ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 911/3748/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк

до Дочірнього підприємства Фуршет Регіон

про стягнення 430,95 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 25.05.2015 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства Кредитпромбанк до Дочірнього підприємства Фуршет Регіон про стягнення 430,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2015 року порушено провадження у справі № 911/3748/15 та призначено до розгляду на 15.09.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 15.09.2015 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 28.08.2015 року не виконав, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 13.10.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 13.10.2015 року представник відповідача не зявився, позивач та відповідач вимоги ухвал Господарського суду Київської області від 15.09.2015 року та від 28.08.2015 року відповідно, не виконали. Розгляд справи відкладався до 28.10.2015 року.

В судовому засіданні 28.10.2015 року представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі, у звязку з тим, що стосовно відповідача - Дочірнього підприємства Фуршет Регіон порушено справу про банкрутство.

Керуючись ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд ухвалою від 28.10.2015 року зупинив провадження у справі № 911/3748/15 до затвердження реєстру вимог кредиторів у справі № 911/1892/15 про банкрутство Дочірнього підприємства Фуршет Регіон.

21.12.2015 року до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 21.12.2015 року про поновлення провадження у справі № 911/3748/15, у якому останній також просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.12.2015 року провадження у справі № 911/3748/15 поновлено, розгляд справи призначено на 18.01.2016 року.

В судове засідання 18.01.2015 року позивач не зявився, відповідач підтримав подане 21.12.2015 року клопотання, яким просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані ними докази, суд

встановив:

04.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством Кредитпромбанк (позивач, Суборендар) та Дочірнім підприємством Фуршет регіон (відповідач, Орендар) укладено Договір суборенди № 68-Слав/1 (далі Договір), відповідно до умов якого Орендар передає, а Суборендар приймає у тимчасове платне користування на строк визначений у даному договорі, на умовах суборенди, без права викупу, частину нежилого приміщення загальною площею 1,00 кв.м, яке розташоване на 1-му поверсі у будівлі за адресою: м. Словянськ, вул. Свободи, 13 (п. 1.1. Договору).

Приміщення передається Суборендарю з метою розміщення торговельного простору та продажу товарів або надання послуг згідно з Асортиментним переліком (п. 1.2 Договору).

Сторони прийшли до взаємної згоди, що строк суборенди Приміщення (далі - строк суборенди) встановлюється з моменту підписання ОСОБА_2 прийому-передачі Приміщення в суборенду і до кінця строку дії даного Договору (п. 1.4 Договору).

Місячна суборенда плата за користування Приміщенням становить 359,12 грн., крім того ПДВ -71,83 грн., разом 430,95 грн. з ПДВ (п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.9.2 Договору Суборендар зобовязується сплатити Орендарю гарантований платіж у розмірі місячної суборендної плати за перший місяць.

Гарантований платіж буде утримуватися Орендарем на протязі дії даного Договору, як забезпечення сплати суборендарем суборендної плати та виконання інших обовязків за даним Договором. Гарантований платіж буде повернено Суборендарю протягом 28 банківських днів після припинення строку дії Договору або розірвання Договору на умовах Договору та/або чинного законодавства України, при умові виконання Суборендарем усіх вимог п. 3.9.3 Договору (п. 3.9.2 Договору).

Гарантований платіж підлягає поверненню Суборендарю тільки після припинення строку дії Договору або розірвання Договору на умовах Договору та/або чинного законодавства України (п. 3.9.3 Договору).

Передача Приміщення в суборенду відповідно до Договору здійснюється шляхом підписання ОСОБА_2 приймання-передачі Приміщення в суборенду, що має бути підписано не пізніше 3-днів з моменту підписання Договору (п. 4.1 Договору).

Додатковою угодою від 01.04.2013 року сторони погодили викласти п. 8.1 Договору в наступній редакції «Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання ОСОБА_2 і діє до 30.04.2013 року».

04.10.2012 року відповідач передав, а позивач прийняв згідно ОСОБА_2 приймання-передачі у тимчасове користування нежитлове Приміщення (п. 4.1 Договору).

На виконання п. 3.9.2 Договору позивач перерахував відповідачу гарантований платіж у розмірі місячної суборендної плати за перший місяць 430,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26 від 29.12.2012 року на суму 430,95 грн.

30.04.2013 року у звязку з закінченням дії Договору позивач згідно ОСОБА_2 здачі-приймання від 30.04.2013 року повернув відповідачу частину нежитлового Приміщення переданого позивачу в тимчасове користування згідно ОСОБА_2 приймання-передачі від 04.10.2012 року.

Враховуючи, що спірний Договір припинив свою дію 30.04.2013 року, відповідач був зобовязаний у відповідності до п. 3.9.2 Договору повернути позивачу сплачений ним гарантійний платіж у розмірі 430,95 грн. протягом 28 банківських днів з моменту припинення дії Договору.

Однак, незважаючи на положення чинного законодавства України та умови Договору, відповідач гарантійний платіж не повернув, що відповідачем не заперечено і спростовано.

З метою досудового врегулювання спору, позивач надсилав відповідачу вимогу № 8247/22 ДС-б.б.-1.2 від 28.05.2013 року про повернення 430,95 грн. гарантійного платежу згідно спірного Договору.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача гарантованого платежу в сумі 430,95 грн. є обґрунтованою.

Однак, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1892/15 про банкрутство Дочірнього підприємства Фуршет Регіон.

Ухвалою суду від 30.07.2015 року порушено провадження у справі № 911/1892/15 про банкрутство Дочірнього підприємства Фуршет Регіон.

З метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобовязаннями боржника - ДП Фуршет Регіон , суд (справа № 911/1892/15) за допомогою автоматизованої системи Діловодство спеціалізованого суду 31.07.2015 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства Фуршет Регіон на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет, номер публікації якого 20895 .

Відповідно до частин 1-3 статті 17 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

Судом встановлено, та як зазначено відповідачем у клопотанні про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, позивач у визначений Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його конкурсних грошових вимог, заявлених у справі № 911/3748/15, до боржника у справі про банкрутство № 911/1892/15 не звернувся, що відповідно до ч. 3 ст. 17 зазначеного Закону є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Таким чином, враховуючи, що позов подано до відповідача щодо якого порушено справу про банкрутство, а також те, що конкурсні вимоги кредитора (позивача) за спірним Договором в рамках справи про банкрутство відповідача не були заявлені у визначений строк, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 430,95 грн. гарантійного платежу задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 17 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.01.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін