ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Справа № 5019/1996/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Алєєва І.В.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б.

розглянувши матеріали касаційної скаргиРівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р.
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"
провидачу дубліката наказу
у справі господарського суду№5019/1996/12 Рівненської області
за позовомТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива"
доРівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
за участюВідділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про за участю представників сторін: позивача - відповідача - ДВС - стягнення 714 463,54грн. не з'явився не з'явився не з'явився
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" 25.09.2015 звернулося до господарського суду Рівненської області із заявою про видачу дубліката наказу господарського суду Рівненської області від 5 березня 2013 року № 5019/1996/12.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.10.2015 ( суддя Торчинюк В.Г.), залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 ( головуючого судді Розізнаної І.В., суддів Мельника О.В., Грязнова В.В.) заяву ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" задоволено, видано дублікат наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 у справі № 5019/1996/12.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою і постановою, Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на порушення судами норм процесуального права, наполягає на можливості подвійного виконавчого провадження і подвійного стягнення, просить ухвалу господарського суду Рівненської області і постанову Рівненського апеляційного господарського суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 у справі № 5019/1996/12.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає законними та обґрунтованими ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.10.2015 і постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015, просить залишити їх в силі, заперечує проти можливості подвійного виконавчого провадження і подвійного стягнення присудженої суми.

Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Приймаючи оскаржувані ухвалу і постанову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію в сумі 714436,54 грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 18.02.2013, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського від 09.04.2013, позов задоволено, стягнуто з РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" на користь ТОВ "СП"Нива" 714436,54 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, а також 14289 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Рівненської області від 18.02.2013 місцевим судом було видано судовий наказ від 05.03.2013 №5019/1996/12.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15.09.2015 задоволено заяву ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" та поновлено пропущений строк для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 №5019/1996/12 до виконання. Ухвала набрала законної сили.

Звертаючись із заявою про видачу дубліката наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 року №5019/1996/12 заявник зазначив, що даний наказ було втрачено при його поверненні відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції поштою до господарського суду Рівненської області.

На підтвердження втрати наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" суду надано довідку від 08.10.2015 про втрату наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 у справі №5019/1996/12, яка підписана генеральним директором ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива", та довідки відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (вих. №1211940/15 від 26.10.2015р. та вих. №12-12054/15 від 27.10.2015р.), зі змісту яких вбачається, що станом на 26.10.2015 на виконанні відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції наказ господарського суду Рівненської області від 05.03.2013р. № 5019/1996/12 не перебуває.

Крім того, обставини втрати наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 встановлені в Ухвалі господарського суду Рівненської області від 15.09.2015 у справі №5019/1996/12, якою відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" строк для пред'явлення наказу до виконання.

Розглядаючи заяву стягувача про видачу дубліката наказу господарського суду, суди попередніх інстанцій виходили з частини п'ятої статті 124 Конституції України, згідно якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статей 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

За приписами частини 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право, зокрема, подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа.

В силу статті 120 ГПК Кодексу у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Як встановлено судами, спірний наказ втрачено при направленні його відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції поштою до господарського суду Рівненської області.

Господарським процесуальним кодексом України не покладено обов'язку на стягувача наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі дубліката наказу є подана заява з документами на підтвердження факту його втрати. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано доказів, передбачених частиною 3 статті 120 ГПК України, якою визначено перелік документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати.

Норми господарського процесуального кодексу України не ставлять видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ. Визначальними обставинами є сам факт втрати виданого судом наказу і те, що він не пред'являвся до виконання або не знаходиться на виконанні.

На цих підставах суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення заяви стягувача про видачу дубліката наказу господарського суду Рівненської області від 05.03.2013 №5019/1996/12 про стягнення з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" на користь ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" 714436,54 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, а також 14289 грн. судового збору.

Довідка ТОВ "СП "Нива" від 08.10.2015 про втрату наказу господарського суду від 05.03.2013р. у справі №5019/1996/12 була предметом розгляду в судах попередніх інстанцій, які визнали її належним доказом.

Доводи РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", викладені в касаційній скарзі щодо можливості подвійного виконавчого провадження і подвійного стягнення, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, як того вимагають приписи ст.ст.33, 34 ГПК України.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", оскільки судами було прийнято ухвалу і постанову з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. та ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.10.2015р. у справі №5019/1996/12 господарського суду Рівненської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Алєєва

Судді М. Данилова

Т. Данилова