РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/30123/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид"

про стягнення 135 293,64 грн.

Представники сторін:

від позивача: Яковіщук Я.М. - представник за довіреністю № 03-Д від 04.01.2015року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид" про стягнення 135 293,64 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є користувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 20 загальною площею 129,10 кв.м. та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг КП «ЦОС Шевченківського району, однак ухиляється від укладення договору.

У період з 22.09.2010 року по 31.07.2014 року відбувалось фактичне споживання послуг відповідачем, однак оплата за послуги не надходила, таким чином заборгованість відповідача за спожиті послуги становить 91 920,50 грн.

Також, у зв'язку з неоплатою послуг позивач нарахував відповідачеві індекс інфляції у сумі 29 181,62 грн та 3 % річних у сумі 14 191,50 грн.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.01.2016 року.

31.12.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі на виконання вимог ухвали суду від 30.11.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду від 30.11.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 20, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 27.11.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 №24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 та є виконавцем житлово-комунальних послуг у Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2.1 статуту підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконання цих послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краєвид" є користувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 20 загальною площею 129,10 кв.м. та споживає комунальні послуги, які надає виконавець комунальних послуг КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», однак ухиляється від укладення договору, будучи обізнаним про зміну надавача послуг.

Господарські відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-IV.

Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуги віднесені зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

У відповідності ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

13.11.2003 року між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва (ЖЕК-100) та структурним відокремленим підрозділом «Енергозбут Київенерго» укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 320-0333, відповідно до якого останнє зобов'язалось виробляти та поставляти теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Також 20.04.2005 року між комунальним підприємством - управління житлового господарства Шевченківського району (правонаступником якого є позивач) та ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» укладений договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Як зазначає позивач, у період з квітня 2007 року по жовтень 2010 року облік, нарахування та збір платежів здійснювали КП «ЖЕКи». Однак, відповідно до окремого доручення від 13.09.2010 року № 905 КП УЖК (КП «ЦОС Шевченківського району»), було зобов'язано укласти прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району. Відповідно до акту звірки по споживачу ТОВ «Краєвид» КП «ЖЕК Центральна» було передано заборгованість по даному споживачеві станом на 01.10.2010 року на суму 9 460,14 грн.

У період з 22.09.2010 року по 31.07.2014 року відбувалось фактичне споживання послуг відповідачем, однак оплата за послуги надходила частково, що підтверджується банківськими виписками, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Таким чином заборгованість відповідача за спожиті послуги становить 91 920,50 грн.

16.07.2015 року позивач направив відповідачеві претензію з зазначенням заборгованості, вимогою сплати, що підтверджується списком № 5021 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. До претензії долучено рахунки на оплату послуг та акт звірки взаєморозрахунків, підписаний позивачем.

На підтвердження факту користування відповідачем комунальними послугами в матеріалах справи наявні розшифровки рахунків абонента та облікові картки.

В силу частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до ч. 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Згідно з п. 5 ч. 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2014 р. у справі № 5011-31/17255-2012.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності заборгованості у відповідача за надані комунальні послуги за період з 22.09.2010 року по 31.07.2014 року за фактичне споживання відповідачем комунальних послуг за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 20 у сумі 91 920,50 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у загальній сумі 91 920,50 грн., визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань позивач просить суд стягнути з відповідача нараховані на суму заборгованості за фактично спожиті відповідачем комунальні послуги індекс інфляції у сумі 29 181,62 грн та 3 % річних у сумі 14 191,50 грн. за період прострочення вказаний в розрахунку.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок індексу інфляції:

Дата документаРазом нараховано за ком. послугиОплата відповідно до банківських виписокПеріод нарахуванняСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
09.06.2011 за травень 20111 502,5807.06.2012 року за травень 2011 руку 1 502,58 гр.за розрахунком позивача з 09.07.2011 по 07.06.20120.991-13.63
13.12.2011 За листопад 201110 194,8230.01.2012 оплата частково за листопад 2011 року 2 229,87 грн. 07.06.2012 оплата за листопад 2011 року частково 2 194,82 грн. 22.06.2012 оплата частково за листопад 2011 року 4 500,00 за розрахунком позивача з 13.01.2012 по 30.01.2012 на суму 10 194,82 з 31.01.2012 по 07.06.2012 на суму 7964,95 грн. з 08.06.2012 по 22.06.2012 на суму 5 770,13 грн. З 23.06. 2012 по 01.07.2014 року на суму 1 270,13 грн. 1.002 1.002 0.997 1.118 20.39 15.86 -17.31 149.67
29.12.2012 за грудень 20125 693,0929.01.2013 року рах. 102123 за грудень 2012 на суму 5 693,09За розрахунком позивача з 29.01.2013, тобто на дату оплати-Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.01.2013 за січень 20135 767,5028.02.2013 року за січень 2013 на суму 5 767,05 грн.За розрахунком позивача з 28.02.2013, тобто на дату оплати-Не нараховується у зв'язку з оплатою
28.02.2013 за лютий 20135 767,5029.03.2013 року на суму 5 767,05За розрахунком позивача з 28.03.2013 по 29.03.2013 (дата оплати)1.0000.00
29.03.2013 за березень 20136 002,4705.05.2014 часткова оплата 2500,00 08.05.2014 часткова оплата 1 500 28.05.2014 часткова оплата 423,47 грн. З 29.04.2013 по 05.05.2014 на суму 6 002,47 З 06.05.2014 по 08.05.2014 на суму 3 502,47 З 09.05.2014 по 28.05.2014 на суму 2002,47 З 29.05.2014 01.07.2014 на суму 1 579,00 1.068 1.000 1.038 1.010410.56 0.00 76.09 15.79
30.04.2013 за квітень 20133 793,3029.05.2013 на суму 3 793.30 грн.За розрахунком позивача з 30.05.2013 в той час як оплата 29.05.2013 -Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.05.2013 за травень 20131 819,0705.07.2013 на суму 1 819,07 грн.За розрахунком позивача з 30.06.2013 по 05.07.20131.0000.00
27.06.2013 за червень 20131 973,3530.07.2013 на суму 1973,36За розрахунком позивача з 27.07.2013 по 30.07.20131.000.00
31.07.2013 року за липень 20131 645,1625.09.2013 на суму 1 645.16За розрахунком позивача з 31.08.2013 по 25.09.20131.000.00
30.08.2013 за серпень 2013 2 183,2726.09.2013 на суму 2 183.27 за серпеньЗа розрахунком позивача з 30.09.2013-Не нараховується у зв'язку з оплатою
30.09.2013 за вересень 20131 743,8325.10.2013 на суму 1 743,83 за вересеньЗа розрахунком позивача з 30.10.2013-Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.10.2013 за жовтень 20135 331,2506.12.2013 га суму 5 331,25 за жовтеньЗа розрахунком позивача з 30.11.2013 по 06.12.20131.000.00
29.11.2013 року за листопад 20135 573.9530.12.2013 частково на суму 3 375,91 За розрахунком позивача з 29.12.2013 по 30.12.2013 на суму 5 573,95 З 31.12.2013 по 01.07.2014 на суму 2 198,041.00 1.1160.00 254.25

Розрахунок трьох процентів річних:

Дата документаРазом нараховано за ком. послугиОплата відповідно до банківських виписокПеріод нарахуванняК-ть днів простро ченняІнфляційне збільшення суми боргу
09.06.2011 за травень 20111 502,5807.06.2012 року за травень 2011 руку 1 502,58 гр.за розрахунком позивача з 09.07.2011 по 07.06.201233541.37
13.12.2011 За листопад 201110 194,8230.01.2012 оплата частково за листопад 2011 року 2 229,87 грн. 07.06.2012 оплата за листопад 2011 року частково 2 194,82 грн. 22.06.2012 оплата частково за листопад 2011 року 4 500,00 за розрахунком позивача з 13.01.2012 по 30.01.2012 на суму 10 194,82 з 31.01.2012 по 07.06.2012 на суму 7964,95 грн. з 08.06.2012 по 22.06.2012 на суму 5 770,13 грн. З 23.06. 2012 по 01.07.2014 року на суму 1 270,13 грн.18 129 15 739 15.08 108.09 7.11 77.15
29.12.2012 за грудень 20125 693,0929.01.2013 року рах. 102123 за грудень 2012 на суму 5 693,09За розрахунком позивача з 29.01.2013, тобто на дату оплати-Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.01.2013 за січень 20135 767,5028.02.2013 року за січень 2013 на суму 5 767,05 грн.За розрахунком позивача з 28.02.2013, тобто на дату оплати-Не нараховується у зв'язку з оплатою
28.02.2013 за лютий 20135 767,5029.03.2013 року на суму 5 767,05За розрахунком позивача з 28.03.2013 по 29.03.2013 (дата оплати)20.95
29.03.2013 за березень 20136 002,4705.05.2014 часткова оплата 2500,00 08.05.2014 часткова оплата 1 500 28.05.2014 часткова оплата 423,47 грн. З 29.04.2013 по 05.05.2014 на суму 6 002,47 З 06.05.2014 по 08.05.2014 на суму 3 502,47 З 09.05.2014 по 28.05.2014 на суму 2002,47 З 29.05.2014 01.07.2014 на суму 1 579,00 372 3 20 34183.53 0.86 3.29 4.41
30.04.2013 за квітень 20133 793,3029.05.2013 на суму 3 793.30 грн.За розрахунком позивача з 30.05.2013 в той час як оплата 29.05.2013 -Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.05.2013 за травень 20131 819,0705.07.2013 на суму 1 819,07 грн.За розрахунком позивача з 30.06.2013 по 05.07.201360.90
27.06.2013 за червень 20131 973,3530.07.2013 на суму 1973,36За розрахунком позивача з 27.07.2013 по 30.07.201340.65
31.07.2013 року за липень 20131 645,1625.09.2013 на суму 1 645.16За розрахунком позивача з 31.08.2013 по 25.09.2013263.52
30.08.2013 за серпень 2013 2 183,2726.09.2013 на суму 2 183.27 за серпеньЗа розрахунком позивача з 30.09.2013-Не нараховується у зв'язку з оплатою
30.09.2013 за вересень 20131 743,8325.10.2013 на суму 1 743,83 за вересеньЗа розрахунком позивача з 30.10.2013-Не нараховується у зв'язку з оплатою
31.10.2013 за жовтень 20135 331,2506.12.2013 га суму 5 331,25 за жовтеньЗа розрахунком позивача з 30.11.2013 по 06.12.201373.07
29.11.2013 року за листопад 20135 573.9530.12.2013 частково на суму 3 375,91 За розрахунком позивача з 29.12.2013 по 30.12.2013 на суму 5 573,95 З 31.12.2013 по 01.07.2014 на суму 2 198,042 1830,92 33.06

З огляду на те, що за квітень 2013 року відповідачем повністю оплачені послуги та, відповідно до банківських виписок, за 28.05.2014 року в призначенні платежу вказано оплата за квітень та рахунок за 2014 рік не вбачається за можливе визначити, за який період був здійснений даний платіж.

Відповідно до п. 18 інформаційного листа ВГСУ 11.04.2005 N 01-8/344 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України. порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» Господарський суд у розгляді справи не зобов'язаний здійснювати "перерахунок" замість позивача розрахованих останнім сум штрафних санкцій, річних тощо. Однак з огляду на вимоги частини 1 статті 4-7 ГПК щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Якщо для здійснення перерахунку необхідні додаткові матеріали, суд витребує їх у позивача, а в разі неподання ним таких матеріалів - з урахуванням обставин конкретної справи залишає позов (в частині стягнення відповідних спірних сум) без

розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК або відмовляє в задоволенні позову у відповідній частині у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі практики застосування законодавства про відповаідальність за порушення грошових зобовязань» з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Як вбачається з уточненого розрахунку позивачем при розрахунку індексі інфляції та 3 % річних не враховано оплати відповідачем наданих послуг та невірно здійснений розрахунок. Ухвалою суду від 14.12.2015 витребувано у позивача докази оплати заборгованості відповідачем. Однак, банківські виписки позивачем надано тільки за період з 30.01.2012 по 28.05.2014, та позивачем упущений період з 30.12.2013 року по 05.05.2014 року, в той час як з розрахунку позивача вбачаються оплати в цей період. Таким чином, не можливо встановити, за який розрахунковий період здійснював оплати відповідач. Позивачем також надано довідку про неможливість надати банківські виписки оплат за 2010 та 2011 рік у звязку з відпусткою архіваріуса, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене вище, суд здійснив перерахунок за період, за який вбачається можливим встановити оплати, за інші періоди суд не має можливості здійснити перерахунок, у звязку з відсутністю доказів періодів оплати.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції підлягають частковому задоволенню в розмірі 911,67 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції в розмірі 28 269,95 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 483,69 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 13 707,81 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Краєвид" (01004, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 20, ) на користь комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вулиця М.Кирпоноса, будинок 10/8, ) заборгованість розмірі 91 920 (дев'яносто одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 50 коп., три проценти річних в розмірі 483 (чотириста вісімдесят три) грн. 69 коп., індекс інфляції в розмірі 911 (дев'ятсот одинадцять) грн. 67 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1399 (одна тисяча триста дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 01.02.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий