номер провадження справи 3/162/15-18/173/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 справа № 908/5718/15

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (72500, АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості в сумі 10868,91 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 4007-О від 31.10.2012 р., паспорт серія АМ №821914 від 22.01.2002 р.;

від відповідача: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ

До господарського суду Запорізької області 16.12.2015 р. звернулося публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 10868,91 грн., які складаються з: 3000,00 грн. заборгованості за кредитом, 3429,33 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 756,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 3683,58 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Ухвалою суду від 17.11.2015 року (суддя Соловйов В.М.) порушено провадження у справі № 908/5718/15, присвоєно справі номер провадження 3/162/15, судове засідання призначено на 30.11.2015 р.

Розпорядженням суду від 14.12.2015 р. № П-757/15, відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/5718/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, враховуючи перебування судді Соловйова В.М. на лікарняному, справу № 908/5718/15 (номер провадження справи 3/162/15) передано на розгляд судді Носівець В.В. Ухвалою суду від 14.12.2015 р. справу № 908/5718/15 прийнято суддею Носівець В.В. до провадження, присвоєно справі номер провадження 3/162/15-18/173/15; судове засідання призначено на 21.01.2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, закінчений 21.01.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві; надав суду витребувані документи, які залучені до матеріалів справи. Підставою для звернення з позовом зазначив неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 13.03.2013 р., внаслідок чого утворились заборгованість за кредитом у розмірі 3000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3429,33 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 756,00 грн. За порушення договірних зобовязань відповідачу, з урахуванням умов договору та приписів діючого законодавства, нарахована пеня у розмірі 3683,58 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Згідно зі спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21427284 станом на 17.11.2015 р. місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є: 72500, АДРЕСА_1. Саме на цю адресу надсилались процесуальні документи. Зазначене свідчить, що судом вжиті заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (відповідач у справі) 05 червня 2012 року подала ПАТ КБ «Приватбанк» (позивач у справі) заяву про відкриття поточного рахунку та картку із зразками підписів і відбитка печатки (ар.с. 127). ОСОБА_3 відкрито відповідачеві поточний та картковий рахунки №№ 4731, 3453, відповідно. Заявою від 05.06.2012 р. передбачено можливість обслуговування на рахунку клієнта кредитного ліміту.

Відповідач 13 березня 2013 року за допомогою системи Інтернет-клієнт-банкінгу «Приват 24» подав заяву позивачу про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі заява) щодо обслуговування кредитного ліміту на відкритому поточному рахунку № 4731. (ар.с. 17).

Згідно заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (надалі Умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 13.03.2013 р. (далі договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу встановлюється кредитний ліміт на поточний рахунок № 4731 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований ОСОБА_3 через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронний цифровий підпис електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.2.2.7 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов встановлено, що договір, а саме обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту в межах зазначених у них сум та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань Сторонами за цим Договором.

Згідно з п. 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений ОСОБА_3 в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами ОСОБА_3. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться ОСОБА_3 в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться ОСОБА_3 протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода).

Періодом безперервного користування кредитом, відповідно до п. 3.2.1.1.11., є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом на поточному рахунку не більш ніж 35 днів.

Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості) клієнт повинен:

- У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця.

- У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнулення повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця.

Якщо дебетове сальдо не було обнулено згідно умов описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36 % річних.

Порядок розрахунків встановлений в р. 3.2.1.4 Умов.

Так, згідно з п. 3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1. Умов).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів* з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо піддягало обнулюванню, Клієнт сплачує ОСОБА_3 за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів * з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го * дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує ОСОБА_3 відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права ОСОБА_3 на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг. Клієнт сплачує ОСОБА_3 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня , наступного за датою порушення зобовязань (п. 3.2.1.4.1.3. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.4. Умов встановлено обов'язок клієнта сплачувати ОСОБА_3 винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону і договору, є договір.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Приписами статей 626 та 627 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчить довідка ПАТ КБ ПРИВАТБАНК № 08.7.0.0.0/16 від 30.10.2015 року з 13.03.2013 року відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 3000,00 грн., з 01.03.2014 р. та 13.03.2014 р. 0,00 грн. (ар.с. 33).

Як вбачається з наданої позивачем ОСОБА_4 станом на 29.10.2015 р. по рахунку відповідача заборгованість за тілом кредиту складає 3000,00 грн. (ар.с. 36).

Відповідачем не надано доказів належного виконання ним прийнятих на себе зобовязань за Договором банківського обслуговування б/н від 13.03.2013 р. в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості, сплати процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором на його адресу 21.10.2015 р. ОСОБА_3 направлена претензія № 30313ZPAKS09K від 13.10.2015 р. про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, комісією, а також про сплату пені. Посилаючись на умови договору, ст. 526 ЦК України, Банк вимагав негайного погашення простроченої заборгованості в повному обсязі за реквізитами, встановленими умовами договору.

Зазначену претензію відповідачем залишено без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 68 Конституції України Закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1069 ЦК України).

За своєю правовою природою Договір банківського обслуговування б/н від 13.03.2013р. в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

В період дії Договору банківського обслуговування б/н від 13.03.2013 р. розмір відсотків за користування кредитними коштами змінювався, про що Клієнт повідомлявся у спосіб, передбачений Умовами, що підтверджується електронним повідомлення банку від 05.06.2014 р. (ар.с. 128).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов Договору банківського обслуговування б/н від 13.03.2013 р. позивачем відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Загалом, станом на 29.10.2015 р. за відповідачем рахується 3429,33 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами в період з 01.08.2013 р. по 29.10.2015 р. За обслуговування кредитної лінії відповідачу щомісяця нараховувалася комісія, заборгованість за 26 місяців за якою з 01.08.2013 року по 29.10.2015 року, станом на 29.10.2015 р., становить 756,00 грн.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача за кредитом станом на 29.10.2015 р. в сумі 3000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 01.08.2013 р. по 29.10.2015 р. в сумі 3429,33 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 01.08.2013 р. по 29.10.2015 р. у сумі 756,00 грн. підтверджується матеріалами справи. Отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п., п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.14.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3, 3.2.12.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_3 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує ОСОБА_3 пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті. Пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (п. 3.2.1.5.1. Умов).

Згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

За п. 3.2.1.5.7 Умов терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

У звязку з невиконанням ФОП ОСОБА_1 у визначений строк зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом і комісії, позивачем, на підставі п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.4. Умов та Договору банківського обслуговування б/н від 13.03.2013 р. за період прострочення з 16.08.2013 р. по 29.10.2015 р. нарахована пеня в сумі 3683,58 грн.

Враховуючи умови договору та здійснивши системний аналіз норм права суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 3683,58 грн. є виконаним з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому вимога позивача щодо стягнення пені у розмірі 3683,58 грн. за період з 16.08.2013 р. по 29.10.2015 р. судом задовольняється.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості, процентів за користування кредитом, комісії та пені відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обємі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (72500, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ) 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 3429,33 грн. (три тисячі чотириста двадцять девять грн. 33 коп.) заборгованості по процентам за користування кредитом, 756,00 грн. (сімсот пятдесят шість грн. 00 коп.) заборгованості по комісії за користування кредитом, 3683,58 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят три грн. 58 коп.) пені, 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 25 січня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець