РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016Справа №924/1694/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст"

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст-2"

2) приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О.

про визнання договору недійсним

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники учасників судового засідання:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Ганага А.С. - за довіреністю від 24.10.2014р.;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились.

В судовому засіданні 13 січня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В жовтні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст" надійшла позовна заява до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання Договору іпотеки від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., зареєстрований в реєстрі за № 1611 недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідний правочин укладено в порушення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.10.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 924/1684/15. Призначено розгляд справи у судовому засіданні.

В подальшому до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліграфіст-2" (третя особа-)1 та приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. (третя особа-2).

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.11.2015 року справу № 924/1694/15 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 924/1694/15 передано на розгляд судді Цюкалу Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 року справу № 924/1694/15 прийнято до провадження судді Цюкала Ю.В. Розгляд справи призначено на 13.01.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2008 року між відповідачем (кредитор) та третьою особою-1 (позичальник) укладено Генеральний договір № 881/7-ГД2 (далі - Кредитний договір), відповідно до п. 1 якого кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти у гривнях (кредит), в мажах загального ліміту 1 400 000,00 грн. (ліміт кредитування), на умовах визначених цим договором та додатковим угодами до нього, а позичальник зобов'язується повернути кредит у строк та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що визначається у додаткових угодах до цього договору, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до цього договору, та є його невід'ємною частиною (тарифи).

Пунктами 5.1., 5.2. Статуту ТОВ «Поліграфіст» (в редакції чинній на день укладення спірного правочину) передбачено, що органами управління є: загальні збори, директор. Загальні збори учасників є вищим органом управління товариством.

Відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ «Поліграфіст» № 12/2 від 02.09.2004 року ОСОБА_3 обрано директором ТОВ «Поліграфіст».

Згідно з протоколом загальних зборів учасників № 31 від 05.02.2008 року ухвалено рішення про надання в заставу приміщення площею 531,7 кв.м., що є власністю ТОВ «Поліграфіст», для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2». надано директору ТОВ «Поліграфіст-2» ОСОБА_3 повноваження на підписання договору застави для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2».

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Поліграфіст» № 31 від 05.02.2008 року ухвалено рішення про надання в заставу, для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2», приміщень площею 89,8 кв.м., 406,9 кв.м., 35,0 кв.м., що знаходиться в АПК-1 за адресою: вул. Курчатова, 8, і є власністю ТОВ «Поліграфіст», надано технічному директору ТОВ «Поліграфіст» ОСОБА_4 повноваження на підписання договору застави для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2».

ТОВ «Поліграфіст» є власником нежитлових приміщень площею 406,9 кв.м., 35,0 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8 та приміщення АПК - 1 (I-ий поверх) площею 89,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8, що підтверджується відповідними витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягами з Державного реєстру правочинів.

11.03.2008 року між відповідачем (іпотекодержатель), позивачем (іпотекодавець) (в особі технічного директора ОСОБА_4) та третьою особою-1 (позичальник) укладено Іпотечний договір (з майновим поручителем), зареєстрований в реєстрі за № 1611, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. (далі - Договір або Іпотечний договір), відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Генеральним договором № 881/7-ГД2 від 11.03.2008 року та додатковими договорами укладеними до нього, що є його невід'ємними частинами, укладеними між іпотеко держателем та позичальником (основне зобов'язання), наступне нерухоме майно:

- нежитлове приміщення, що в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 8, загальною площею 406,9 кв.м., та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору про поділ майна посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Лучковського Т.М., 27.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за номером 2100, правочин номер 2720074, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 5507132 від 27.02.2008 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 28.02.2008 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 17911843 від 28.02.2008 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22301914 (предмет іпотеки), та

- нежитлове приміщення, що в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 8, загальною площею 35,0 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору про поділ нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Лучковського Т.М., 27.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за номером 2105, правочин номер 2720071, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 5507050 від 27.02.2008 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 28.02.2008 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 17911092 від 28.02.2008 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22301169 (предмет іпотеки), та

- приміщення АПК - 1 (I-ий поверх) в м. Хмельницькому, вул. Курчатова, 8, загальною площею 89,8 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Гусєвою Л.В., 07.06.2005 року, зареєстровано в реєстрі за номером 3713, правочин номер 640300, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 1081977 від 07.06.2005 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 22.06.2005 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 7577514 від 22.06.2005 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11155073 (предмет іпотеки).

Позивач стверджує, що Договір іпотеки від 11.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., зареєстрований в реєстрі за № 1611 підписаний особою, яка не мала повноважень на такі дії - ОСОБА_4, що зумовлює визнання спірного правочину недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві зазначив, що повноваження ОСОБА_4 на укладення спірного правочину підтверджується протоколом загальних зборів учасників № 31 від 05.02.2008 року, яким надано технічному директору ТОВ «Поліграфіст» ОСОБА_4 повноваження на підписання договору застави для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2».

Крім того, відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України.)

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У відповідності до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Отже, дійсність правочину це визнання за ним властивостей юридичного факту, що породжує правовий наслідок, до якого прагнули суб'єкти правочину при його вчиненні. Таке можливе лише у випадку, коли правочин відповідає сукупності вимог, визначених законом, які йменуються умовами дійсності правочинів. Сукупність таких вимог закріплено у ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом, 11.03.2008 року між відповідачем, позивачем (в особі технічного директора ОСОБА_4) та третьою особою-1 укладено Іпотечний договір (з майновим поручителем), зареєстрований в реєстрі за № 1611, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за Генеральним договором № 881/7-ГД2 від 11.03.2008 року та додатковими договорами укладеними до нього, що є його невід'ємними частинами, укладеними між іпотеко держателем та позичальником (основне зобов'язання), наступне нерухоме майно:

- нежитлове приміщення, що в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 8, загальною площею 406,9 кв.м., та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору про поділ майна посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Лучковського Т.М., 27.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за номером 2100, правочин номер 2720074, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 5507132 від 27.02.2008 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 28.02.2008 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 17911843 від 28.02.2008 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22301914 (предмет іпотеки), та

- нежитлове приміщення, що в м. Хмельницькому по вул. Курчатова, 8, загальною площею 35,0 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору про поділ нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Лучковського Т.М., 27.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за номером 2105, правочин номер 2720071, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 5507050 від 27.02.2008 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 28.02.2008 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 17911092 від 28.02.2008 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 22301169 (предмет іпотеки), та

- приміщення АПК - 1 (I-ий поверх) в м. Хмельницькому, вул. Курчатова, 8, загальною площею 89,8 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, Гусєвою Л.В., 07.06.2005 року, зареєстровано в реєстрі за номером 3713, правочин номер 640300, згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 1081977 від 07.06.2005 року, право власності на яке зареєстроване Хмельницьким БТІ 22.06.2005 року, згідно з витягом про реєстрацію прав власності виданий Хмельницьким БТІ № 7577514 від 22.06.2005 року, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11155073 (предмет іпотеки).

При цьому, ТОВ «Поліграфіст» ухвалено рішення про надання в заставу, для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2», приміщень площею 89,8 кв.м., 406,9 кв.м., 35,0 кв.м., що знаходиться в АПК-1 за адресою: вул. Курчатова, 8, і є власністю ТОВ «Поліграфіст» та надано технічному директору ТОВ «Поліграфіст» ОСОБА_4 повноваження на підписання договору застави для отримання кредиту ТОВ «Поліграфіст-2», що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Поліграфіст» № 31 від 05.02.2008 року. Доказів скасування відповідного рішення загальних зборів учасників ТОВ «Поліграфіст» суду не надано.

Тобто, технічний директор ТОВ «Поліграфіст» ОСОБА_4 мав необхідні повноваження на укладення Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 11.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1611, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., оскільки був уповноважений рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Поліграфіст» № 31 від 05.02.2008 року.

З урахуванням викладеного, судом надається критичної оцінки доказам відсутності необхідних повноважень у ОСОБА_4, на які посилається позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідно до п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, якщо іпотечним договором цей обов'язок не покладено на іпотекодержателя. У разі наступної іпотеки страхування предмета іпотеки не є обов'язковим. Договір страхування укладається на користь іпотекодержателя, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика. У разі набуття прав за іпотечним договором новим іпотекодержателем він також набуває право вимоги до страховика.

Згідно з п. 2.1.6. Іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний протягом 2 робочих днів від дати укладення договору застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість на користь іпотекодержателя з попереднім погодженням останнім умов такого страхування та надати іпотекодержателю відповідний договір страхування.

На виконання умов п. 2.1.6. Іпотечного договору позивачем укладено (в тому числі і директором ОСОБА_3О.) Договір № 2210/229/000815 добровільного страхування від 05.06.2009 року, Договір страхування № 740104757.10 від 05.06.2010 року, Договір добровільного страхування майна, що є предметом іпотеки або застави МІЗ/13 № 0222077 від 23.06.2011 року, об'єктами страхування за яким є предмети іпотеки.

Тобто, позивачем у подальшому схвалено Іпотечний договір (з майновим поручителем) від 11.03.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1611, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О., шляхом виконання умов п. 2.1.6. останнього.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність повноважень у технічного директора ТОВ «Поліграфіст» ОСОБА_4 на укладення Іпотечного договору (з майновим поручителем) від 11.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1611, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот М.О. та подальше схвалення зазначеного правочину, шляхом виконання умов останнього щодо страхування предметів іпотеки, суд надає критичної оцінки доказам позивача та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про визнання недійсним договору суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

В зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відсутність порушення прав останнього, позовна давність судом не застосовується.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити позивачу, третій особі-1, третій особі-2 у справі № 924/1694/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.01.2016р.

Суддя Ю.В. Цюкало