ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 січня 2016 року Справа № 910/21844/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівКостенко Т.Ф., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиДержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 року
у справі господарського суду міста Києва
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Київ
доДержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ
простягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 року у справі № 910/21844/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі повинен бути чітко викладений зміст порушення або неправильного застосування норм права із зазначенням конкретних їх пунктів та статей, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного рішення.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону скаржником дотримано не було.

У поданій касаційній скарзі державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" не погоджується із оскаржуваними судовими актами та вважає їх такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки суди не вірно застосували норми процесуального та матеріального права, однак при цьому не зазначає суті порушення правових норм.

Крім того, в поданій касаційній скарзі скаржник вдався лише до перерахування пунктів наказу Укрзалізниці № 069-Ц від 28.02.2012 року, де визначено порядок здійснення перерахування коштів залізницями контрагентам згідно зобов'язань, проте не зазначив, які норми були не застосовані, застосовані неправомірно, невірно застосовані і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваних судових актів, натомість скаржник спонукає до переоцінки наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Натомість доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться лише до аналізу наявних у справі доказів, яким вже було надано оцінку господарськими судами попередніх інстанцій.

Також колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що касаційна скарга повністю дублює апеляційну скаргу, яку вже було розглянуто судом апеляційної інстанції та їй надано відповідну правову оцінку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 року у справі № 910/21844/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіТ.Ф. Костенко

О.М. Сибіга