ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" січня 2016 р.Справа № 916/4835/15

за позовом: Приватного підприємства "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ";

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК";

про розірвання договору оренди

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 директор; ОСОБА_3 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю;

В засіданні суду від 24.12.2015р. було оголошено перерву по 21.01.2016р. відповідно до ст.77 ГПК України.

Суть спору: Приватне підприємство "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення (на правах суборенди) від 01.01.2014р. з 26.04.2015р.

24.12.2015р. за вх.суду№32588/15 позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

24.12.2015р. за вх.суду№32590/15 позивач надав до суду письмові пояснення.

Позивач на позовних вимогах наполягає.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позов за вх.суду№1385/16 від 21.01.2016р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, суд встановив:

01.01.2014р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (відповідач, Орендодавець) та Приватним підприємством "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" (позивач, Орендар) було укладено договір оренди (на правах суборенди) за яким Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування, індивідуально визначене майно, частину нежитлового приміщення, площею 23,8кв.м. , розташоване за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пр-т Котовського, 13, що перебуває у строковому платному користуванні Орендодавця на підставі договору оренди №271113 від 27.11.2013р. Майно передається (на правах суборенди) з метою розміщення офісу ПП "Центр промислової безпеки" (п.п.1.1., 1.2. договору).

Орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання акта приймання-передачі майна. Орендар повертає майно Орендодавцю в аналогічному порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обовязок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п.п.2.1., 2.3., 2.4. договору).

Відповідно до п.4.4. договору у разі припинення або розірвання договору повернути Орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Орендодавець зобовязується не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендарю користуватися орендованим майном на умовах договору (п.6.2. договору).

Договір діє з 01.01.2014р. по 31.10.2016р. (п.10.1. договору).

01.01.2014р. між відповідачем в особі Голови Правління ОСОБА_5 та позивачем в особі директора ОСОБА_2 був укладений акт приймання-передачі орендованого майна.

Як зазначає позивач, відповідач з листопада 2014р., всупереч п.6.2. договору став вчиняти дії, які перешкоджали позивачу користуватися орендованим майном на умовах договору. З листопада 2014р. відповідач припинив приймати до виконання платіжні доручення для погашення відповідних платежів за договором оренди, які надсилалися через систему електронних платежів з використанням програмного комплексу "Клієнт-Банк". Грошові кошти позивача розміщені на розрахунковому рахунку у ПАТ "ІМЕКСБАНК", відкритому відповідно до договору №54 від 06.07.2015р. У середині квітня 2015р. в орендованому приміщенні відповідачем були створені умови, які перешкоджали позивачу користуватися ним. Була відключена електроенергія, припинено надання комунальних послуг. На вимогу представника відповідача, позивач звільнив орендоване приміщення у звязку із припиненням роботи відділення ПАТ "ІМЕКСБАНК, за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пр-т Котовського, 13.

Позивач вказує на те, що 23.04.2015р. між представником відповідача та представником позивача був укладений акт про повернення майна відповідачу відповідно до п.4.4. договору, копія якого додана до позовної заяви. З 26.04.2015р. вхід до орендованого приміщення відповідачем був заблокований для користування позивачем. Однак відповідач продовжує нараховувати орендну плату та у серпні 2015р. відповідачем на адресу позивача була направлена претензія №4818 від 05.08.2015р. про погашення заборгованості за договором оренди за період з жовтня 2014р. по червень 2015р.

Як зазначає позивач, він неодноразово звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору оренди, що підтверджується доданими до позовної заяви листами (а.с.21,23).

Враховуючи викладене, відповідач просить розірвати договір оренди нежитлового приміщення (на правах суборенди) від 01.01.2014р. укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" та Приватним підприємством "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" з моменту його звільнення, а саме з 26.04.2015р.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відповідно до умов п.2.3. договору Орендар повертає майно Орендодавцю в аналогічному порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором. Позивач надав до суду копію акту приймання-передачі з якого позивач вважає, що договір був припинений, але зі сторони відповідача акт був підписаний ОСОБА_6 Котовського відділення ПАТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_7 у якого на такі дії не було повноважень. Крім того на адресу ПАТ "ІМЕКСБАНК" акт приймання-передачі (майна з оренди) для належного підписання та скріплення печатками не направлявся. Відповідач також зазначив, що станом на 01.01.2016р. позивач має заборгованість з орендної плати у сумі 24653,45грн.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у позові у повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди (на правах суборенди) за яким відповідач передав позивачу в строкове платне користування, індивідуально визначене майно, частину нежитлового приміщення, площею 23,8кв.м. , розташоване за адресою: Одеська область, м. Котовськ, пр-т Котовського, 13, що перебуває у строковому платному користуванні відповідача на підставі договору оренди №271113 від 27.11.2013р. Майно передається (на правах суборенди) з метою розміщення офісу ПП "Центр промислової безпеки".

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із частинами першою, другою статті 652 Цивільного кодексу України, на яку в обґрунтування своїх вимог послався Позивач, передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобовязань за ним або наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні договору.

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №16 від 26.01.2015р., що було прийняте на підставі постанови Правління Національного банку України №50 від 26.01.2015р. "Про віднесення публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних", було розпочато з 27.01.2015р. процедуру виведення АТ "ІМЕКСБАНК" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015р. по 27.04.2015р. включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8. Рішенням №84від 23.04.2015 року за, продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „ІМЕКСБАНК по 26.05.2015р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ №330 від 21 травня 2015 р. Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_1 акціонерного товариства ІМЕКСБАНК виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №105 від 27.05.2015р. Про початок процедури ліквідації АТ ІМЕКСБАНК та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ ІМЕКСБАНК та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ ІМЕКСБАНК провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на 1 рік з 27.05.2015р. по 26.05.2016р. включно.

Судом встановлено, що були складені умови, які перешкоджали позивачу користуватися орендованим приміщенням, оскільки була відключена електроенергія, припинено надання комунальних послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями акту Комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Котовськводоканал" від 17.06.2015р. та листом Служби електропостачання виробничого підрозділу "Енергозбут" Регіональної філії "Одеська залізниця" про припинення з 24.04.2015р. електропостачання на обєкт у звязку із несплатою ПАТ ІМЕКСБАНК рахунків відповідно до умов договору про постачання електричної енергії.

У звязку із відключенням енергопостачання та водопостачання, що унеможливлює подальше знаходження позивача в орендованому приміщенні, позивач звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання договору оренди (на правах суборенди) від 01.01.2014р.

Враховуючи неможливість використання позивачем орендованого приміщення без енергопостачання та водопостачання, ненадання відповідачем доказів належного забезпечення умов використання позивачем орендованого приміщення, ненадання відповідачем доказів усунення перешкод у користуванні позивачем в користування приміщення, договір оренди (на правах суборенди) від 01.01.2014р. підлягає розірванню.

Як вважає позивач зазначений договір повинен бути розірваний з моменту підписання акту приймання-передачі (повернення) орендованого приміщення від 23.04.2015р. та фактичного звільнення позивачем орендованого приміщення 26.04.2015р.

Однак такі доводи позивача судом до уваги не приймаються оскільки відповідно до умов договору позивач зобов'язався повернути орендоване приміщення в аналогічному порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим договором. Наданий позивачем акт приймання-передачі орендованого приміщення Орендодавцеві підписаний з боку відповідача ОСОБА_6 Котовського відділення ПАТ ІМЕКСБАНК, однак жодних доказів наявності у ОСОБА_6 повноважень на підписання акту приймання-передачі позивачем не надано, у зв'язку з чим зазначений акт не є належним доказом передачі орендованого майна відповідачу відповідно до умов договору.

Позовні вимоги позивача в частині розірвання договору з 26.04.2015р. необґрунтовані.

Відповідно до ч.5 ст.188 Господарського суду України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто вказаними нормами не передбачено можливості надання зворотної сили розірванню договору. Відтак, при вирішенні спору про розірвання договору у господарського суду немає підстав визнавати його припиненим з певного моменту до дня набрання чинності судовим рішенням у справі, оскільки це суперечить вимогам закону, які визначають наслідки розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності позовні вимоги Приватного підприємства "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" про розірвання договору оренди нежитлового приміщення (на правах суборенди) від 01.01.2014р. з 26.04.2015р. підлягають задоволенню частково в частині розірвання договору оренди нежитлового приміщення (на правах суборенди) від 01.01.2014р.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення (на правах суборенди) від 01.01.2014р. укладений між Приватним підприємством "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" (65074, АДРЕСА_1, ) та ОСОБА_1 акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12А, поштова адреса: 65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 8А, ).

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12А, поштова адреса: 65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 8А, ) на користь Приватного підприємства "ЦЕНТР ПРОМИСЛОВОЇ БЕЗПЕКИ" (65074, АДРЕСА_1, ) 1218/одна тисяча двісті вісімнадцять/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 25 січня 2016 р.

Суддя Л.В. Степанова