КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 910/14479/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

представники сторін:

від позивачів (апелянта): Молчанов П.В. довіреність б/н від 30.12.2015;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Бєлозьорова О.С. довіреність б/н від 01.12.2015;

Гембара О.Ю. довіреність б/н від 11.08.2015;

від третьої особи: Іванів О.О. довіреність б/н від 03.11.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» на рішення господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/14479/15 (суддя Марченко О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська музична видавнича група», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Авторське агентство «Чесна музика», м. Київ,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав - приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім Клуб», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Віта Верітас», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - об'єднання підприємств «Українська ліга музичних прав», м. Київ,

про стягнення 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" та товариства з обмеженою відповідальністю "Авторське агентство "Чесна музика" (далі - ТОВ "Чесна музика"; агентство) з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Клуб" (далі - ТОВ "Дрім Клуб"; товариство) 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: 15.10.2014 представником організації Чередніченком Є.І. та адміністратором ОСОБА_2, яка відмовилася називати свої повні дані (та підписувати акт) складено акт № 33/10/11 фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань (далі - акт), відповідно до якого в приміщенні аквапарку "Dream Town" (ТОВ "Дрім клуб", м. Київ, Оболонський проспект, 21-Б) було зафіксовано факт публічного виконання музичних творів з текстом, зокрема, "Dalinda" у виконанні Alex Mica і "Try" у виконанні Pink; факт публічного виконання спірних музичних творів засвідчується відеозаписом на DVD-диску.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2015 залучено до участі у справі ТОВ "Віта Верітас" як іншого відповідача.

Організація 07.09.2015 подала суду позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідачів солідарно 24 360 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2015 залучено до участі у справі об'єднання як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

15.10.2015 позивач подав суду першої інстанції уточнення до позовної заяви, в яких просив стягнути на користь організації 13 780 грн. з відповідача-1 та 13 780 грн. з відповідача-2 (тобто не солідарно, а окрему суму з кожного з відповідачів).

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/14479/15 (суддя Марченко О.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального та матеріального права щодо правовідносин про які неодноразово надані роз'яснення ВГСУ в аналогічних справах про порядок застосування таких норм; неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, яке полягає в залишенні поза увагою того факту, що предмет договору, наданий відповідачем не стосується майнових авторських прав, а тому не забезпечує виконання вимог закону щодо отримання дозволу на використання музичних творів в порядку встановленому законом. Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції залишений поза увагою той факт, що відповідачем у справі виконувались вимоги закону щодо сплати об'єктів суміжних прав - фонограм в той час коли предметом позовних вимог є зовсім інші об'єкти - майнові авторські права, щодо яких законом встановлений порядок отримання дозволу для такого використання. Такого дозволу відповідачем не отримано. Тим самим обставини справи, які суд першої інстанції визнав встановленими - не відповідають фактичним обставинам справи. Таким чином, як зазначає скаржник, суд першої інстанції посилаючись лише на обставини формального змісту позбавив позивачів права на судовий захист, залишив поза увагою факт порушення майнових авторських прав позивачів, а свої висновки обґрунтував лише припущеннями - що призвело до прийняття судового акту, який порушує норми матеріального і процесуального права, а тому відповідно до положень статті 104 ГПК України є підстави для скасування рішення суду першої інстанції повністю і прийняття нового рішення.

07.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником третьої особи подано відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа заперечує вимоги апеляційної скарги та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

08.12.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником відповідача-2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 заперечує вимоги апеляційної скарги та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

05.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником організації подано письмові пояснення № 1 в порядку ст. 22 ГПК України, в яких зазначає про невідповідність договорів, наданих відповідачами вимогам Закону України «Про авторське право і суміжні права».

19.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником організації подано письмові пояснення з додатками.

21.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником третьої особи подано письмові додаткові заперечення до апеляційної скарги.

25.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником відповідача 2 подано письмові додаткові пояснення на апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з викладених в ній підстав.

Представники відповідача 2 та третьої особи в судовому засіданні заперечили доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в відзивах на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях до відзивів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із ст.ст. 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, ПО «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

01.01.2014 позивачем та ТОВ "Українська музична видавнича група" (як видавник) укладено договір № АУ002К про управління майновими авторськими правами (далі - Договір № АУ002К). За умовами даного договору організації надані повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидавні твори, що належать або протягом дії договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені позивача використання об'єктів авторського права третіми особами (пункт 2.1 договору № АУ002К).

Відповідно до пункту 8.3 договору № АУ002К у випадку виявлення порушень, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії-як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень з управління правами.

Відповідно до позовної заяви за умовами договору від 31.12.2010 № НМИсуб (що чинний до 31.12.2014) ТОВ "Українська музична видавнича група" має виключні майнові права на твір "Try" у виконанні Pink.

01.10.2013 організацією і агентством (як видавник) укладено договір № АВ-01/10-2 про управління майновими авторськими правами (далі - договір № АВ-01/10-2), за умовами якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на території, які належать або протягом дії договору йому належатимуть, а саме дозволяти або забороняти від імені видавника використання творів третіми особами (пункт 1.1 договору № АВ-01/10-2);

Відповідно до пункту 8.3 договору № АВ-01/10-2 у випадках виявлення порушення прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень з управління цими правами.

Відповідно до позовної заяви за умовами договору від 31.122013 № СПФ/13-290/2 агентство має виключні майнові права на твір "Dalinda" у виконанні Alex Mica.

У зв'язку з наведеним, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що станом на момент складання акту (15.10.2014) організація мала виключні майнові права щодо вказаних музичних творів ("Dalinda" у виконанні Alex Mica та "Try" у виконанні Pink), а отже має право на захист порушених прав.

В обґрунтування позовних вимог організація зазначала таке:

- факт порушення майнових прав суб'єкта авторського права відповідачем-1 підтверджується:

по-перше актом, складеним уповноваженим представником організації колективного управління авторськими та суміжними правами, відповідно до якого встановлено, що в приміщені аквапарку Dream Town" (ТОВ "Дрім клуб", м. Київ, Оболонський проспект, 21-Б), в якому господарську діяльність здійснює ТОВ "Дрім Клуб", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі аудіотехніки, серед яких твори під назвами іноземною мовою "Dalinda" у виконанні Alex Mica та "Try" у виконанні Pink;

по-друге відеозаписом фіксації використання музичних творів і розрахунковими документами, в яких зазначено про здійснення в закладах господарської діяльності саме відповідачем-1;

по-третє договором № АВ-01/10-2 та договором № АУ002К;

- використання відповідачем-1 зазначених музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу належного правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушені авторські права, передбачені вимогами пункту "а" статті 50 Закону;

- посилання відповідача-1 та те, що він використовує приміщення на підставі підпункту 3.1.7 пункту 3.1 договору оренди (із змінами і доповненнями відповідно до додаткової угоди), яким передбачено, що використання об'єктів авторського права і суміжних прав здійснюється його орендодавцем - відповідачем-2, який є власником приміщень і використовує такі об'єкти як у приміщеннях загального користування ТРЦ, так і приміщеннях, в яких господарську діяльність здійснює відповідач-1 на підставі договору, є безпідставним, оскільки об'єкти, зазначені в договорі оренди, стосуються суміжних прав (фонограми, відеограми іх примірники, зафіксовані у них музичні твори, їх виконання, передачі (програми) мовлення), причому тільки ті, які передані в управління об'єднання;

- укладений відповідачем-2 та об'єднанням договір стосується об'єктів суміжних прав: (фонограми, відеограми їх примірники, зафіксовані у них музичні твори, їх виконання, передачі (програми) мовлення; предмет договору пов'язаний із такою умовою як сплата роялті за використання, а не отримання дозволу на використання, а в разі якщо треті особи займають приміщення на умовах оренди, то вони використовують об'єкти на тих самих умовах, що і відповідач-2, тобто за умови укладення договору і сплати роялті; договір стосується тільки тих об'єктів, право на управління якими отримано об'єднанням;

- приміщення, які орендує ТОВ "Дрім Клуб", не входять до переліку приміщень, щодо яких ТОВ "Віта Верітас" укладено договір;

- відповідно до абзацу четвертого пункту 42 Постанови № 5 розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі, а оскільки, на думку позивачів, відповідачі припустилися порушення щодо двох музичних творів, то з відповідача-1 та відповідача-2 слід стягнути по 13 780 грн. (10 х 1 378 грн. (розмір мінімальної заробітної плати станом на вересень 2015), а всього 27 560 грн. компенсації.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 440 ЦК України та ч. 3 ст. 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених ст.ст 21 - 25 цього Закону.

У пункті 29 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати, зокрема, таке: позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача. У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Відповідно до матеріалів справи судовою колегією встановлено, що 15.10.2014 представником організації Чередніченком Є.І. та адміністратором ОСОБА_2, яка відмовилася називати свої повні дані (та підписувати акт) складено акт, відповідно до якого в приміщенні аквапарку "Dream Town" (ТОВ "Дрім клуб", м. Київ, Оболонський проспект, 21-Б) було зафіксовано факт публічного виконання музичних творів з текстом, зокрема, "Dalinda" у виконанні Alex Mica і "Try" у виконанні Pink; факт публічного виконання спірних музичних творів засвідчується відеозаписом на DVD-диску, що наявний в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2014 відповідачаем-1 (орендар) та відповідачем-2 (орендодавцем) було укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в оперативну оренду нежилу площу, розташовану у будівлі за адресою: м. Київ, Оболонський проспект, 21 Б (будівля), відома як торговельно-розважальний Центр "Dream Town" (ТРЦ), на умовах і в порядку, передбачених договором (пункт 1.1 договору оренди).

Пункт 1.2 договору оренди містить опис площі, що орендується: нежила площа, загальним розміром 20 150, 6 м2, а саме: частина нежилої площі 19 418, 7 м2 знаходиться на третьому поверсі ТРЦ секція Е 1; частина нежилої площі 92 м2 знаходиться на антресольному рівні (секція Е 1/1); частина нежилої площі 395 м2 знаходиться на третьому поверсі (секція Е 1/2); частина нежилої площі 50, 95 м2 знаходиться на третьому поверсі (секція Е 1/3); частина нежилої площі 43, 6 м2 знаходиться на третьому поверсі (секція Е 1/4); частина нежилої площі 116, 05 м2 знаходиться на третьому поверсі (секція Е 1/5);частина нежилої площі 34, 3 м2 знаходиться на третьому поверсі (секція Е 1/6).

01.08.2014 об'єднання (ліга), яке відповідно до виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтва від 22.08.2003 № 5/2003 є організацією колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, діє за дорученням Асоціації "Дім авторів музики в Україні" (асоціація), яка є організацією колективного управління авторськими правами (свідоцтво від 26.01.2005 № 7/2005), в інтересах суб'єктів авторського права, які передали у колективне управління асоціації свої майнові авторські права та ТОВ "Віта Верітас" (компанія) укладено договір № Київ/03/08/14, за умовами якого предметом договору є умови використання компанією способом публічного виконання фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконань, передач (програм) організацій мовлення (далі разом - Фонограми), з каталогу Ліги та сплати Лізі як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення винагороди (роялті) за таке використання Фонограм. Компанія зобов'язується сплачувати лізі узгоджену в додатках до договору № Київ/03/08/14 винагороду (роялті) за публічне виконання Фонограм (пункт 1.1 договору № Київ/03/08/14).

Компанія має право на використання Фонограм у приміщеннях загального користування ТРЦ "Dream Town" (м. Київ, Оболонський проспект 1-Б), нежилого будинку - ТРЦ "Dream Town" (м. Київ, Оболонський проспект 21-Б) та приміщеннях, визначених у додатку № 1 договору (пункт 1.2 договору № Київ/03/08/14).

У випадку оренди третіми особами приміщень, що зазначені у додатку № 1 до договору № Київ/03/08/14, останні мають право використовувати фонограми, способом, згідно з пунктом 1.1 договору № Київ/03/08/14 (пункт 1.3 договору № Київ/03/08/14).

Відповідно до умов договору ліга зобов'язується, зокрема:

самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду (роялті), отриману від компанії (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору № Київ/03/08/14);

самостійно вести всі переговори з третіми особами та врегульовувати з ними їхні претензії до компанії з приводу публічного виконання Фонограм і виплатою винагороди (роялті) згідно із Законом та договором № Київ/03/08/14 за умови належного виконання компанією умов договору та відшкодувати всі збитки компанії, пов'язані з такими претензіями (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 договору № Київ/03/08/14);

врегулювати претензії авторів і правонаступників до компанії, пов'язані з публічним виконанням фонограм згідно із Законом та договором № Київ/03/08/14 за умови належного виконання компанією умов договору. В разі виникнення претензій від авторів і їх правонаступників до компанії, ліга несе повну майнову відповідальність за претензіями перед такими авторами і їх правонаступниками (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 договору № Київ/03/08/14);

щоквартально надавати компанії належним чином заповнений акт про виплату винагороди (роялті) у 2 (двох) примірниках, який після перевірки зазначеної в ньому інформації щодо перерахування коштів підписується компанією, після чого 1 (один) примірник повертається лізі (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 договору № Київ/03/08/14).

Відповідно до умов договору компанія зобов'язується, зокрема, не пізніше семи банківських днів після закінчення звітного місяця виплачувати лізі винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до договору. Компанія перераховує винагороду (роялті) на розрахунковий рахунок ліги, який зазначено в п. 4 договору № Київ/03/08/14 (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 договору № Київ/03/08/14).

Піж час прийняття рішення судом першої інстанції правомірно враховано, що: відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначені вище договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

Відповідно до додатку № 1 до договору до переліку інших приміщень ТРЦ "Dream Town" (м. Київ, Оболонський проспект 21-Б), в яких може здійснюватися публічне виконання Фонограм, входить секція Е 1 третього поверху площею 20 150, 6 м2, тобто приміщення, що орендується відповідачем-1 у відповідача-2.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставне посилання апелянта на те, що приміщення (секція Е 1), які орендує ТОВ "Дрім Клуб", не входять до переліку приміщень, щодо яких ТОВ "Віта Верітас" укладено договір.

На виконання умов договору відповідач-2 сплачував об'єднанню роялті, що підтверджується наявною в справі копією банківської виписки від 03.11.2014, з якої вбачається, що 03.11.2014 відповідачем-2 сплачено об'єднанню вартість винагороди за використання авторських і суміжних прав за жовтень 2014 року у сумі 10 000 грн.

Судом першої інстанції вірно на підставі матеріалів справи встановлено, а позивачем не спростовано, що 04.08.2014 відповідачами було укладено додаткову угоду до договору оренди, за умовами якої сторони домовилися у статті 3 "Обов'язки сторін" викласти підпункт 3.1.7 пункту 3.1 в новій редакції, а саме: орендодавець на підставі договору, укладеного об'єднанням та ТОВ "Віта Верітас", здійснює публічне виконання оприлюднених фонограм, відеограм, їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконані, передач (програм) організацій мовлення, майнові права на які передані у колективне управління об'єднанню та/або щодо яких об'єднанню надано дозвіл на здійснення збору винагороди (роялті) за їх використання способом публічного виконання у приміщеннях загального користування ТРЦ, включаючи орендовану орендарем площу.

У пункті 29 Постанови № 12, зокрема, зазначено, що відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

З огляду на наведене ТОВ "Віта Верітас" здійснювало використання музичних творів у ТРЦ "Dream Town", в тому числі і в приміщенні, що орендується відповідачем-1, відповідно до вимог Закону та договору № Київ/03/08/14.

В зв'язку з чим правомірним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що посилання організації на те, що відповідач-1 теж повинен був укласти договір і сплачувати роялті, є невірним тлумаченням пункту 1.3 договору № Київ/03/08/14.

Хибним також є також тлумачення апелянтом положень вищезазначеного договору в частині визначення предмету цього договору вказуючи на те що він стосується виключно об'єктів суміжних прав, оскільки в п. 1.1 договору чітко зазначено, що предметом договору є умови використання відповідачем-2 фонограм.

Апеляційний суд звертає увагу апелянта, що договір № Київ/03/08/14 стосується, як об'єктів суміжних прав так і об'єктів авторського права, адже відповідно п. 1.1, його предметом є умови використання відповідачем-2 способом публічного виконання фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконань, передач (програм) організацій мовлення, які в договорі узагальнені висловом «(далі разом - Фонограми)», крім того зазначені Фонограми використовуються відповідачем-2 з каталогу Ліги (Об'єднання підприємств «Українська ліга музичних прав»), яка є організацією колективного управління саме майновими правами суб'єктів саме авторського права та діє в інтересах саме суб'єктів авторського права. Договір про виплату винагороди (роялті) містить визначення терміна «Каталог Ліги» під яким розуміють фонограми, відеограми, у яких зафіксовані виконання музичних творів з текстом або без тексту, передачі (програми) організацій мовлення, майнові права на які передані у колективне управління об'єднанню підприємств «Українська ліга музичних прав» та /або щодо яких об'єднанню надано дозвіл на здійснення збору винагороди (роялті) за їх використання способом публічного виконання.

Апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом та не бере до уваги доводи організації, викладені в позовній заяві та апеляційній скарзі, стосовно того, що договір № Київ/03/08/14 стосується тільки тих об'єктів, право на управління якими отримано об'єднанням, з огляду на зазначене нижче.

У пункті 49-1 Постанови № 12 зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

На підставі чого заслуговує на увагу висновок суду першої інстанції стосовно того, що надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо). Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Враховуючи вищезазначені висновки та те, що саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника щодо необхідність доведення наявності у об'єднання (ліга) прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що позивачем не спростовано висновки господарського суду першої інстанції, не надано суду доказів на підтвердження порушення відповідачами авторських прав та наявності підстав для стягнення з останніх компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в наслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/14479/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко