ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.01.2016 Справа № 5021/1783/12
Господарський суд Сумської області у складі судді Соп"яненко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Середі І.Г.,

Представники сторін:

кредиторів - ДПІ в м. Сумах - Сєдєлєва Т.А. (довіреність № 198/9/18-19-10 від 04.03.2015 року),

ПАТ "Конотопм"ясо" - Бондаровець Г.П. (довіреність № 859 від 04.11.2015 року),

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Ліквідатор - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №5021/1783/12

за заявою кредитора - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський м'ясопродуктовий комплекс" (40000, м.Суми, вул. Гагаріна, 2, код 36550406 ),

про визнання банкрутом

встановив:

Ухвалою господарського суду від 29.11.2012 року було порушено провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Сумський м'ясопродуктовий комплекс".

Постановою господарського суду Сумської області від 18.12.2012 року боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Курбанова Н.В.-О.

02.06.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою б/н від 02.06.2015 року про визнання недійсним договору про продаж майна банкрута у межах провадження у даній справі та з заявою про вжиття заходів забезпечення заяви про визнання недійсним договору про продаж майна банкрута.

Ухвалою господарського суду від 23.12.2015 року було призначено до розгляду заяви б/н від 02.06.2015 року ініціюючого кредитора ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення заяви про визнання недійсним договору про продаж майна банкрута.

В своїй заяві ОСОБА_3 просить суд накласти арешт на майно, придбане ТОВ «Охтирка м'ясопродукт» у ТОВ «Сумський м'ясопродуктовий комплекс» за договором від 16.02.2015 року, усього 52 одиниці, а саме: тачка «Кітаянка» - 5 шт.; підйомник (подьемник) - 1 шт.; візки (тележки) - 4 шт.; стіл - 2 шт.; фаршозмішувач - 1 шт.; ємність для фаршу - 6 шт.; автоклав Б6-КАВ в к-сті 6 од., в комплекті з корзинами - 8 та 17 шт. відповідно; машина для консервування (закаточная) - 1 шт.; транспортна смужка (метал., редуктор тран. секцій корпуса тран-ра) - 2 шт.; електропідйомник (електротельфер) 0,5 тонн - 2 шт.; лещата (тиски) слесарні - 1 шт.; лещата (тиски) слесарні - 1 шт.; дозатор (дозировка) - 1 шт. та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Охтирка м'ясопродукт» (42730, Сумська обл., Охтирський р-н, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, 11) вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи передачі вказаного майна іншим особам на будь-яких правових титулах.

Вимоги заявника в цій частині мотивовані тим, що ліквідатор Курбанов Н.В. продовжує вчиняти дії щодо вивезення майна підприємства-банкрута, у зв'язку з чим за його заявою відкрито кримінальне провадження.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції Закону від 22.12.11 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.13, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки договір від 16.12.14 (заяву про визнання якого недійсним ОСОБА_3 просить забезпечити шляхом накладення арешту на майно покупця) стосується продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, колегія суддів зазначає, що хоча провадження у справі порушено 29.11.12, постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнято 18.12.12 (тобто до набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство) - застосуванню підлягають положення Закону в редакції, чинній з 19.01.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Отже, враховуючи, що заява ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення заяви про визнання недійсним договору про продаж майна банкрута за своєю правовою природою є заявою про забезпечення позову, суд зазначає, що в ході розгляду даної заяви в межах справи про банкрутство застосуванню підлягають приписи розділу Х "Забезпечення позову" ГПК України.

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору тощо.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Водночас, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів тощо.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в п. п. 1, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.11 № 16 (зі змінами та доповненнями).

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення заяви про визнання недійсним договору про продаж майна банкрута, відповідних обставин у ній також не наведено - тобто заявник не довів наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких засобів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позовних вимог суд вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не подано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення заяви про визнання договору недійсним - відмовити.

2. Ухвала надіслати кредитору, ліквідатору, ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

СУДДЯ О.Ю. СОП'ЯНЕНКО