РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016Справа №910/31556/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до: комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва»

про: стягнення 366 636,21 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Кравчик С.М. - пред. по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго" до комунального підприємства "Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва» про стягнення 326 204,00 грн.- суми основного боргу, 3 439,90 грн - 3 % річних, 21 363,92 грн - інфляційні втрати, 15 628,39 грн - пені.

Вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором на постачання електричної енергії №350415 від 02.09.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.15р. порушено провадження у справі №910/31556/15.

В судовому засіданні 26.01.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2003р. між публічним акціонерним товариством «Київенерго» (електропостачальна організація) та комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (споживач) укладено договір на постачання електричної енергії №350415 від 02.09.2013 року (далі - Договір).

24.04.2014 року між ПАТ «Київенерго», комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва та комунальним підприємством "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» підписано Додаткову угоду до Договору про заміну сторони у зобов'язанні, згідно якої комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» взяло на себе вся права та обов'язки, що були Договором для споживача.

Відповідно до п.1.1. Договору електропостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов цього Договору, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати сплату електричної енергії.

19.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Угоду №198-14-е про реструктуризацію заборгованості за активну електричну енергію за договором №350415 від 02.09.2003 (далі - Угода).

Згідно з п.1 Угоди, боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за договором на постачання електричної енергії №350415 від 02.09.2013 року сумою 375 341,21 грн за активну електричну енергію.

Відповідно до п.2 Угоди боржник зобов'язався сплатити зазначену у п.1 цієї угоди суму протягом вересня 2014 року по серпень 2017 року.

Згідно з п.6 Угоди у разі порушення боржником умов цієї угоди (невиконання або неналежне виконання) вона може бути розірвана в односторонньому порядку за заявою кредитора. При цьому умова угоди про розстрочення сплати боргу втрачає чинність та кредитор набуває право вимоги всієї несплаченої суми. У такому разі угода вважається розірваною через один місяць після письмового повідомлення кредитором про це боржника.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості, яка отримана відповідачем 14.08.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов угоди позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості в розмірі 326 204,00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Угоди ним були повністю проведені розрахунки з позивачем.

Враховуючи те, що відповідачем належними доказами не спростовано оплату заборгованості у розмірі 326 204,00 грн. за Угодою, суд приходить до висновку, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем в розмірі 326 204,00 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до Угоди про реструктуризацію заборгованості за активну електричну енергію за договором №350415 від 02.09.2003, укладеної між позивачем та відповідачем, у відповідача виникло зобов'язання оплатити позивачу заборгованість у розмірі 375 341,25 грн. у період з вересня 2014 року до серпня 2017р.

При цьому, п.6 Угоди передбачає, що у разі порушення боржником умов цієї угоди (невиконання або неналежне виконання) вона може бути розірвана в односторонньому порядку за заявою кредитора. При цьому умова угоди про розстрочення сплати боргу втрачає чинність та кредитор набуває право вимоги всієї несплаченої суми.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті позивачу заборгованості згідно умов Угоди, відповідачем в повному обсязі не виконано, в зв'язку з чим допущено порушення умов Угоди, а відтак враховуючи наявність письмовоuj звернення позивача до відповідача, суд приходить до висновку, що позивач має право стягнення заборгованості за Угодою в повному обсязі.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується підписаною та скріпленою печаткою уповноважених представників сторін угодою та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 326 204,00 грн.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3439,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 21 363,92 грн.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, у зв'язку чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 3439,90 грн. за період з 26.09.2014 року по 15.12.2015р. та інфляційних втрат в розмірі 21 363,92 грн. за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 15 628,39 грн

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.5 Угоди у разі порушення строків або розмірів погашення заборгованості боржник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені за загальний період з 26.12.2014 року по 14.09.2015 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 15 628,39 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м.Києва» (02002, м.Київ, вул.Челябінська, буд.9-Г, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, Печерський район, площа Івана Франка, буд.5, ) 326 204 (триста двадцять шість тисяч двісті чотири) грн 00 коп - суми основного боргу, 3439 (три тисячі чотириста тридцять дев'ять) грн 90 коп - 3% річних, 21 363 (двадцять одна тисяча триста шістдесят три) грн 92 коп - інфляційних втрат, 15 628 (п'ятнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн 39 коп - пені та 5499 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) грн 54 коп - витрат по сплаті судового збору судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 01.02.2016 р.

Суддя Шкурдова Л.М.