РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/29194/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - громадянка України ОСОБА_1

про стягнення 40 170,59 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Нарапович О.Д.

від відповідача: не з'явилися

від третьої особи: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» про стягнення 40 170,59 грн. заборгованості (з яких: 33 530,10 грн. - заборгованість по кредиту, 3 541,52 грн. - відсотки, 3 098,97 грн. - підвищені відсотки), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поруки № BL3578/1-П1 від 06.02.2013 р., укладеного в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ВL3578/1 від 06.02.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/29194/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 09.12.2015 р., залучено до участі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - громадянку України ОСОБА_1, зобов'язано сторін та третю особу надати певні документи і пояснення.

У судовому засіданні 09.12.2015 р. представник позивача на виконання вимог ухвали суду надав суду оригінали документів, для огляду та документи для долучення до матеріалів справи, разом з тим подав клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Розглянувши клопотання представника позивача про продовження строку розгляду спору, суд його задовольнив з наступних підстав.

Частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Судом встановлено, що строк вирішення спору у даній справі № 910/29194/15 спливає 16.01.2016 р.

В частині 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе продовжити строк розгляду спору для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 09.12.2015 р. не з'явилася, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи у призначене судове засідання та невиконанням ними вимог ухвали суду, керуючись ст. ст. 69, 77 ГПК України, ухвалою від 09.12.2015 р. розгляд справи відклав та призначив на 18.01.2016 р.; клопотання представника позивача про продовження строку розгляду спору задовольнив та продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять днів до 31.01.2016 р.; повторно зобов'язав відповідача надати суду певні документи.

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2016 р. надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 18.01.2016 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвал суду в даній справі не виконали.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

У судовому засіданні 18.01.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (надалі - кредитодавець, банк) та громадянкою України ОСОБА_1 (надалі - позичальник, боржник) було укладено кредитний договір № ВL3578/1 від 06.02.2013 р. (надалі - кредитний договір).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 75 689,16 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

За умовами п. 1.2.1. кредитного договору, фактичне надання кредитних коштів має бути здійснене протягом календарних днів, починаючи з дня підписання обома сторонами цього договору та графіку погашення кредиту, викладеного в додатку № 1 до цього договору (надалі - графік погашення кредиту).

Пунктом 1.2.2. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01.02.2016 р. (надалі - термін повернення кредиту). При цьому сторони погодили, що:

- терміном погашення кожного щомісячного ануїтетного платежу за графіком погашення кредиту вважається останній робочий день, що передує 01 числу кожного календарного строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж;

- першим днем прострочення сплати щомісячного ануїтетного платежу вважається 01 число кожного календарного місяця строку кредитування згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору, у період з 06.02.3013 р. до 31.01.2014 р. включно за користування кредитними коштами без порушення термінів/строків користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 7 % річних (надалі - базова процентна ставка), за умови дотримання строків/термінів та порядку погашення кредиту, встановлених цим договором.

Згідно з п. 1.3.1.1. кредитного договору, у період з 01.02.2014 р. до 31.01.2015 р. включно за користування кредитними коштами без порушення термінів/строків користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 12 % річних (надалі - базова процентна ставка), за умови дотримання строків/термінів та порядку погашення кредиту, встановлених цим договором.

Починаючи з 01.02.2015 . за користування кредитними коштами без порушення термінів/строків користування кредитом встановлюється кредитна ставка в розмірі 15 % річних (надалі - базова процентна ставка), за умови дотримання строків,термінів та порядку погашення кредиту, встановлених цим договором (п. 1.3.1.2. договору).

У відповідності до п. 1.3.2. договору, у період з 06.02.2013 р. до 31.01.2014 р. включно за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за графіком погашення кредиту), встановлений цим договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 14 % річних (надалі - підвищена процентна ставка).

Згідно з п. 1.3.2.1. кредитного договору, у період з 01.02.2014 р. до 31.01.2015 р. включно за користування кредитними коштам понад строк кредитування (або терміни погашення за графіком погашення кредиту), встановлений цим договором, процентна ставка встановлюється в розмірі 24 % річних (надалі - підвищена процентна ставка).

За умовами п. 1.3.2.2. кредитного договору, починаючи з 01.02.2015 р. за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за графіком погашення кредиту), встановлюється процентна ставка в розмірі 50 % річних (надалі - підвищена процентна ставка). Розмір такої підвищеної процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема нормативних актів НБУ. Підвищена процентна ставка не застосовується (а застосовується процентна ставка 0,0001 % річних), якщо погашення суми простроченої заборгованості за цим договором відбулося до: а) п'ятого числа місяця (включно), за умови, що таке п'яте число припадає на робочий день; б) або останнього робочого дня (включно), який передує п'ятому числу місяця,за умови, що таке п'яте число припадає на вихідний, святковий день. Якщо сплата суми простроченої заборгованості не була здійснена протягом перших п'яти календарних днів місяця, то на суму простроченої заборгованості нараховується підвищена процентна ставка, починаючи з першого дня виникнення прострочення.

Відповідно до п. 1.3.5. кредитного договору. нарахування процентів здійснюється щоденно за методом нарахування процентів «факт/360», починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку позичальника, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок суми заборгованості, виходячи з фактичної кількості днів у місяці й 360 днів у році. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем.

Цільове використання (мета) кредиту - погашення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором № BL3578 від 10.04.2008 р. (п. 1.4. договору).

Права та обов'язки сторін аз кредитним договором обумовлені в розділі 3 даного кредитного договору.

За умовами п. 3.4.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний у строк, визначений цим договором, виконати свої зобов'язання по своєчасному погашенню суми заборгованості позичальника перед банком, а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно д умов цього договору.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором та чинним законодавством України.

Порядок зміни процентної ставки та порядок встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання позичальником визначені в розділах 5 та 6 даного кредитного договору.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, сторони погодили, що відповідно до чинного законодавства України, у випадку настання будь-якої з нижче вказаних обставин (серед іншого прострочення чергових щомісячних платежів), вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання позичальника за цим договором з дня направлення позичальнику повідомлення/вимоги кредитора (щодо встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання позичальника).

Позивача пояснив суду, що на виконання умов кредитного договору ним було надано позичальнику кредитні кошти, відповідно до умов, визначених у додатку № 2 кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку (копія в матеріалах справи).

Однак, позичальник, в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості та процентів не виконав належним чином, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість станом на 26.05.2015 р. у розмірі 37 539,81 грн. (з яких: 12 183,50 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 21 346,60 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 2 586,43 грн. - відсотки, 1 423,28 грн. - підвищені відсотки).

У зв'язку з наведеним, позивач направив 30.05.2015 р. на адресу реєстрації позичальника вимогу від 26.05.2015 р., в якій повідомив, що кредитор вимагає від позичальника сплатити прострочену заборгованість по кредиту, проценти та штрафні санкції. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 31 день, з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку. Дана вимога буда залишена позичальником без відповіді та реагування.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» (надалі - кредитор, банк) було укладено договір поруки № BL3578/1-П1 від 06.02.2013 р. (надалі - договір поруки) з Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» (надалі - поручитель).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання громадянкою України - ОСОБА_1 (надалі - боржник) усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № BL3578/1 від 06.02.2013 р. (надалі - основний договір), укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищевказаного основного договору і він погоджується з ним (п.1.2. договору поруки).

Згідно з п. 1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник,за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

За умовами п. 2.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю.

Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за довго ром на користь кредитора шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором відповідно до умов основного договору, та /або на рахунки, вказані кредитором (п. 2.2. договору поруки).

Позивач пояснив суду, що ним 30.05.2015 р. було направлено на адресу ТОВ «АРМОНІА» вимогу від 26.05.2015 р., в якій просив сплатити прострочену заборгованість по кредиту, проценти та підвищені проценти. у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на 31 день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.

Однак, ТОВ «АРМОНІА» також залишило зазначену вимогу без відповіді та реагування.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» про стягнення 40 170,59 грн. заборгованості (з яких: 33 530,10 грн. - заборгованість по кредиту, 3 541,52 грн. - відсотки, 3 098,97 грн. - підвищені відсотки), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поруки № BL3578/1-П1 від 06.02.2013 р., укладеного в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ВL3578/1 від 06.02.2013 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (надалі - кредитодавець, банк) та громадянкою України ОСОБА_1 (надалі - позичальник, боржник) було укладено кредитний договір № ВL3578/1 від 06.02.2013 р. (надалі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 75 689,16 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику - громадянці України ОСОБА_1 за кредитним договором № ВL3578/1 від 06.02.2013 р. кредитні кошти, тоді як позичальник свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у ПАТ «Універсал Банк» виникло право вимоги до боржника (позичальника) щодо сплати заборгованості за спірним кредитним договором.

Заборгованість позичальника - ОСОБА_1 за кредитним договором № ВL3578/1 від 06.02.2013 р. станом на 11.08.2015 р. становить 170,59 грн. (з яких: 33 530,10 грн. - заборгованість по кредиту, 3 541,52 грн. - відсотки, 3 098,97 грн. - підвищені відсотки).

За приписами ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1 і 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частинами 1 і 2 статті 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 4 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» (надалі - кредитор, банк) було укладено договір поруки № BL3578/1-П1 від 06.02.2013 р. (надалі - договір поруки) з Товариством з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» (надалі - поручитель).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання громадянкою України - ОСОБА_1 (надалі - боржник) усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № BL3578/1 від 06.02.2013 р. (надалі - основний договір), укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель засвідчує, що йому добре відомі усі умови вищевказаного основного договору і він погоджується з ним (п.1.2. договору поруки).

Згідно з п. 1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник,за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

За умовами п. 2.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги та/або з дати її вручення поручителю.

Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за довго ром на користь кредитора шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором відповідно до умов основного договору, та /або на рахунки, вказані кредитором (п. 2.2. договору поруки).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Оскільки судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику - ОСОБА_1 за кредитним договором № BL3578/1 від 06.02.2013 р. кредитні кошти, тоді як позичальник - ОСОБА_1 свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконав, то у ПАТ «Універсал Банк» виникло право вимоги до поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» за несплату заборгованості боржника за спірним кредитним договором.

ТОВ «АРМОНІА» жодних належних доказів та пояснень на спростування обставин, викладених у позовній заяві суду не надав.

Таким чином, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростувало та не довело суду належними та допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов ПАТ «Універсал Банк» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» заборгованості за кредитним договором № ВL3578/1 від 06.02.2013 р. станом на 11.08.2015 р. становить 170,59 грн. (з яких: 33 530,10 грн. - заборгованість по кредиту, 3 541,52 грн. - відсотки, 3 098,97 грн. - підвищені відсотки), визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМОНІА» (03115, м. Київ, вулиця Миколи Краснова, 33, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, 54/19, ) 33 530 (тридцять три тисячі п'ятсот тридцять) грн. 10 коп. заборгованості по кредиту, 3 541 (три тисячі п'ятсот сорок одну) грн. 52 коп. відсотків, 3 098 (три тисячі дев'яносто вісім) грн. 97 коп. підвищених відсотків та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина