ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.01.2016р. Справа № 905/3179/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м. Маріуполь в особі відокремленого підрозділу Красноармійського регіонального виробничого управління, м. Красноармійськ

до Комунального підприємства Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради, смт. Очеретине

про стягнення заборгованості у сумі 178855,70грн., 3% річних у сумі 5921,86грн., пені у сумі 15727,67грн., інфляції у сумі 27213,24грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довір. №03-49 від 18.12.2015р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Красноармійського регіонального виробничого управління звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства «Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради» про стягнення заборгованості у сумі 178855,70грн., 3% річних у сумі 5921,86грн., пені у сумі 15727,67грн., інфляції у сумі 27213,24грн. Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 11, 526, 530 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушені умови договору про надання послуг по централізованому питному водопостачанню від 20.11.2012р. №9 в частині своєчасної та повної оплати. Внаслідок чого, основна сума заборгованості відповідача за надані послуги становить 178855,70грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 3% річних у сумі 5921,86грн., інфляції у сумі 27213,24грн.

Відповідно до пункту 7.3 договору, позивачем нарахована пеня в розмірі 15727,67грн.

Загальна сума заборгованості становить 227718,47грн.

14.12.2015р. на адресу суду від позивача надійшов лист, в якому просить суд долучити до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення щодо нарахування 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутність та заперечень не надійшло.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2012 року між Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі Красноармійського регіонального виробничого управління (Виробник) та Комунальним підприємством Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради (Споживач) укладений договір про надання послуг по централізованому питному водопостачанню № 9 (надалі по тексту договір), за умовами якого, виробник зобовязується надавати Споживачу послуги по централізованому питному водопостачанню в обємах згідно щомісячному графіку (п.2.3 договору), в межах технічних можливостей виробника, а Споживач зобовязується своєчасно оплачувати за встановленими тарифами в строки та на умовах, передбачених чинним договором (пункт 1.1 договору).

Сторонами під час підписання договору узгоджено всі його істотні умови, зокрема, предмет договору, режим надання послуг, порядок водоспоживання та облік кількості води, розмір та порядок оплати послуг водопостачання, права та обовязки сторін, відповідальність сторін та строк дії договору.

Додатковими угодами від 15.11.2013р. та від 14.11.2014р. строк дії договору було продовжено.

Договір підписано обома сторонами, доказів відмови від договору до матеріалів справи не надано, у звязку з чим, за висновками суду вказаний договір є чинним.

Відповідно до пункту 2.2 договору, зміни обумовлені договором кількості води, яка подається, в сторону зменшення або збільшення, здійснюється на підставі замовлення Споживача та оформлюється додатковою угодою до чинного договору, або обміном листами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами були складені додаткові угоди до договору від 15.11.2013р. та від 14.11.2014р. щодо обєму та суми надання послуг водопостачання по замовленню, які підписані та скріплені печатками підприємств.

Додатковою угодою від 15.11.2013р. сторони доповнили договір пунктом 2.3 «а», який викладений в наступній редакції: "Обєм надання послуг водопостачання по замовленню Споживача на 2014 рік" становить 203,200 тис. куб. м.

Згідно додаткової угоди від 14.11.2014р. пункт 2.3 «а» договору викладений у наступній редакції: "Обєм надання послуг водопостачання по замовленню Споживача на 2015 рік" становить 200,600 тис. куб. м.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що Споживач здійснює водоспоживання рівномірно протягом місяця та суток згідно місячного замовлення. Споживач регулює водоспоживання власними засувками.

Відповідно до пункту 4.7 договору, у разі неможливості обліку води за водо-лічильником по причинам, які не залежать від Споживача (припинення нормальної роботи водолічильників за несправностей, які виникли у механізмі і тому подібне), кількість використаної води здійснюється по середньодобовій витраті за попередні два розрахункових місяця. У разі тривалості роботи прибору обліку менше двох місяців кількість води здійснюється за період роботи водолічильника не менше 15 днів. При обліку води електронними приборами, які обладнані таймером напрацювання часу кількості спожитої води, за час відключення прибору, у разі відсутності живлення, здійснюється розрахунковим шляхом.

Згідно з пунктом 4.8 договору у випадку відсутності або несправності прибору обліку з вини Споживача, в тому числі несвоєчасного введення його в експлуатацію (з викликом представника Виробника та складанням акту), порушення цілісності пломб, втручання в його роботу розрахунок витрати води визначається за пропускною здатністю труби вводу в точці підключення при скорості руху води в ній 2м/сек. та дії її повним січенням протягом 24 годин на добу.

У випадку закінчення строку дії повірки прибору обліку Споживач зобовязаний за 1 місяць до закінчення строку повірки звернутись до Виробника з заявою про необхідність вивезти з експлуатації прибор обліку на період проведення повірки. За період повірки прибору обліку води, але не більше 1 місяця, розрахунок за спожиту воду здійснюється по середньодобовому витрату за попередні два розрахункових місяця.

У випадку не проведення своєчасної повірки прибору обліку та не введення його в експлуатацію протягом місяця після зняття прибору обліку води на повірку або після закінчення міжповірочного інтервалу витрата води здійснюється по пропускній здатності труби в точці підключення при скорості руху води в ній 2 м/сек. та дії її повним січенням протягом 24 годин на добу.

Пунктом 4.13 договору встановлено, що кількість поданої води оформлюється двостороннім актом з вказанням місяця, в якому здійснена поставка води, номеру договору, показників приборів обліку або розрахунків згідно пункту 4.7, 4.8. Для складання акту Споживач направляє не пізніше 27 числа поточного місяця свого представника з належним чином оформленою довіреністю на право підпису акту, за адресою Виробника.

При неявці представника Споживача до вказаного числа або необґрунтованій відмові ним від підпису акту, Виробник складає односторонній акт, один екземпляр якого в триденний строк направляється Споживачу, який є підставою для оплати (п.п.4.14).

У разі необґрунтованої відмови в підписанні двостороннього акту про кількість спожитої води, Виробник попередньо попередив Споживача має право припинити надання послуг водопостачання до урегулювання питання про обєми води, яка передана Виробником та отримана Споживачем.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами були складені та підписані акти щодо обсягів по водопостачанню за 24.11.2012р.. 25.12.2012р., 24.04.2014р., 24.06.2014р., 25.07.2014р., 25.08.2014р., 25.10.2014р., 24.11.2014р., 24.06.2015р., 25.08.2015р., 24.09.2015р.

Згідно із пунктом 5.1 договору Споживач оплачує виробнику послуги водопостачання за тарифами, які встановлені відповідно до чинного законодавства та не підлягають узгодженню сторонами.

Тарифи на момент укладення чинного договору становлять: за 1 куб.м води питної 1,0грн. (без ПДВ).

Додатковою угодою сторони доповнили розділ 5 пунктом 5.2 "а" виклав його в наступній редакції: "Орієнтована сума договору на дату його укладання становить 203200грн., ПДВ 17% 34544 грн., усього з ПДВ 237744грн.

Як вбачається з додаткової угоди від 14.11.2014р., пункт 5.2 договору викладений у наступній редакції: «Орієнтована сума договору на дату укладення додаткової угоди становить 294882грн., ПДВ 20% 58976,40грн., всього з ПДВ 353858,40грн.».

Відповідно до пункту 5.3 договору при зміні тарифів на послуги водопостачання уповноваженим органом сторони застосовують їх з дня набуття чинності. Про зміну тарифів Виробник зобовязаний повідомити Споживача окремим листом або телефонограмою.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що Споживач згідно заявленого обєму води на поточний місяць, самостійно здійснює платежі за діючими тарифами в наступні строки:

- до початку поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обєму за першу декаду;

- до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обєму за другу декаду;

- до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 заявленого місячного обєму за третю декаду.

Кінцевий розрахунок за надані послуги за місяць що сплив Споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту про отримання води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, в строк до 1-го числа місяця наступного за звітним (пункт 5.5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Споживачу були виставлені рахунки-фактури №7/2930 від 24.11.2012р. на суму 67416 грн., №7/2992 від 25.12.2012р. на суму 28344грн., №7/3751 від 24.04.2014р. на суму 31240,44грн., №7/3856 від 24.06.2014р. на суму 21868,31грн., №7/3901 від 25.07.2014р. на суму 19051,20 грн., №7/3927 від 25.08.2014р. на суму 19933,20грн., +№7/3955 від 25.10.2014р. на суму 7232,40грн., №7/3976 від 24.11.2014р. на суму 30164,40грн., №7/4214 від 24.05.2015р. на суму 51526,44грн., №7/4277 від 25.08.2015р. на суму 31575,60грн., №7/4318 від 24.09.2015р. на суму 30870грн. на загальну суму 339221,99грн., які отримані відповідачем.

Відповідачем часткового здійснено оплату за надані послуги з водопостачання в розмірі 160366,22грн., що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи. Таким чином, сума заборгованості становить 178855,77грн.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 178855,70грн.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач під час судового розгляду та його представник у судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума основного боргу у розмірі 178855,70грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 15727,67грн. необхідно зазначити наступне.

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. №543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що у разі несвоєчасної оплати послуг водопостачання Споживач зобовязаний сплатити Виробнику пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені за періоди з:

- 10.11.2014р. по 02.01.2015р. на суму заборгованості 17896,42 грн. нарахував 736,83грн.,

- 10.11.2014р. по 02.02.2015р. на суму заборгованості 76676,88 грн. нарахував 1083,15грн.,

- 10.11.2014р. по 02.03.2015р. на суму заборгованості 19933,20грн. нарахував 1872,72грн.,

- 10.11.2014р. по 02.05.2015р. на суму заборгованості 7232,40 грн. нарахував 1400,61грн.,

- 02.12.2014р. по 02.06.2015р. на суму заборгованості 17755,94 грн. нарахував 4048,25грн.,

- 02.07.2015р. по 10.11.2015р. на суму заборгованості 24223,17грн. нарахував 4644,91грн.,

- 02.09.2015р. по 10.11.2015р. на суму заборгованості 5000грн. нарахував 453,27грн.,

- 02.10.2015р. по 10.11.2015р. на суму заборгованості 30870грн. нарахував 1487,93грн., встановлено, що за розрахунком суду розмір пені більший ніж заявлений позивачем, але суд не виходить за межі позовних вимог, тому вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 15727,67грн. підлягають задоволенню за його розрахунком.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 5921,86грн. та інфляції у сумі 27213,24грн. необхідно зазначити наступне.

Згідно із пунктом 7.4 договору Споживач, у разі прострочення виконання грошового зобовязання, повинен уплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних, суд визнає його невірним, оскільки за розрахунком позивача розмір 3% річних складає 5921,86грн. нарахованих на заборгованість за листопад 2012р.-грудень 2012р., квітень 2014р. серпень 2014р., жовтень2014р. - листопад 2014р., червень 2015 р. - вересень 2015р., проте позивачем надані письмові пояснення, в яких останній зазначив, що 3% річних нараховані за листопад 2012р. - грудень 2012р., квітень 2014р. серпень 2014р., жовтень2014р. - листопад 2014р., але за червень 2015 р. - вересень 2015р. нарахувань не проводилось.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням пояснень та за розрахунком суду розмір 3% річних складає у загальній сумі 5528,39грн. за періоди з:

- 02.12.2012р. по 10.11.2015р. на рахунок за листопад 2012р. нарахував 1588,93грн.,

- 02.01.2013р. по 10.11.2015р. на рахунок за грудень 2012р. нарахував 338,10грн.,

- 02.05.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за квітень 2014р. нарахував 794,52грн.,

- 02.07.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за червень 2014р. нарахував 731,06грн.,

- 02.08.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за липень 2014р. нарахував 638,75грн.,

- 02.09.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за серпень 2014р. нарахував 712,68рн.,

- 02.11.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за жовтень 2014р. нарахував 222,32грн.,

- 02.12.2014р. по 10.11.2015р. на рахунок за листопад 2014р. нарахував 502,03грн.

Згідно із рекомендаціями Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат, суд визнає його невірним, оскільки позивачем допущені арифметичні помилки, за розрахунком суду розмір інфляційних витрат становить 27183,29грн., а саме:

- за періоди з грудня 2012 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 18000грн. - 6571,60 грн.,

- за періоди з січня 2013 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 3944,00грн. - 1429,16 грн.,

- за періоди з травень 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 17323,76грн. 4729,39 грн.,

- за періоди з липня 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 17896,42грн. 3847,73грн.,

- за періоди з серпня 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 16676,88грн. 3502,14 грн.,

- за періоди з вересня 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 19933,20грн. 3999,45 грн.,

- за періоди з листопада 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 7232,40грн. 1008,62 грн.,

- за періоди з грудня 2014 року по лютий 2015 року на суму заборгованості 17755,94грн. 2095,20 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати за послуги водопостачання не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Красноармійського регіонального виробничого управління до Комунального підприємства Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради про стягнення заборгованості у сумі 178855,70грн., 3% річних у сумі 5921,86грн., пені у сумі 15727,67грн., інфляції у сумі 27213,24грн., - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради (86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Красноармійського регіонального виробничого управління (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лібкнехта, буд. 177а, ) заборгованість у сумі 178855,70грн., 3% річних у сумі 5528,39грн., пеню у сумі 15727,67грн., інфляції у сумі 27183,29грн.

Стягнути з Комунального підприємства Житлово водопостачальне господарство Очеретиської селищної ради (86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі відокремленого підрозділу Красноармійського регіонального виробничого управління (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лібкнехта, буд. 177а, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 3409,43грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчий кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 19 січня 2016 року. Повний текст рішення складено та підписано 25 січня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява