ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/6071/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Броварський молочний альянс", с. Плоске , 2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, смт. Ков'яги
про стягнення коштів
за участю :

представники учасників процесу в судове засідання не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Харків) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (Харківська обл.., Валківський р-н, смт. Ков'яги) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський Молочний Альянс» (Київська область, Броварський район, с. Плоске), в редакції заяви № 50274 від 16.12.2015 р., полягають у солідарному стягненні з відповідачів 11820 грн. 00 коп. основного боргу, 1400 грн. 00 коп. пені, 7068 грн. 55 коп. втрат від інфляції та 512 грн. 96 коп. процентів річних. Також позивач просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00коп.

Ухвалою суду від 18.01.2015 р. господарським судом Харківської області задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів. Розгляд справи було відкладено на 11 год. 00 хв. 28 січня 2016 року.

У вказаний час представники учасників процесу в судове засідання не прибули.

Про дату та місце слухання справи учасники процесу повідомлялись належним чином, що вбачається з повернутих до суду повідомлень пошти про вручення ухвал суду.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 року № 75 (з подальшими змінами), а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 06.05.2014 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою «Броварський молочний альянс» був укладений договір про надання послуг по внесенню гербіцидів № 06/05 (далі за текстом - Договір), за яким позивач зобов'язався виконати роботи з внесення гербіцидів на полях, наданих другим відповідачем в обумовлені сторонами строки, а другий відповідач зобов'язався прийняти та оплатити виконані позивачем роботи.

Згідно п. 4.2. Договору вартість робіт з внесення гербіцидів становить 60 грн. 00 коп. за 1 га.

Відповідно до п.4.3. Договору загальна сума робіт становить 11820 грн. 00 коп. та може бути відкоригована відповідно до акту виконаних робіт.

Сторони в Договорі домовились, що оплата виконаних позивачем робіт повинна здійснюватись другим відповідачем шляхом здійснення 25% попередньої оплати (п. 4.4. Договору), а кінцевий розрахунок у розмирі 75% від суми Договору мав бути проведений протягом трьох днів з дати підписання акту виконаних робіт (п.4.5. Договору).

На виконання умов Договору позивачем були виконані роботи на суму 11820 грн. 00 коп., що позивач та другий відповідач зазначили в обопільному акті здачі-прийняття робіт № ОУ-0000009 від 29.05.2014 р.

Взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт відповідач не виконав, оскільки не надав відповідних доказів, а в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

06.05.2014 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (відповідач 1) було укладено Договір поруки № ІП-06/05, у відповідності до п. 1.1 якого ФО-П ОСОБА_3, як поручитель, зобов'язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання другим відповідачем зобов'язань з оплати робіт та можливих штрафних санкцій за Договором про надання послуг по внесенню гербіцидів № 06/05 від 06.05.2014 р.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до п.5.2. Договору при порушені строків оплати, визначених в п. 4.4., п.4.5. Договору, другий відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмирі подвійної ставки НБУ, від загальної суми заборгованості, яка діє на даний період за кожен день прос рочки, не більш 10 % від суми Договору.

Таким чином, за невиконання умов Договору Відповідач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за весь час прострочення з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, тобто 6 місяців терміну від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, що становить 1400 грн. 59 коп.

Згідно ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляцій, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Втрати позивача від інфляції за час прострочення виконання грошового зобов'язання боржником з червня 2014 року по вересень 2015 року включно становлять 7068 грн. 55 коп., проценти річні за період з 01.06.2014 р. по 10.11.2015 р. становлять 512 грн. 96 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1 та 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно до п.1.1 умов договору поруки № П-06/05 від 06.05.2014 р. поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Боржником зобов'язань щодо здійснення останнім розрахунку та можливих штрафних санкцій за Договором № 06/05 від 06.05.2014р., укладеного між Кредитором та Боржником, а також інших витрат Кредитора, зазначених в п. 2.1.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

У відповідності до абз. 3 п. 1 Постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Судові витрати по справі належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) - 11820 грн. 00 коп. основного боргу, 1400 грн. 00 коп. пені, 7068 грн. 55 коп. втрат від інфляції, 512 грн. 96 коп. процентів річних та 1218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ, в якому зазначити, що стягнення з боржника є солідарним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Броварський Молочний Альянс» (Київська область, Броварський район, с. Плоске).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський Молочний Альянс» (Київська область, Броварський район, с. Плоске) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) - 11820 грн. 00 коп. основного боргу, 1400 грн. 00 коп. пені, 7068 грн. 55 коп. втрат від інфляції, 512 грн. 96 коп. процентів річних та 1218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ, в якому зазначити, що стягнення з боржника є солідарним з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1).

Повне рішення складено 29.01.2016 р.

Суддя С.Ч. Жельне