П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ

Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Ємця А.А.,
суддів: Берднік І.С., Жайворонок Т.Є., Колесника П.І., та Шицького І.Б.,

за участю представників: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» - Хорунжого Ю.А., ТБ «Електронні торги України» - Харченка Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Київщина-Капітал») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. у справі № Б11/009-12 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест» до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер» (далі - ТОВ«Інвестінтер») про визнання банкрутом, -

в с т а н о в и л а:

Ліквідатор ТОВ «Інвестінтер» - арбітражний керуючий Бойко А.І. звернувся до господарського суду з клопотанням про визнання організатора аукціону - товарної біржі «Міжрегіональний біржовий центр» (далі - ТБ «Міжрегіональний біржовий центр») учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інвестінтер» згідно зі ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_930531/ed_2014_12_28/pravo1/T234300.html?pravo=1>». Клопотання мотивовано тим, що за результатами проведеного конкурсу з визначення організатора аукціону ліквідатор, здійснивши аналіз всіх поданих заявок, встановив переможцем конкурсу товарну біржу «Міжрегіональний біржовий центр», яка запропонувала найменшу суму винагороди у розмірі 1% від ціни, сформованої на аукціоні.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14 листопада 2014 р.:

1. Клопотання ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Бойка А.І. від 6 жовтня 2014 р. задоволено.

2. Визнано організатора аукціону - ТБ «Міжрегіональний біржовий центр» учасником у справі про банкрутство ТОВ «Інвестінтер».

3. Відмовлено у задоволенні клопотання товарної біржі «Електронні торги України» про визнання її учасником провадження у справі про банкрутство.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 9 грудня 2014 р. скасовано пункти 1 та 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 14 листопада 2014 р., відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Бойка А.І. про визнання організатора аукціону - ТБ «Міжрегіональний біржовий центр» учасником провадження у справі № Б11/009-12. У решті ухвалу господарського суду Київської області від 14 листопада 2014 р. залишено без змін.

ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» подало до Вищого господарського суду України клопотання про припинення касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ «Інвестінтер» Бойка А.І. на постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 грудня 2014 р., посилаючись на положення ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_929800/ed_2014_12_28/pravo1/T234300.html?pravo=1>» та висновок про те, що «оскаржувана постанова апеляційної інстанції не підлягає вирішенню в касаційному порядку».

Постановою Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 9 грудня 2014 р. скасовано, а ухвалу господарського суду Київської області від 14 листопада 2014 р. залишено без змін.

Так, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст.ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_27/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>, 64 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_200/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>, 129 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_523/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> та рішень Конституційного Суду України від

11 березня 2011 р. № 2-рп/2011, від 27 січня 2010 р. № 3-рп/2010, якими розтлумачено положення зазначених статей Основного Закону, касаційна скарга підлягає розгляду по суті. Крім того, положення ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_929800/ed_2014_12_28/pravo1/T234300.html?pravo=1>» не містять заборони щодо оскарження постанов апеляційного суду, прийнятих за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про визнання організатора аукціону учасником у справі про банкрутство.

ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» у порядку статті 11119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) подало заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. у справі № Б11/009-12 із підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 11116 ГПК.

В обґрунтування неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права заявником надано копії постанов Вищого господарського суду України від 6 серпня 2014 р. у справі № Б11/009-12, від

9 листопада 2015 р. у справі № 905/338/15, а також копію постанови Верховного Суду України від 4 листопада 2015 р. у справі № 3-957гс15, в яких, на думку заявника, суди касаційних інстанцій, застосувавши до спірних правовідносин ті самі норми матеріального права, дійшли протилежного висновку про те, що відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, є вичерпним.

Ухвалою Верховного Суду України від 29 грудня 2015 р. справу

№ Б11/009-12 допущено до провадження Верховного Суду України та відкрито провадження за заявою ТОВ «ФК «Київщина-Капітал» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши доводи заявника, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ст. 55 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_177/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_523/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_627815/ed_2009_05_27/pravo1/MU50K02U.html?pravo=1> (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T234300.html?pravo=1>, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T234300.html?pravo=1> поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Відповідно до частини третьої ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_929800/ed_2015_05_14/pravo1/T234300.html?pravo=1>у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку, є вичерпним.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому частину третю статті 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_929800/ed_2015_05_14/pravo1/T234300.html?pravo=1> слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання про визнання організатора аукціону із завершенням відповідного апеляційного провадження.

Таким чином, суд касаційної інстанції, переглядаючи судові рішення у частині визнання організатора аукціону, діяв не як суд, встановлений законом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T234300.html?pravo=1>, тому постанова Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. у справі, що розглядається, підлягає скасуванню.

Крім того, аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2015 р. у справі № 3-957гс15.

Згідно з підпунктом «б» пункту 2 частини другої статті 11125 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_645334/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>ГПК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_645334/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1> Верховний Суд України за наявності підстав, передбачених підпунктами 1-3 частини першої ст. 11116 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1263/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>цього Кодексу <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1263/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>, має право скасувати судове рішення (судові рішення) та залишити в силі судове рішення (судові рішення), що були помилково скасовані судом апеляційної та/або касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного постанова суду касаційної інстанцій підлягає скасуванню із залишенням у силі постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 11114, 11123, 111 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_466677/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>24, 111 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_466677/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>25 ГПК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_645334/ed_2015_09_01/pravo1/T179800.html?pravo=1>, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 20 січня 2015 р. скасувати, постанову Київського апеляційного господарського суду від

9 грудня 2014 р. у справі № Б11/009-12 залишити в силі.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 4 частини першої статті 11116 ГПК.

Головуючий А.А. Ємець

Судді: І.С. Берднік

Т.Є. Жайворонок

П.І. Колесник

І.Б. Шицький