ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02.02.2016р. № 905/430/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А.

розглянувши матеріали за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (85732, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)

до відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т. Леніна, 68; )

про: стягнення заборгованості у розмірі 157990,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, Донецька область, смт. Новотроїцьке, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 157990,00 грн.

Порядок подання позовів в господарському судочинстві врегульовано розділом VІІІ Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Відповідно до п.1. ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Згідно ст. 28 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників юридичних осіб підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації. Згідно ч.3. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовну заяву від 28.11.2015р. підписано особою, але неможливо розібрати ким саме підписана позовна заява. Документи на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви відсутні.

Таким чином, до позову не додано жодного документа на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви.

Додатково суд повідомляє, що відповідно до п.5.7. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДТСУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003р., відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Позивач до позовної заяви від 28.11.2015р. в обґрунтування позовних вимог надав додатки лише у копіях, які належним чином не засвідчені. Таким чином, означені додатки не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява подана без додержання вимог ст. ст. 54-57 ГПК України та відповідно до приписів п.1. ст. 63 ГПК України підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст.173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення загальної суми заборгованості з відповідача, позивач посилається на неналежне виконання Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Донецька область, м. Маріуполь умов договорів: №35 від 08.09.2014р., №37-Г від 09.09.2014р., №87-Г від 07.07.2014р., №Г-166 від 02.07.2014р., №68Г від 16.07.2014р., №69Г від 16.07.2014р.

Як вбачається з представлених суду документів, кожен зі згаданих договорів має самостійний предмет, період та породжує права та обов'язки для учасників правовідносин незалежно від інших в певний проміжок часу.

При вирішенні спору кожен з таких договорів має досліджуватись судом окремо, з перевіркою обставин їх укладання, залучення зацікавлених осіб, встановлення фактів щодо вчинення сторонами відповідних дій на виконання означених договорів тощо.

Відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами.

За змістом наведеної норми закону, дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Об'єднання вимог за підставами виникнення означає, що вони походять від однієї загальної підстави.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги, тобто єдиної, загальної підстави.

За висновками суду, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Донецька область, смт. Новотроїцьке виникають з різних правочинів, тобто, з різних правових підстав.

Враховуючи, що за договорами поставки технологічного обладнання №2583 від 27.08.2013р., №3299 від 15.11.2013р. у сторін виникають різні права та обов'язки, при розгляді вимог щодо невиконання однією із сторін умов вказаних правочинів, суд має досліджувати окремо порядок виконання кожного з зазначених правочинів з перевіркою обставин їх укладання, виконання сторонами обов'язків за кожним з договорів, залучення зацікавлених осіб, встановлення фактів щодо вчинення сторонами відповідних дій на виконання означених договорів тощо.

Системне тлумачення коментованої статті сукупно з п.5. ч.1. ст. 63 ГПК дає можливість дійти висновку, що не допускається об'єднання в одній позовній заяві кількох вимог до одного чи кількох відповідачів, якщо сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Таким чином, сумісний розгляд заявлених позивачем вимог за 6 договорами перешкоджатиме з'ясуванню прав та взаємовідносин сторін, суттєво утруднить вирішення спору по суті.

На підставі вищевикладеного позовна заява від 28.11.2015р. та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п.5. ст. 63 ГПК України.

Статтею 56 ГПК України (зі змінами, внесеними згідно із законами України від 13.05.97 р. N 251/97-ВР, від 19.05.2011 р. N 3382-VI) на позивача покладено обов'язок надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п.2. ч.1. ст. 57 ГПК України докази, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, мають бути долучені позивачем до позовної заяви.

Пунктом 61 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009р. встановлено порядок приймання поштових відправлень, зокрема зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Позивачем в якості доказу відправлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів не надано оригінал опису вкладення з відбитком календарного штемпеля.

Таким чином, позивачем всупереч вимогам ст. ст. 56, 57 ГПК України не додано належних доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

Неподання доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, за приписом п.6. ст. 63 ГПК України є підставою для повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Зважаючи на вищенаведене, позовна заява подана без додержання вимог ст. ст. 54-57 ГПК України та відповідно до приписів п.6. ст. 63 ГПК України підлягає поверненню позивачу без розгляду.

Згідно приписів п.2. ч.1. статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пунктом 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір.

Відтак, сплачений квитанціями: №03 від 15.07.2015р. судовий збір у розмірі 1762,00 гривень, №11 від 04.09.2015р. судовий збір у розмірі 881,00 гривень підлягає поверненню, відповідно до приписів п.2. ч.1. ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1., п.5., п.6. ст. 63 та ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Донецька область, смт. Новотроїцьке до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Донецька область, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 157990,00 грн. - повернути без розгляду.

Повернути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (85732, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 2643,00 гривень, сплаченого відповідно до квитанцій: №03 від 15.07.2015р., №11 від 04.09.2015р.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Ухвала може бути оскаржена через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня її винесення.

Додаток: на адресу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 позовна заява з доданими до неї документами всього на 46 аркушах та конверт, в тому числі квитанції: №03 від 15.07.2015р., №11 від 04.09.2015р.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99

надруковано 3 примірників:

1 ГСДО

1 позивачу

1 відповідачу