РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016Справа №910/31824/15

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"

До Приватного акціонерного товариства "СІ-ЕС-ТІ-ІНВЕСТ"

про стягнення 66 748,06 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Старченко С.П. (довіреність № 80/05.1-7/15895 від 30.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СІ-ЕС-ТІ-ІНВЕСТ" (відповідач) про стягнення 66 758,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 20280935 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.02.2015 в частині оплати за виконані роботи, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 56819,28 грн. Також, у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 9365,68 грн. та 3% річних у розмірі 573,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/31824/15, розгляд справи призначено на 12.01.2016.

11.01.2016 та 12.01.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, акти виконаних робіт та пояснення щодо дати договору, вказаній у позовній заяві, відповідно до яких, вірною датою договору слід вважати "01.02.2015".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 розгляд справи №910/31824/15, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладено на 28.01.2016.

21.01.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшла позовна заява (уточнююча) про стягнення боргу та пені (заява про зменшення розміру позовних вимог). Згідно вказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 56819,28 грн. - основного боргу, 9355,50 грн. пеню у розмірі та 573,28 грн. - 3% річних. Також, до заяви додано розрахунок пені нарахованої за прострочення сплати заборгованості за договором №20280935 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.02.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2016 просив суд прийняти до розгляду вказану заяву, що є по суті заявою про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що заява позивача є заявою про зменшення позовних вимог, відповідає приписам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, остання прийнята господарським судом до розгляду, у зв'язку з чим, позовні вимоги розглядаються в її редакції, відповідно має місце нова ціна позову.

Представник позивача в судовому засіданні 28.01.2016, надав пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити редакції заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 28.01.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2016, яку було надіслано на юридичну адресу відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №357.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 28.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2015 між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (позивач, виконавець) та Приватним акціонерним товариством "СІ-ЕС-ТІ-ІНВЕСТ" (відповідач, замовник) укладено договір № 20280935 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.02.2015 (надалі - договір № 20280935 від 01.02.2015).

Предметом договору № 20280935 від 01.02.2015 є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад в роботі РЕЗ замовника (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1. договору № 20280935 від 01.02.2015, виконавець зобов'язується протягом всього строку дії цього договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого: здійснювати роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах частот, що використовує замовник, з метою забезпечення ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ інших користувачів (пп. 2.1.1); інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини і вживати передбачені законодавством України заходи з метою усунення їх дії (пп. 2.1.2.); виявляти у присвоєній замовнику смузі частот джерела радіозавад та усувати їх у строки та у порядку, визначених нормативно-правовими актами (пп. 2.1.3.); за заявками замовника виконувати роботи з виявлення та усунення дії джерел радіозавад, які впливають на роботу РЕЗ замовника (пп. 2.1.4.); виконавець зобов'язується не надавати відомості про структуру мережі та РЕЗ замовника без його дозволу, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України (пп. 2.1.5.).

Замовник зобов'язався, у відповідності до пп. 2.2.2. п. 2.2. договору № 20280935 від 01.02.2015 своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

Виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаним обома сторонами (п. 3.2. договору № 20280935 від 01.02.2015).

Відповідно до п. 3.3. договору № 20280935 від 01.02.2015, виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Згідно із п. 3.4. договору № 20280935 від 01.02.2015, розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

За порушення грошових зобов'язань замовник сплачує виконавцю суму простроченого платежу з нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення (п. 4.2. договору №20280935 від 01.02.2015).

Пунктом 4.3. договору № 20280935 від 01.02.2015, пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу але не більше ніж за 180 днів з моменту, коли зобов'язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. договору № 20280935 від 01.02.2015, даний договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

Позивачем на виконання умов договору № 20280935 від 01.02.2015 виконано, а відповідачем прийнято роботи на суму 56819,28 грн., що підтверджується актами про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ): №15-3-1258 від 31.03.2015 на суму 6781,20 грн., №15-3-1828 від 30.04.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-2400 від 31.05.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-17650 від 30.06.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-17781 від 31.07.2015 на суму 7089,36 грн., №150317256 від 31.08.2015 на суму 6883,92 грн., №150317365 від 30.09.2015 на суму 4932,24 грн., №150318577 від 31.10.2015 на суму 4932,24 грн., №150318691 від 30.11.2015 на суму 4932,24 грн.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату виконаних робіт: № 1258 від 27.03.2015, № 1828 від 29.04.2015, №2400 від 29.05.2015, № 17650 від 26.06.2015, № 17781 від 24.07.2015, № 17256 від 26.08.2015, № 17365 від 25.09.2015, № 18577 від 27.10.2015, №18651 від 27.11.2015, що свідчить посилання на вказані рахунки в актах про виконання робіт.

Також, позивачем листом від 07.12.2015 №ф12/2-05/2872 було повторно направлено на адресу відповідача рахунки за березень - листопад 2015 року та акти виконаних робіт за березень - листопад 2015 року.

Відповідач, оплату виконаних позивачем робіт, не здійснив, у зв'язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем за вищевказаними актами за договором №20280935 від 01.02.2015 складає 56819,28 грн.

У зв'язку із наявністю заборгованості за договором №20280935 від 01.02.2015 у розмірі 56819,28 грн. та простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 9355,50 грн. та 3% річних у розмірі 573,28 грн. (згідно із заявою про зменшення позовних вимог).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №20280935 від 01.02.2015 за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договору підряду та надання послуг.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ): №15-3-1258 від 31.03.2015 на суму 6781,20 грн., №15-3-1828 від 30.04.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-2400 від 31.05.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-17650 від 30.06.2015 на суму 7089,36 грн., №15-3-17781 від 31.07.2015 на суму 7089,36 грн., №150317256 від 31.08.2015 на суму 6883,92 грн., №150317365 від 30.09.2015 на суму 4932,24 грн., №150318577 від 31.10.2015 на суму 4932,24 грн., №150318691 від 30.11.2015 на суму 4932,24 грн. позивачем виконано та відповідачем прийнято за договором №20280935 від 01.02.2015 роботи на загальну суму 56819,28 грн. Вищевказані акти підписані відповідачем без заперечень та зауважень.

У вищевказаних актах про виконання робіт у період з березня - листопад 2015 року за договором №20280935 від 01.02.2015 сторонами визначено, що вартість робіт визначена за рахунками № 1258 від 27.03.2015, № 1828 від 29.04.2015, №2400 від 29.05.2015, № 17650 від 26.06.2015, № 17781 від 24.07.2015, № 17256 від 26.08.2015, № 17365 від 25.09.2015, № 18577 від 27.10.2015, №18651 від 27.11.2015, що підтверджує виставлення позивачем відповідачу зазначених рахунків на оплату робіт, а відтак, відповідач мав сплатити за виконані позивачем роботи у строк визначений п. 3.4. договору №20280935 від 01.02.2015.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позивачем листом від 07.12.2015 №ф12/2-05/2872 на адресу відповідача було повторно направлено вказані рахунки за березень - листопад 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором №20280935 від 01.02.2015 у розмірі 56819,28 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договором №20280935 від 01.02.2015 у розмірі 56819,28 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 56819,28 грн.

Позивачем, також, заявлено до стягнення з відповідача 9355,50 грн. - пені та 573,28 грн. - 3% річних.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за надані послуги встановлена сторонами у п. 4.2., п. 4.3. договору, згідно із якими, відповідач, за порушення грошових зобов'язань, сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення; пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати відповідачем суми боргу але не більше ніж за 180 днів з моменту, коли зобов'язання мало бути виконане.

Нарахування пені (за розрахунком, доданого до заяви про зменшення позовних вимог) позивач здійснює за кожним рахунком окремо за періоди: за рахунком № 1258 від 27.03.2015 у період з 01.09.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 1828 від 29.04.2015 у період з 27.07.2015 по 22.01.2016, за рахунком №2400 від 29.05.2015 у період з 27.07.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 17650 від 26.06.2015 у період з 05.08.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 17781 від 24.07.2015 у період з 01.09.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 17256 від 26.08.2015 у період з 01.10.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 17365 від 25.09.2015 у період з 01.11.2015 по 22.01.2016, за рахунком № 18577 від 27.10.2015 у період з 01.12.2015 по 22.01.2016, за рахунком №18651 від 27.11.2015 у період з 01.01.2015 по 22.01.2016.

Оскільки, умовами договору визначено, що оплата послуг здійснюється протягом не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок, то за висновками суду позивачем не вірно визначено початок прострочення грошового зобов'язання та не враховано положення ч. 6 ст. 232 ГК України за рахунками №1258 від 27.03.2015, №1828 від 29.04.2015, №2400 від 29.05.2015.

У пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", зазначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи, визначені у п. 3.4. строки здійснення оплати за виконанні позивачем роботи, та положення ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування пені за рахунками № 1258 від 27.03.2015, №1828 від 29.04.2015, №2400 від 29.05.2015 має здійснюватись по 26.10.2015, по 26.11.2015 та по 26.12.2015 відповідно.

З урахуванням вищенаведеного, в межах періодів, що визначені позивачем, за розрахунком суду, розмір пені складає 7918,32 грн., а тому позовні вимоги у цій частині, суд задовольняє частково.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

За розрахунком позивача, доданого до позовної заяви, 3% річних нараховані за періоди: з 26.04.2015 по 15.12.2015 , з 26.05.2016 по 15.12.2015, з 26.06.2015 по 15.12.2015, з 26.07.2016 по 15.12.2015, з 26.08.2015 по 15.12.2015, з 26.09.2016 по 15.12.2015, з 26.10.2015 по 15.12.2015 , з 26.11.2016 по 15.12.2015.

Розрахунок 3% річних є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому, вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи у розмірі 1218,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СІ-ЕС-ТІ-ІНВЕСТ" (02154, м. Київ, бульвар Русанівський, будинок 7, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 км, ) суму основного боргу у розмірі 56819,28 грн., пеню у розмірі 7918,32 грн., 3% річних у розмірі 573,28 грн., судові витрати у розмірі 1218,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01.02.2016 р.

Суддя С.О. Турчин