РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/31449/15

За позовом Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000»

про стягнення 12 477,38 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Іванченко І.М.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000» про стягнення 12 477,38 грн. основного боргу, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 447 від 31.12.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2015 р. порушено провадження у справі № 910/31449/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.01.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи та пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні 18.01.2015 р. надав суду на виконання вимог ухвали суду документи для долучення до матеріалів справи та оригінали документів для огляду в судовому засіданні; надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 18.01.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду від 16.12.2015 р. в даній справі не виконав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 18.01.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством «Торговий Дім Поляков» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000» (покупець) було укладено договір поставки № 447 від 31.12.2008 р. (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукти харчування та інші товари (надалі - товар), а покупець зобов'язується прийняти й оплатити його на умовах даного договору відповідно до виписаних накладних.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором поставки.

У відповідності до частин 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 1.2. договору, загальна сума товару, що передається покупцю, ціна одиниці, асортимент, кількість товару, дата відвантаження визначені у накладній, яка є невід'ємною частиною даного договору. доставка товару здійснюється за рахунок постачальника у зазначені в заявці терміни.

Розділом 2 договору визначені якість та кількість товару, що постачається за даним договором.

Згідно з п. 3.3. та 3.4. договору, прийом товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до накладної постачальника за участю експедитора постачальника; датою держання товару вважається дата, зазначена у накладній; при отриманні товару покупець засвідчує факт прийняття товару, його якість та кількість; після прийняття товару - товар поверненню та обміну не підлягає; прийом-передача товару здійснюється повноважними представниками постачальника та покупця за адресою: м. Київ, вул.. Виборзька, 17/19.

У відповідності до п. 4.1. договору, покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару окремо, шляхом перерахування 100 % вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника, на протязі 30 календарних днів з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100 % вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника, на протязі 30 календарних днів з моменту отримання товару.

Товар вважається оплаченим покупцем при надходженні коштів на поточний рахунок або до каси постачальника (п. 4.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання даного договору, сторони несуть відповідальність, згідно чинного законодавства України та даного договору (п. 5.1. договору).

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2009 р., а в частині зобов'язань - до повного їх виконання. В разі, якщо жодна із сторін не пізніше, ніж за 15 календарних днів до закінчення його дії не повідомила письмово іншу сторону про розірвання договору, він вважається щорічно пролонгованим на той же строк, на тих же умовах (п. 6.1. договору).

Позивач пояснив суду, що на виконання умов договору, ним було відпущено, а відповідачем отримано товар за видатковими накладними: № АКФ-091676 від 29.07.15 р. на суму 2 296,08 грн., № КФ-0060571 від 04.07.2015 р. на суму 2 018,34 грн., № КФ-00611428 від 15.07.2015 р. на суму 2 421,84 грн., № КФ-0061928 від 22.07.2015 р. на суму 2 081,16 грн., № АКФ-077215 від 04.07.2015 р. на суму 1 345,50 грн., № АКФ-091412 від 29.07.2015 р. на суму 972,46 грн., № АКФ-29.07.2015 р. на суму 61,38 грн., № АКФ-095333 від 05.08.2015 р. на суму 432,72 грн., № АКФ-091461 від 29.07.2015 р. на суму 875,10 грн.

Однак, відповідач в порушення зобов'язань за договором щодо оплати товару, виконав свої зобов'язання частково, на суму 27,20 грн., у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 12 447,38 грн.

За таких обставин, Приватне підприємство «Торговий Дім Поляков» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000» про стягнення 12 477,38 грн. основного боргу, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 447 від 31.12.2008 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором № 447 від 31.12.2008 р., тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати товару за даним договором не виконав неналежним чином.

Відповідач жодних належних доказів та пояснень на спростування обставин, викладених у позовній заяві суду не надав.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 12 477,38 грн. основного боргу, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000» суми основного боргу в розмірі 12 477,38 грн. за договором поставки № 447 від 31.12.2008 р., визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Берізка-2000» (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 17/19, ) на користь Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» (18005, м. Черкаси, вулиця Чехова, 41, ) 12 477 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 38 коп. основного боргу та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина