ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 914/4401/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

при секретарі Угриновська І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,б/н від 04.12.2015 (вх.№ 01-05/5770/15 від 08.12.2-15)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2015 у справі №914/4401/14 про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015

у справі № 914/4401/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Іскра», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз», м. Львів

за участю: заступника прокурора Львівської області, м. Львів

про: встановлення між сторонами договірних правовідносин на підставі договору

за участю представників:

прокурора Мельничука Ю.І. (посвідчення №006924)

позивача ОСОБА_2 (довіреність №ПВ 07/4-40-16 від 05.01.2016)

відповідача ОСОБА_3 (довіреність №04/112 від 04.01.2016)

третьої особи не зявився (належно повідомлений).

ВСТАНОВИВ:

11.11.2015 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою ( вх. №5251/15 від 11.11.2015) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/4401/14 на підставі п.1 ч.2 ст.112 ГПК України, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03.02.2015 у справі №914/4401/14, здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, справу передати для розгляду до Господарського суду м. Києва.

Як на нововиявлені обставини позивач у справі №914/4401/14 посилається на обставини, встановлені рішенням Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у справі №910/10334/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015, а саме: визнання незаконними актів Фонду державного майна України про передачу газопроводу у власність ВАТ «Іскра». Вказує, що цими судовими рішеннями встановлено, що акт приймання-передавання майна в ході приватизації складено не було, у звязку з чим документальне оформлення передачі майна від засновника до утвореного ним підприємства відсутнє. Відтак вважає, що газопровід з власності і законного володіння держави не вибував. Про ці обставини йому стало відомо 20.10.2015, тобто у день набрання рішенням суду законної сили.

Зазначає, що акти органів державної влади, що визнані судом незаконними, є недійсними з моменту їх прийняття.

Таким чином, стверджує, що ПАТ "Іскра" уклало з ТОВ "Спектргаз" договір купівлі-продажу державного майна, яке не перебувало у його законному володінні, і, як наслідок, укладення такого договору призвело до незаконного заволодіння державним майном.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2012 № 770 в редакції, яка діяла на час розгляду справи, органом управління державним майном у сфері розподілу природного газу було визначено Міністерство енергетики та вугільної промисловості. Отже, Міністерство енергетики та вугільної промисловості є уповноваженою власником особою на розпорядження газопроводом і мало бути відповідачем у справі.

Вказує, що ці обставини існували на час розгляду справи, однак про їх іннування позивач не знав і не міг знати, вони спростовують висновки суду про те, що належним відповідачем у справі є ТОВ «Спектргаз».

Посилаючись на ст.ст. 16, 24, 114 ГПК України, просив скасувати рішення суду від 29.05.2015, здійснити заміну первісного відповідача ТОВ «Іскра» на належного відповідача в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості та передати справу для розгляду Господарському суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.12.2015 у справі №914/4401/14 (суддя Ділай У.І.) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 у справі №914/4401/14 залишено без змін.

Ухвала суду мотивована положеннями ст. ст. 1, 4-3, 33, 34, 35, 43, 49, 112-114 ГПК України, ст. 3 ЦК України, постановою пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» №17 від 26.12.2011.

При відмові в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК України, вони не спростовують фактів та висновків суду, покладених в основу рішення, та не можуть бути підставою для скасування рішення. Підставою прийняття судового рішення від 02.03.2015 у справі №914/4401/14 було те, що станом на дату звернення позивича з позовом права позивача не були порушені відповідачем та могли оспорюватися.

Не погоджуючись ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, вважає ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить скасувати ухвалу суду від 01.12.2015, скасувати рішення суду від 02.03.2015, здійснити заміну первісного відповідача належним в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та передати справу для розгляду Господарському суду м. Києва.

Скаржник вважає, що обставини, вказані в заяві, є нововиявленими, вони спростовують висновки суду, викладені в рішенні від 02.03.2015, зокрема, що належним відповідачем є ТОВ «Спектргаз» та доводять, що належним відповідачем у справі №914/4401/14 є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, оскільки на час розгляду справи газопровід належив державі Україна і з її законного володіння не вибував.

18.01.2016 скаржник подав клопотання (вх№01-05/284/16 від 18.01.2016) про зупинення провадження у даній справі на підставі ст. 79 ГПК України, яке обгурнтоване тим, що постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №910/10334/15 скасовано рішення Господарського суду м.Києва від 29.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 у справі №910/10334/15, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва. Скаржник зазначає, що в ході нового розгляду справи №910/10334/15 судом можуть бути підтверджені чи спростовані ті обставини, на які він посилається як на нововиявлені. Якщо вони не будуть підтверджені, то він відмовиться від апеляційної скарги. З огляду на викладене вважає, що апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали є неможливим. До клопотання додав постанову Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №910/10334/15.

В судовому засіданні 26.01.2016 представник позивача і прокурор підтримали доводи апеляційної скарги та просили задоволити клопотання про зупинення провадження у справі №914/4401/14 до завершення нового розгляду судом справи №910/10334/15.

Представник відповідача заперечив проти доводів апелянта та проти клопотання про зупинення провадження з тих підстав, що обставини, на які покликається позивач у своїй заяві, не можна вважати нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК. Просив залишити оскаржувану ухалу без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ «Спектргаз» явку свого представника в судове засідання 26.01.2016 не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів апеляційного суду відхиляє клопотання скаржника про зупинення провадження у справі з огляду на те, що постанова Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №910/10334/15, на яку посилається скаржник у своєму клопотанні, прийнята після прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали. Отже, вона не досліджувалася судом першої інстанції та не може бути підставою для зупинення апеляційним судом провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

У грудні 2014 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ «Іскра» про встановлення між сторонами договірних відносин на підставі договору №ДЕ від 17.11.2014.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачу - ПАТ "Іскра" на праві власності належить газопровід високого ти ску ГРС "Винники", який збудований на терито рії провадження господарської діяльності позивача з розподілу газу і постачання газу за регульованим тарифом. До цього газопроводу приєднані та підключені розподільні газопроводи, які перебувають у користуванні позивача. Цими газопроводами здійснює ться розподіл газу для потреб промислових споживачів та населення. Газопровід високого тиску ГРС "Винники" та приєднані до нього розподільні газопроводи є складовими Єдиної га зотранспортної системи України. Без використання газопроводу ГРС Винники, що належить відповідачу (ПАТ Іскра) технічно неможливо у встановленому законом порядку забезпечити газопостачання споживачів, обєкти яких приєднані до вищезазначених розподільних газопроводів.

01.01.2011 сторони уклали договір оренди газопроводу ГРС Винники (нова) - ПАТ "Іскра" №0102111/8104 відповідно до умов якого, ВАТ Іскра передає, а ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз приймає у строкове платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС Винники (нова) - ПАТ "Іскра" та катодні станції 4 штуки, які належать відповідачу на праві власності. Згідно з п.3.1. договору, даний договір укладається терміном на 3 (три) роки і діє з 01.01.2011 до 31.12.2013. Термін дії договору може бути продовжений за згодою сторін.

Посилаючись на ч. 4 ст. 7-1 Закону України "Про заса ди функціонування ринку природного газу", позивач вказує, що відповідач, будучи власником складової Єдиної газотранспортної системи України, зобов'язаний забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог відповідач зобов'язаний передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових. Дана стаття закону введена в дію з 01.01.2013.

18.05.2013 позивач звертався до відповідача з пропозицією ро зірвати договір оренди та з проханням обрати один із зазначених у законі способів для врегулювання взаємовідносин. У подальшому позивач листом від 25.07.2014 №07/4-5482 повторно запропонував відповідачу укласти між сторонами договір на експлуатацію газопроводу на умовах Типового договору. Як стверджує позивач, ці звернення були залишені без розгляду.

Листом від 17.11.2014 № 07/4-8083 позивач направив відповідачу для розгляду проекти договорів, укладення яких, на думку позивача, є обовязковим згідно з ст. 7-1 Закону України "Про заса ди функціонування ринку природного газу".

20.08.2014 ПАТ "Іскра" та ТОВ "Спектргаз" уклали договір купі влі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцеві наступне майно: газопровід високого тиску ГРС Винники - ПАТ Іскра та 4 катодних станції. 01.09.2014 сторони договору купівлі-продажу підписали акт приймання-передачі вищезазначеного майна.

Листом від 01.12.2014 №1/3110 відповідач повідомив позивача, що газопровід йому не належить, тому скерував лист позивача на адресу ТОВ "Спектргаз".

Позивач вважає, що укладений ПАТ "Іскра" та ТОВ "Спектргаз" договір купі влі-продажу газопроводу від 20.08.2014 є нікчемним в силу ст. 228 ЦК України і не створив юридичних наслідків, оскільки предмет договору купівлі-продажу від 20.08.2014 є обмеженим в обігу обєктом цивільного права. Відтак газопровід ГРС "Винники" перебуває у влас ності відповідача- ПАТ "Іскра".

Крім того, позивач стверджує, що ПАТ «Іскра» не є ні га зотранспортним, ні газорозподільним підприємством, оскільки не має відповідної ліцензії, не може самостійно забезпечити надійну та безпечну експлуатацію належного йому на праві власності газопроводу, він зобовязаний передати газопровід іншій особі, а саме позивачу, оскільки газопровід перебуває на території провадження господарської діяльності ПАТ "Львівгаз", як ліцензіата з розподілу природного газу, який є газорозподільним підприємством і може забезпечити надійну та безпечну експлуатацію газопроводу.

Позивач вважає, що протиправне ухилення відповідача від укладення договору порушує встановлений правовий порядок у сфері функціонування ринку природного газу та права позивача.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 у справі №914/4401/14 (суддя М.М. Петрашко) у задоволенні позову відмовлено. При відмові в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, а законодавство не містить норм, які б відносили предмет догогору купівлі-продажу від 20.08.2014, укладеного ПАТ «Іскра» (відповідачем) та ТОВ «Спектргаз» (третя особа), до тих видів обєктів, які є обмежено оборотоздатні. Відтак суд відхилив доводи позивача, про те, що газопровід ГРС «Винники» та 4 катодних станції на даний час перебуває у власності відповідача- ПАТ «Іскра», як необгрунтовані та безпідставні.

Суд першої інстанції також зазначив, що вказаний договір купівлі-продажу є чинним, його правомірність згідно із ст. 204 ЦК України презюмується, оскільки недійсність даного договору прямо не встановлена законом, і цей договір не визнаний судом недійсим.

Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що права та охоронювані законом інтереси позивача, на день подання позову, не могли бути порушені відповідачем та не могли оспорюватись. Крім того, суд вказав, що позивач заперечив щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 у справі №914/4401/14 залишене без змін, а апеляційна скарга ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» без задоволення.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у справі №910/10334/15 за позовом заступника прокурора Львівської області до Фонду державного майна України про визнання нечинним пункту наказу та переліку майна, переданого у власність, за участю третіх осіб: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», ПАТ «Іскра», ТОВ «Спектргаз», позов задоволено. Визнано незаконним п.1 наказу Фонду державного майна України №59-АТ від 31.12.1993 «Про затвердження плану приватизації майна державного підприємства «Львівський електроламповий завод ВО «Іскра» в частині включення до цілісного майнового комплексу, який підлягав приватизації, газопроводу високого тиску ГРС «Винники»-ВО «Іскра», визнано незаконним Перелік нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Іскра» від 27.05.2003 в частині включення до Переліку газопроводу високого тиску ГРС «Винники»-ВО «Іскра».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 у справі №910/10334/15 апеляційні скарги ПАТ «Іскра» та Фонду державного майна України залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у даній справі залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №910/10334/15 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 та рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у даній справі, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази та доводи сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 112 ГПК України підставою для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як зазначено у п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 № 17, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

по-перше, їх існування на час розгляду справи,

по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Визнання незаконним рішенням Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у справі №910/10334/15 пункту 1 наказу Фонду державного майна України №59-АТ від 31.12.1993 «Про затвердження плану приватизації майна державного підприємства «Львівський електроламповий завод ВО «Іскра» в частині включення до цілісного майнового комплексу, який підлягав приватизації, газопроводу високого тиску ГРС «Винники»-ВО «Іскра» та визнання незаконним Переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Іскра» від 27.05.2003, в частині включення до Переліку газопроводу високого тиску ГРС «Винники»-ВО «Іскра», на які посилається позивач як на нововиявлені обставини, не спростовують фактів, покладених в основу рішення суду від 02.03.2015, а саме: факту укладення ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» договору купівлі-продажу від 20.08.2014 газопроводу ГРС «Винники» (нова) та 4-х катодних станції, акту приймання - передачі цього майна від 01.09.2014, факту чинності названого договору купівлі-продажу від 20.08.2014 та встановленого судом того факту, що газопровід ГРС «Винники» та 4 катодних станції не перебуває у власності відповідача- ПАТ «Іскра».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ні на момент звернення з позовом, ні на момент звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 позивач не звертався до належного, на його думку, відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з вимогою про встановлення на підставі договору №ДЕ від 17.11.2014 чи на підставі іншого договору договірних відносин щодо передачі в експлуатаціюГРС Винники та 4-х катодних станцій.

Отже, позивачем не доведено, що врахування судом обставин, на які він посилається як на нововиявлені, мало б наслідком прийняття іншого судового рішення у справі №914/4401/14 , ніж те, яке було прийняте 02.03.2015.

Таким чином, виходячи з обставин та підстав позову, на які посилався позивач, звертаючись з позовом до ПАТ « Іскра», та враховуючи факти, покладені в основу судового рішення від 02.03.2015, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що обставини, на які посилається позивач як на нововиявлені, не є нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК України, оскільки не відповідають названим вище необхідним для нововиявлених обставин ознакам та не спростовують фактів, покладених в основу рішення від 02.03.2015.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду та вважає, що в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 за нововиявленими обставинами підставно та обґрунтовано відмовлено.

Слід також зазначити, що на момент розгляду апеляційної скарги постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі №910/10334/15 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 та рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2015 у справі №910/10334/15, якими встановлено обставини, на які позивач посилається як на нововиявлені, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Скаржником не доведено наявності підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду та для задоволення апеляційної скарги. Отже, ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником за подання апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103, 105, 112, 114 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.12.2015 у справі № 914/4401/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 29.01.2016.

ОСОБА_4 Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко