ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" січня 2016 р. Справа № 910/20688/15

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр»

про розірвання договору та виконання умов договору

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 535 від 16.11.2015 року), ОСОБА_3 (довіреність № 562 від 28.12.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 09.10.2015 року).

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» до Відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про розірвання договору та виконання умов договору, а саме позивач просить суд розірвати з 01.08.2015 року Договір № 219-ПК на відповідальне зберігання банкомату, укладений 03.06.2004 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ВП «Аварійно-технічний центр» ДП НАЕК «Енергоатом» в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності ВАР № 698627 від 31.10.2013 року; зобов'язати ВП «Аварійно-технічний центр» ДП НАЕК «Енергоатом» повернути переданий на відповідальне зберігання банкомат типу PROCASH 2000, номер банкомату АТМ 3169 і/н 110248 позивачу на підставі акту приймання-передачі банкомату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року порушено провадження у справі № 910/20688/15.

В процесі розгляду справи Господарським судом міста Києва встановлено, що у звязку з тим, що спір у даній справі випливає безпосередньо з діяльності відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» ДП НАЕК «Енергоатом», який знаходиться за адресою: 08140, Київська область, с. Білогородка, вул. Прип'ятська, 1 та має право здійснювати повноваження сторони у господарському суді, позов за правилами територіальної підсудності, повинен розглядатися за місцезнаходженням такого підрозділу, а саме в Господарському суді Київської області, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року № 910/20688/15.

У звязку з чим, 30.10.2015 року до Господарського суду Київської області на підставі ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України з Господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю надійшли матеріали справи № 910/20688/15.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.11.2015 року справу № 910/20688/15 прийнято до свого провадження.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Також, як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: «Стягнути з підприємства «А» в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації «Б» в особі її Н-ської філії таку-то суму».

У звязку з чим, оскільки відповідач - Відокремлений підрозділ «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» не є юридичною особою, відповідно не може бути стороною в господарському процесі, суд керуючись ст. 24 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 21.12.2015 року здійснив заміну відповідача - Відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на належного відповідача - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» та зобовязав позивача надіслати належному відповідачу - Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» копію позовної заяви з доданими документами, докази надіслання надати суду. Розгляд справи відкладався до 11.01.2016 року.

Представники сторін вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 21.12.2015 року не виконали. В судове засідання 11.01.2016 року не надали витребувані ухвалою суду від 21.12.2015 року докази. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 25.01.2016 року та було повторно зобовязано позивача надіслати належному відповідачу - Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Аварійно-технічний центр» копію позовної заяви з доданими документами, докази надіслання надати суду; зобовязано надати докази надіслання вимоги про дострокове розірвання спірного договору; обґрунтувати в чому полягають порушення відповідачем умов спірного договору (як того вимагає п. 5.3 договору) чи інші підстави розірвання Договору з огляду на норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме особливості діяльності банку в період ліквідаційної процедури.

В судовому засіданні 25.01.2016 року представником позивача було надано лише письмові пояснення щодо підстав позову, однак без надання доказів в підтвердження викладених в поясненнях обставин. При цьому, позивачем не виконано вимог ухвали суду від 11.01.2016 року.

Зокрема, як передбачено ст.56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такий самий обов'язок покладається на позивача у разі залучення господарським судом до участі у справі іншого відповідача, заміни господарським судом неналежного відповідача.

Однак, позивач в порушення вимог ухвал суду від 21.12.2015 року та від 11.01.2016 року та ч. 2 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, повторно без поважних причин не надав суду доказів надіслання належному відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Як передбачено п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі заміни чи залучення іншого відповідача господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Також, з огляду на викладені в позові обставини та умови п. 5.3. Договору, за відсутності взаємної згоди сторін, договір може бути достроково розірвано за рішенням суду чи за ініціативою однієї з сторін в разі невиконання чи порушення умов такого Договору і відповідний п. 5.4. Договору лише визначає порядок розірвання Договору, а не передбачає інших підстав. Однак, в порушення вимог суду позивач не надав жодних пояснень в підтвердження застосування п. 5.3. Договору, а саме, не зазначив фактів та доказів, які свідчать про порушення відповідачем умов Договору.

Крім того, позивачем не надано доказів надіслання відповідачу вимоги про дострокове розірвання спірного Договору (в матеріалах справи наявний лише лист № 17/1-14661 від 09.06.2015 року, однак без доказів його надіслання) чи пояснень щодо наявності/відсутності таких доказів, що також унеможливлює повний і всебічний розгляд справи.

Як передбачено ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Як передбачено п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що позивач не надав витребувані ухвалами суду від 21.12.2015 року та від 11.01.2016 року докази та пояснення, які необхідні для вирішення спору, і таке ненадання перешкоджає повному та всебічному розгляду справи, також повторне без поважних причин ненадання позивачем доказів надіслання належному відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є порушенням ч. 2 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає залишенню без розгляду.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутись до господарського суду повторно в загальному порядку.

Враховуючи вищевказане та керуючись ч. 2 ст. 56, п.5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Т.П. Карпечкін