КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа№ 910/18418/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Волокітін О.В., довіреність № 1 від 22.01.16,

Бабін Р.О., довіреність № 1 від 22.01.16,

відповідача1: Тертичний О.М., довіреність № 050/05-11503 від 25.12.15,

відповідача 2: Рудь М.М., довіреність б/н від 11.01.16.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015

у справі №910/18418/15 (Головуючий суддя - Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ сіті інтертеймент"

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА);

Центрального парку культури і відпочинку міста Києва

про розірвання договору та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ сіті інтертеймент" (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - відповідач 1); Центральний парк культури і відпочинку міста Києва (далі - відповідач 2) про розірвання договору та стягнення.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 у справі №910/18418/15 позов задоволено. Розірвано інвестиційний договір від 06.08.2013 №050-13/і/130, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Інтертеймент" (), Департаментом економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () і Центральним парком культури і відпочинку міста Києва (). Стягнуто з Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Інтертеймент" (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10-А; ) грошові кошти к розмірі 155 000 (сто п'ятдесят п'ять тисяч) грн, 3709 (три тисячі сімсот дев'ять) грн - судового збору. Стягнуто з Центрального парку культури і відпочинку міста Києва (, 01001 м. Київ, Володимирський узвіз 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Інтертеймент" (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10-А; ) грошові кошти у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн та 4609 (чотири тисячі шістсот дев'ять) грн - судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 у справі №910/18418/15 в частині стягнення з Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Інтертеймент" грошові кошти к розмірі 155 000 (сто п'ятдесят п'ять тисяч) грн. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В обґрунтування своїх вимог викладених в апеляційній скарзі, заявник зазначив, що відповідач 1 жодним чином не може впливати на процес погодження проекту землеустрою Постійними комісіями Київради та прийняття рішення КМР, щодо відведення земельних ділянок, оскільки у відповідності до своїх установчих документів є підзвітним та підконтрольним КМ.

Відповідач 2 в своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу, просив суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 повністю. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог стосовно розірвання інвестиційного договору та стягнення коштів в сумі 355 000 грн відмовити повністю.

Позивач в своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передано до розгляду колегії суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 у справі №910/18418/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.01.2016.

В судове засідання, яке відбулось 28.01.2016 з'явились представники сторін, які надали суду усні пояснення стосовно апеляційної скарги, які відображені в протоколі судового засідання.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Відповідно судом було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 затверджено Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно транспортної інфраструктури міста Києва (далі - "Положення про проведення інвестиційних конкурсів").

Згідно п. 1.2. вказаного Положення про проведення інвестиційних конкурсів, інвестиційний конкурс проводиться з метою створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку міста Києва та поповнення бюджету міста Києва. Завданням інвестиційного конкурсу є визначення на конкурсних засадах юридичної чи фізичної особи, яка забезпечить найкращі умови здійснення інвестиційної діяльності по будівництву, реконструкції,реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеного будівництва, станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів, на умовах проведення інвестиційного конкурсу (п. 1.3 Положення про проведення інвестиційних конкурсів).

Відповідно до п. 1.5 Положення про проведення інвестиційних конкурсів рішення про проведення конкурсу та про затвердження переможця конкурсу приймає Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

З урахуванням викладеного, виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) було прийнято розпорядження від 10.05.2012 № 764 "Про проведення інвестиційного конкурсу із залучення інвестора для встановлення (будівництва) атракціону "Колесо огляду" біля Музею води на території Центрального парку культури і відпочинку" (далі - "Розпорядження КМДА № 164").

Відповідно пунктом 1 вказаного розпорядження КМДА № 764 визначено, що встановлення (будівництво) атракціону "Колесо огляду" у місті Києві є об'єктом, який потребує залучення інвестицій (далі - "Об'єкт інвестування").

Пунктом 2 розпорядження КМДА № 764 Центральний парк культури і відпочинку міста Києва (далі - "відповідач-2" або "Замовник") визначено замовником встановлення і будівництва) зазначеного Об'єкту інвестування.

Пунктом 3 розпорядження КМДА № 764 Замовнику доручено вирішити в установленому порядку майново-правові питання та питання, пов'язані з користуванням земельною ділянкою, необхідною для реалізації зазначеного інвестиційного проекту (далі - "Земельна ділянка").

В подальшому, на підставі розпорядження КМДА № 764 та у відповідності до Положення про проведення інвестиційних конкурсів був проведений відповідний інвестиційний конкурс.

Розпорядженням від 02.07.2013 № 1088 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про затвердження переможця конкурсу із залучення інвестора до встановлення (будівництва) атракціону "Колесо огляду" з супутніми об'єктами обслуговування біля Музею води на території Центрального парку культури і відпочинку" (копія наявна) у якості переможця проведеного інвестиційного конкурсу було затверджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Сіті Інтертеймент" (далі - позивач або Інвестор).

Пунктом 2 розпорядження від 02.07.2013 № 1088 Департаменту економіки та інвестицій Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-1 або "Організатор конкурсу") було доручено укласти відповідний трьохсторонній інвестиційний договір з переможцем конкурсу (позивачем) та Замовником.

На підставі зазначених розпоряджень Київської міської державної адміністрації, в порядку передбаченому положенням про порядок проведення інвестиційних конкурсів між відповідачем-1 (Організатор конкурсу), відповідачем-2 (Замовник) та позивачем (Інвестор) був укладений інвестиційний договір від 06.08.2013 №050- 13/і/130 (далі - "Інвестиційний договір").

Відповідно предметом Інвестиційного договору є регулювання правовідносин щодо встановлення (будівництва) у місті Києві на території Центрального парку культури і відпочинку Об'єкту інвестування із відповідним розподілом обов'язків між Інвестором та Замовником і Організатором конкурсу.

Отже, пунктом 1.1.6 укладеного Інвестиційного договору визначено, що під "Виконанням розпорядження КМДА № 764" (далі - "Виконання розпорядження КМДА № 764") у договорі, зокрема, розуміється виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.05.2012 № 764 "Про проведення інвестиційного конкурсу із залучення інвестора до встановлення (будівництва) атракціону "Колесо огляду" з супутніми об'єктами обслуговування біля Музею води на території Центрального парку культури і відпочинку" в частині вирішення Замовником, в установленому порядку питань, пов'язаних з користуванням Земельною ділянкою, а саме: прийняття Київською міською радою рішення про надання дозволу Замовнику на розробку проекту землеустрою про відведення Земельної ділянки, реєстрація спільно з профільними службами речових прав на Земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання Замовником містобудівних умов та обмежень забудови Земельної ділянки.

Відповідно до Інвестиційного договору, організатор конкурсу - відповідач-1 був зобов'язаний в межах власної компетенції сприяти отриманню Замовником вихідних даних для проектування, необхідної документації для розробки затверджувальної частини проектної документації та документації для початку здійснення заходів зі встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування (п. 3.1.3).

Відповідно до Інвестиційного договору Замовник - відповідач-2 був зобов'язаний: без затримок здійснити всі необхідні заходи по оформленню правовстановлюючих документів на право користування Земельною ділянкою та отримання всіх дозвільних документів, необхідних для встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування (п. 4.1.2); - виконати всі необхідні дії та здійснити всі необхідні заходи, що знаходяться в компетенції Замовника, для виконання розпорядження КМДА № 764 (п. 4.1.3); - здійснити до 25.09.2013 всі необхідні заходи для виконання розпорядження КМДА № 764 і надати Інвестору документальне підтвердження (п. 4.1.4).

Отже, за Інвестиційним договором (п.1.2) позивач з дати виконання розпорядження КМДА № 764 зобов'язався здійснити фінансування і виконати роботи з встановлення (будівництва) атракціону "Колесо огляду" з супутніми об'єктами обслуговування біля Музею води на території Центрального парку культури і відпочинку із благоустроєм прилеглої території.

Відповідно до Інвестиційного договору позивач був зобов'язаний, після виконання розпорядження КМДА № 764 здійснити фінансування усіх витрат, і пов'язаних з проектуванням, встановленням (будівництвом) та введенням Об'єкту інвестування в експлуатацію (п. 5.1.1); - сплатити Організатору конкурсу кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у розмірі 5 % від загальної орієнтовної вартості встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування, що становить 933,33 тис. грн., у т.ч. 16,7 % від вказаної суми у розмірі 155 500 тис. грн. - протягом 10 робочих днів після набуття Інвестиційним договором чинності (п. 2.3, п. 5.1.3); - компенсувати Замовнику витрати на оформлення правовстановлюючих документів замовника на земельну ділянку, необхідну для реалізації Проекту та витрати на її утримання (орендна плата та/або інші платежі за право користування Земельною ділянкою) (п. 5.1.5); - компенсувати Замовнику витрати, понесені на проведення інструментальних, інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних робіт до початку встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування (п. 5.1.6).

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Інвестиційним договором в частині, що передбачена до виконання розпорядження КМДА № 764.

Зокрема судом було встановлено, що в порядку виконання вимог п. 2.3 та п. 5.1.3 Інвестиційного договору позивач платіжним дорученням № 5 від 19.08.2013 перерахував на казначейський рахунок відповідача-1 грошові кошти в сумі 155 500,00 грн. на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

22.08.2013 між відповідачем-2 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 був укладений договір № 220813 на створення (передачу) науково-технічної продукції (копія наявна в матеріалах справи), відповідно до якого ФОП ОСОБА_7 зобов'язався виконати для відповідача-2 проектні роботи по розробці Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для експлуатації та обслуговування парків пам'яток садово-паркового мистецтва "Маріїнський", "Хрещатий" та "Міський сад" з обслуговуванням споруд рекреаційного призначення на Парковій алеї у Печерському районі м. Києва. Вказана земельна ділянка призначалася в тому числі для встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування.

Відповідно 22.08.2013 між відповідачем-2, ФОП ОСОБА_7 та позивачем було укладено додаткову угоду № 1 (копія наявна в матеріалах справи) до вказаного договору № 220813, згідно якої позивач зобов'язався оплатити ФОП ОСОБА_7 вартість робіт із розроблення проекту землеустрою для відповідача-1.

Згідно п. 2.1 договору № 220813 від 22.08.2013 загальна вартість робіт за ним становила 200'000,00 грн. Зазначені роботи були виконані ФОП ОСОБА_7, відповідний проект землеустрою переданий відповідачу-2.

Отже, за виконані роботи позивач, платіжними дорученнями № 3 від 29.08.2013 та № 14 від 29.10.2013, сплатив ФОП ОСОБА_7 кошти в сумі 200 000,00 грн.

Водночас, Інвестиційним договором були передбачені строки виконання розпорядження КМДА № 764, дотримання яких було обов'язком відповідачів.

Виходячи з п. 2.12 Інвестиційного договору у випадку, якщо до 25.09.2013 Замовник не надасть Інвестору документальне підтвердження виконання розпорядження КМДА № 764, вони мають визначити доцільність подальшої реалізації проекту. За результатами Інвестор звертається, а організатор конкурсу виносить на розгляд постійно діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів питання про перенесення термінів виконання Інвестором фінансових зобов'язань за договором, або Інвестор звертається до суду відповідно до законодавства України щодо компенсації своїх документально підтверджених витрат, пов'язаних із виконання Інвестором договору.

Відповідно до п. 2.5 Інвестиційного договору термін реалізації проекту повинен бути не більше нормативного, що визначається проектно-кошторисною документацією. Інвестор зобов'язується розробити, погодити та затвердити у встановленому порядку проектно-кошторисну документацію (у т.ч. черговість введення окремих об'єктів в експлуатацію) не пізніше ніж через 12 місяців з дня укладання інвестиційного договору, за умови своєчасного надання профільними органами та службами (відповідно до направлених до них Замовником оформлених належним чином звернень) необхідних вихідних даних і погоджень Замовнику для проектування і встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування. Першою чергою має бути передбачено встановлення (будівництво) атракціону "Колесо огляду" та благоустрій території. Термін реалізації першої черги - до 24.08.2013. У випадку якщо до 24.08.2013 Замовник не надасть Інвестору документальні підтвердження виконання розпорядження КМДА № 764, питання перенесення термінів (строків), вказаних у ньому пункті, підлягає винесенню на розгляд Комісії.

Згідно з п. 5.1.9 Інвестиційного договору, Інвестор зобов'язаний дотримуватися терміну реалізації проекту, який повинен бути не більше нормативного, що визначається проектно-кошторисною документацією. Інвестор зобов'язаний розробити, погодити та затвердити в установленому порядку проектно-кошторисну документацію (у т.ч. черговість введення окремих об'єктів в експлуатацію) не пізніше ніж: через 12 місяців з дати набрання чинності договором, за умови своєчасного виконання розпорядження КМДА № 764. Термін реалізації першої черги -24.08.2013.

В подальшому 01.10.2013 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Інвестиційного договору, якою строк виконання розпорядження КМДА №764 було продовжено до 01.05.2014.

Також, 03.12.2014 сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до Інвестиційного договору, якою вчергове було продовжено строк виконання розпорядження КМДА №764 до 01.05.2015.

Укладання зазначених додаткових угод до Інвестиційного договору та продовження строків виконання розпорядження КМДА №764 були обумовлені неможливістю виконання з боку відповідачів розпорядження КМДА № 764.

Отже, за умовами Інвестиційного договору на позивача було покладено обов'язок забезпечити фінансування та організацію встановлення (будівництва) Об'єкту інвестування, але виключно за умови виконання розпорядження КМДА № 764. Щодо останнього, то воно було віднесено до зобов'язань відповідача-2. При цьому відповідач-1 зобов'язаний був надавати відповідачу-2 всю необхідну підтримку у вказаних питаннях.

Судом першої інстанції було встановлено факт, що станом на день звернення з даним позовом до суду, розпорядження КМДА № 764 не виконане, внаслідок чого встановлення (будівництво) Об'єкту інвестування не розпочате.

Зокрема, відповідач-2 не надав документів та відомостей, що підтверджують реєстрацію за ним права користування Земельною ділянкою у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обмежень. Також позивачу не надано необхідних містобудівних умов та обмежень щодо Земельної ділянки, внаслідок чого вказані обставини повністю унеможливлюють подальше виконання Інвестором його зобов'язань за Інвестиційним договором, у т.ч. у частині фінансування проектування та будівництва Об'єкту інвестування.

Відповідно умовами договору інвестування передбачено, зокрема п. 5.2.8 визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Організатором конкурсу та/або Замовником обов'язків, передбачених договором і недосягнення згоди між Інвестором та Організатором конкурсу та/або Замовником, Інвестор має право звернутись до суду відповідно до законодавства України.

Пунктом 6.1 Інвестиційного договору передбачено, що у разі його дострокового розірвання за ініціативою Інвестора у зв'язку з порушенням Організатором конкурсу та (або) Замовником їхніх зобов'язань за Інвестиційним договором, всі витрати, понесені Інвестором на виконання Інвестиційного договору на дату його розірвання, зокрема, витрати Інвестора, зазначені у пунктах 5.1.1, 5.1.3, 5.1.5, 5.1.6, 5.1.7 та 5.1.8 та збитки, передбачені чинним законодавством України, підлягають відшкодуванню Інвестору винною стороною в порядку, визначеному Положенням про порядок проведення конкурсів.

Відповідно до п. 6.3.10 Положення про порядок проведення конкурсів у випадках невиконання або неналежного виконання організатором обов'язків, передбачених інвестиційним конкурсом, і недосягнення згоди між інвестором та організатором конкурсу інвестор має право звернутись до суду відповідно до законодавства України.

Внаслідок того, що відповідачами не виконано умови Інвестиційного договору та розпорядження КМДА № 764, не надали усю необхідну документацію, для початку проведення робіт на Об'єкті, беручи до уваги те, що позивачем понесені значні матеріальні витрати, а результату, якого позивач мав на меті отримати, згідно Інвестиційного договору, не досягнуто.

Отже, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги втходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

За нормою ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовником визнається або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Виходячи з положень ст. 5 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає: підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; здійснення в необхідних випадках передпроектних робіт, а також заходів з охорони нововиявлених під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єктів містобудування, що відповідно до закону мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; пошук архітектурного рішення, розроблення, погодження у визначених законом випадках і затвердження проекту; виконання робочої документації для будівництва, а в разі виконання її або окремих її частин будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування; прийняття спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Проаналізувавши умови Інвестиційного договору та положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивач у даному випадку позбавлений можливості розпочати реалізацію відповідного інвестиційного проекту із вставлення (будівництва) Об'єкту інвестування до здійснення відповідачем-2 відповідних заходів та виконання розпорядження КМДА № 764, що, зокрема, передбачає оформлення права користування Земельною ділянкою та отримання вихідних даних на проектування - містобудівних умов та обмежень, а відповідач - 2 із незалежних від нього обставин та причин не зміг виконати, покладені на нього обов'язки та доручення згідно розпорядження КМДА № 764, про що надано пояснення та викладено у запереченнях.

Також, з системного аналізу положень Інвестиційного договору, Закону України "Про інвестиційну діяльність" та положення слідує, що відповідач 1, будучи організатором конкурсу є особою, на яку покладене загальне керівництво підготовкою та реалізацією відповідного інвестиційного проекту, а також контроль за виконанням умов відповідного інвестиційного договору.

Відповідно до п. 6 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 01.04.94 р. N 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» (із змінами та доповненнями і яке є чинне), в якості рекомендаційного характеру, суд звернув увагу на те, що для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього, відповідно до статті 1172 ЦК України позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Зокрема, відповідач-2 не надав документів та відомостей, що підтверджують реєстрацію за ним права користування Земельною ділянкою у Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обмежень, крім того позивачу не надано необхідних містобудівних умов та обмежень щодо Земельної ділянки. Зазначена обставина повністю унеможливлює подальше виконання Інвестором його зобов'язань за Інвестиційним договором, у т.ч. у частині фінансування проектування та будівництва Об'єкту інвестування.

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Виходячи з п. 5.2.8 Інвестиційного договору у випадках невиконання або неналежного виконання Організатором конкурсу та/або Замовником обов'язків, передбачених договором і недосягнення згоди між Інвестором та Організатором конкурсу та/або Замовником, Інвестор має право звернутись до суду відповідно до законодавства України.

Крім того, як вже зазначалось вище, п. 6.1 Інвестиційного договору передбачено, що у разі його дострокового розірвання за ініціативою Інвестора у зв'язку з порушенням Організатором конкурсу та (або) Замовником їхніх зобов'язань за Інвестиційним договором, всі витрати, понесені Інвестором на виконання Інвестиційного договору на дату його розірвання, зокрема, витрати Інвестора, зазначені у пунктах 5.1.1, 5.1.3, 5.1.5, 5.1.6, 5.1.7 та 5.1.8 та збитки, передбачені чинним законодавством України, підлягають відшкодуванню Інвестору винною стороною в порядку, визначеному Положенням про порядок проведення конкурсів.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України за загальним правилами, зобов'язання припиняються шляхом їх належного виконання, тоді як невиконання або неналежне виконання відповідних обов'язків є їх порушенням у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, що за змістом ст. 611 цього Кодексу має наслідком, у тому числі - необхідність відшкодування збитків.

У відповідності до п.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст.224 ЦК України зазначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Виникнення у особи права на компенсацію збитків у результаті порушення її цивільного права передбачається і ч.1 ст.22 ЦК України.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України передбачено, що обов'язок відшкодування збитків у разі порушення договірних зобов'язань покладено на боржника - особу, яка допустила порушення.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015.

Щодо тверджень скаржника (відповідача 1), що оскільки в оскаржуваному рішенні належними та допустимими доказами не доведено вини відповідача 1 в порушенні умов договору, стягнення з останнього збитків у розмірі 155 000,00 грн є неправомірним, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами ст. ст. 6, 627, 628 та 638 ЦК України, сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідачем 1 не заперечується обґрунтованість вимог позивача про дострокове розірвання Інвестиційного договору, а також факт отримання відповідачем 1 від позивача грошових коштів в сумі 155 000,00 грн. на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв'язку з реалізацією інвестиційного проекту на підставі Інвестиційного договору. Водночас відповідач 1 не подав суду жодних доказів щодо напрямів, порядку та обсягів використання вказаних коштів, а також не надав жодних пояснень щодо можливості використання вказаних грошових коштів у зв'язку з розірванням Інвестиційного договору та припиненням реалізації Інвестиційного проекту.

Враховуючи вищесказане, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 у справі №910/18418/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 у справі №910/18418/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов