідно з пунктом 9.5 договору даний договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Суд відзначає, що відповідно до умов п. 9.3. укладеного між сторонами договору продовження строку дії цього договору може бути продовжено на підставі рішення Київради. Станом на день вирішення спору рішення щодо продовження дії спірного договору Київською міською радою не приймалися.

Отже, положення п. 9.3 договору оренди містять умови, що ставлять процедуру продовження дії цього договору в залежність від наявності прийнятого Київською міською радою рішення, тобто виключать його автоматичну пролонгацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 910/193/15-г від 21.10.2015.

Орендар виконав свої зобов'язання відповідно до умов договору, на виконання умов договору оренди позивач передав відповідачу об'єкт оренди - частину переходу станції метро "Петрівка", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) загальною площею 8,0 м2, відповідно до акта приймання-передачі приміщення від 25.12.2007, який підписаний та скріплений печатками сторін (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Доказів повернення об»єкта оренди позивачу сторони суду не надали, тому у відповідача є обов'язок сплачувати оренду плату по дату підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві з урахуванням п. 3.5 договору яким визначений обов»язок орендаря здійснювати оплату по договору з дати підписання акта приймання-передачі до дати підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Пунктом 4.14. договору оренди також визначений обов»язок орендаря здійснювати оплату по договору до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Внаслідок того, що відповідач за період квітня 2015 року до жовтня 2015 року користувався нерухомим майном, тому нарахування орендної плати за цей період є правомірним, а оскільки відповідач її не сплачував, у нього виникла заборгованість у розмірі 51 387,67 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 51 387,67 грн. боргу зі сплати орендної плати за договором оренди за період з квітня 2015 року до жовтня 2015 року, пеню - 7 963,96 грн., 3 % річних - 434,79 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначення поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 4 ст. 286 ГК України встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено факт наявності заборгованості з орендної оплати з урахуванням індексу інфляції, в силу п.п. 3.6, 4.2 орендар (відповідач) повинен сплатити позивачу орендну плату щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця. Отже, заборгованість за оренду майна, відповідно до умов укладеного договору за період з квітня 2015 року до жовтня 2015 року становить 51 387,67 грн.

Положення ч. 1, 2 ст. 21 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

При цьому, суд визнає необґрунтованими та безпідставними твердження відповідача про те, що нарахування орендної плати за договором оренди повинно здійснюватись за новою Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішення Київської міської ради №34/6250 від 22.09.2011, яке втратило чинність згідно рішення Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що сторони не погоджували зміну розміру орендної плати.

В матеріалах справи міститься лист вих. №01-16-28б від 09.07.2015 (вх.№1207 від 13.07.2015) з яким відповідач звертався до позивача з метою вирішення питання про зменшення розміру орендної плати за договорами оренди між ФОП ОСОБА_1 та КП "Київський метрополітен", в тому числі щодо оренди частини вестибюлю станції метро Петрівка, площею 8,0 кв.м.

Даний лист свідчить про підтвердження користування частиною вестибюлю станції метро Петрівка, площею 8,0 кв.м. після 31.03.2012.

Отже, враховуючи те, що відповідач користувався комунальним майном в період з квітня по жовтень 2015 року, суд вважає, що у відповідача виник обов'язок по сплаті орендного платежу у сумі 51 387,67 грн.

Твердження відповідача про те, що за позивачем не зареєстроване право власності чи право господарського відання на спірне майно судом визнане безпідставним та необґрунтованим.

Згідно з п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Відповідно до п. 5.2 Статуту КП "Київський метрополітен" майно Комунального підприємства "Київський метрополітен" є комунальною власністю територіальної громади м. Києва і закріплене за ним на праві господарського відання.

Пунктом 3 рішення Київської міської ради №272-1/933 від 15.03.2007 доручено, зокрема - КП "Київський метрополітен" продовжити договори оренди, визначених в додатках до цього рішення. Згідно п. 28 Додатку №2 до цього рішення, орендодавцем об'єкта нерухомості за адресою: станція метро "Петрівка", б/н, Оболонський район, підземна станція, площа, кв. м - 8699.00, визначено Комунальне підприємство "Київським метрополітен".

21.04.2015 Київською міською радою було прийнято рішення №415/1280, яким затверджено Положення, пунктом 2.1 якого уповноважено виступати орендодавцями майна Комунальні підприємства, установи та організації територіальної громади міста Києва (далі - підприємства) - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке закріплено за ними на праві господарського відання або оперативного управління.

Відповідно до цього рішення Київської міської ради, втратило чинність рішення Київської міської ради №34/6250 від 22.09.2011 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва".

Частиною першою статті 136 ГК України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами.

Частиною другою вказаної статі встановлено, що до захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

З огляду на наведене можна дійти висновку, що позивач володіє правом щодо захисту свого права як підприємства, за яким закріплений об'єкт оренди на праві господарського відання чи оперативного управління.

Посилання відповідача про відключення тимчасових споруд (кіосків) від електропостачання не доведено належними та допустимим доказами відповідно до ст.33 ГПК України.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем за період з квітня 2015 року до жовтня 2015 року в 51 387,67 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 33, 34 ГПК України не спростований, позовні вимоги про стягнення з відповідача 51 387,67 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи проценти річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дослідивши розрахунок заборгованості, судом встановлено, що позивач при визначенні початкової дати періоду нарахування 3 % річних та пені, не взяв до уваги положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, які визначають, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, останнім днем сплати орендної плати за травень 2015 року є 11 число місяця, оскільки 10 припадає на неділю (вихідний день).

Останнім днем сплати орендної плати за жовтень 2015 року - 12.10.2015 (оскільки 10 та 11 жовтня 2015 року є вихідними днями).

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми, за перерахунком суду з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних за орендну плату в сумі 434,72 грн.

Також, позивачем заявлена вимоги про стягнення пені в розмірі 7 963,96 грн.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З огляду на викладене, судом встановлено, що статтею 547 Цивільного кодексу України імперативно визначено умову, згідно якої забезпечення виконання зобов'язання має відбуватися у письмовій формі, тобто встановлення штрафних санкції за порушення виконання зобов'язання має бути вчинене у письмові формі, як того вимагає зазначена норма закону.

Оскільки, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи термін дії договору закінчився 01 квітня 2012 року, відтак у позивача відсутні правові підстави для нарахування пені, з 01.04.2012, а тому, у позовних вимогах про стягнення пені у розмірі 7 963,96 грн., нарахованих позивачем за період з 11.04.2015 по 22.10.2015, слід відмовити.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, реєстраційний номер фізичної особи-підприємця в ЄДР 5) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35, код 03328913) 51 387, 67 грн. (п'ятдесят одна тисяча триста вісімдесят сім гривень 67 коп.) заборгованості з орендної плати, 434, 72 грн. (чотириста тридцять чотири гривні 72 коп.) 3% річних, 1 055,75 грн. (одна тисяча п'ятдесят п'ять гривень 75 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22 січня 2016 року

Суддя І.В.Усатенко