КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2016 р. Справа№ 910/27547/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Сухового В.Г.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Дзезі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Державного підприємства «Укроборонсервіс»

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 16.12.2015

у справі №910/27547/15 (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Державного підприємства «Укроборонсервіс»,

до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія»,

про стягнення 19 440,00 грн,

за участю представників:

від позивача: Донець Т.С. - представник (довіреність №Д-68 від 02.03.2015);

від відповідача: Шуліма Д.В. - представник (довіреність №04 від 04.01.2015),

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Укроборонсервіс» (надалі - ДП «Укроборонсервіс», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» (надалі - ДП «Українська авіаційна транспортна компанія», відповідач) про стягнення 19 440,00 грн заборгованості за договором від 28.11.2014 №Д29-4.3.1/813 про надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 було припинено провадження у справі №910/27547/15 на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, Державне підприємство «Укроборонсервіс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 16.12.2015 скасувати та передати справу №910/27547/15 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 апеляційну скаргу Державного підприємства «Укроборонсервіс» прийнято до апеляційного провадження, розгляд справи призначено на 01.02.2016.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх безпідставними, а ухвалу суду законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу без змін.

01.02.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення і доводи представників сторін, розглянувши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Місцевим господарським судом було встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2013 порушено провадження у справі №910/9741/13 про визнання банкрутом Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія», визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Залар» кредитором ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» на суму 1 377 832,54 грн та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 11.06.2013.

22.06.2013 у газеті Голос України №116 (5616) було опубліковане оголошення про порушення провадження у справі №910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія».

Дослідивши вказані обставини, місцевий суд дійшов висновку, що спір між ДП «Укроборонсервіс» та ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» про стягнення заборгованості має розглядатися у межах справи про банкрутство, а тому наявні підстави для припинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Даний висновок місцевого господарського суду колегія суддів находить помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно абзацу 3 частини 8 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на дату порушення справи про банкрутство) до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно правової позиції Пленуму Вищого господарського суду України, викладеної в постанові «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 справи у спорах боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (частина восьма статті 23 Закону) відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство та розглядаються у позовному провадженні, на відміну від заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (стаття 20 Закону), заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору), заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (частини десята, одинадцята статті 28 Закону), спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма статті 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Тобто, у статті 10 вищевказаного Закону, на яку, припиняючи провадження, послався суд першої інстанції, мова йде про те, що справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина 9 статті 16 ГПК України), а тому висновок суду, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з боржника, які виникли під час провадження у справі про банкрутство (поточні вимоги), мають розглядатися тим самим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство №910/9741/13 (суддя Пасько М.В.), є помилковим.

Під терміном «підвідомчість» у Рекомендаціях Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 №04-5/120 розуміється визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Таким чином, посилання суду на пункт 1 частини 1 статті 80 ГПК України, згідно якого суд має припинити провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України суперечить приписам пункту 7 частини 1 статті 12 ГПК України, якими законодавець визначив чіткий перелік категорій справ, які підпадають під юрисдикцію господарських судів.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд у даній справі дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для припинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 104 ГПК України, є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційну скаргу Державного підприємства «Укроборонсервіс» судова колегія визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 у справі №910/27547/15 - скасуванню.

Відповідно до пункту 4.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7 якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 ГПК України, у тому числі, про припинення провадження у справі, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись статтями 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укроборонсервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 у справі №910/27547/15 про припинення провадження у справі задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 скасувати та передати справу №910/27547/15 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Матеріали справи №910/27547/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді В.Г. Суховий

Г.А. Жук