ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р.Справа № 916/4193/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 01-36/92 від 31.12.2015р.

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до приватного підприємства „Консуела про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 16 718,23 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до приватного підприємства „Консуела (далі по тексту ПП „Консуела) про розірвання укладеного між сторонами по справі договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р., предметом якого є приміщення 1 поверху загальною площею 68,7 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Плигуна, 4. про виселення відповідача із названих приміщень, а також про стягнення із ПП „Консуела грошових коштів в загальній сумі 16 718,23 грн., які складаються із заборгованості з орендної плати в сумі 13 175,77 грн. та пені в сумі 3 542,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом допущення відповідачем істотного порушення прийнятих на себе за спірним договором оренди зобовязань у вигляді систематичного невнесення орендної плати, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні даного договору.

Відповідач під час участі в судовому засіданні по даній справі висловив усні заперечення проти позову, посилаючись на той факт, що внаслідок скрутного фінансового становища ПП „Консуела не має можливості у повній мірі виконувати прийняті на себе зобовязання за даною угодою, розмір яких щомісяця коригується на індекс інфляції. При цьому, відповідач звернув увагу суду на той факт, що він щомісячно вносить орендні платежі на користь позивача по мірі фінансової спроможності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

25.04.2001р. між Представництво по управлінню комунальною власністю (Орендодавець) та ПП „Консуела (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 108/82, у відповідності до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне володіння та користування приміщення першого поверху загальною площею 68,7 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Плигуна, 4, з метою розміщення кафе-їдальні.

На підставі п. 4.1. рішення Одеської міської ради від 31.01.2011р. № 273-VI „Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату Одеської міської ради та її виконавчих органів змінено найменування Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на Департамент по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

03.02.2015р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та ПП „Консуела (Орендар) було укладено договір про викладення договору оренди нежитлового приміщення № 108/82 в новій редакції. Так, за умовами договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 86,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4. Ринкова вартість обєкта оренди становить 363 000 грн.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями; далі по тексту Закон України „Про оренду державного та комунального майна) цим Законом врегульовано: організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про оренду державного та комунального майна обєктами оренди за цим Законом є зокрема нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

У відповідності до ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Згідно з положеннями п.п. 2.1, 2.2 договору оренди нежитлового приміщення № 108/82 від 25.04.2001р. вступ Орендаря у володіння та користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами договору оренди та акту прийому-передачі вказаного приміщення. Передача приміщення в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається міська рада.

В силу положень ст.ст. 765, 766 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

При цьому, згідно зі ст. 13 Закону України „Про оренду державного та комунального майна передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Як свідчать матеріали справи, а саме акт приймання-передачі від 25.04.2001р., підписаний представниками Представника по управлінню комунальною власністю та ПП „Консуела, відповідач згідно з умовами договору 108/82 від 25.04.2001р. прийняв у користування нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 68,7 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Плигуна, 4. Технічний стан приміщення на момент передачі незадовільний, воно потребує проведення капітального ремонту та перебудови під приміщення їдальні.

Відповідно до п. 1.2 договору оренди нежитлового приміщення № 108/82 від 25.04.2001р. даний договір було укладено терміном до 27.09.2003р. На підставі додаткового договору № 10 від 03.02.2015р. термін дії основного договору оренди був продовжений до 03.01.2018р. Такий самий термін оренди передбачений і новою редакцією договору оренди № 108/82 від 03.02.2015р.

Згідно зі ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази припинення договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.), господарський суд доходить висновку, що даний договір є чинним, а орендоване майно, яке на теперішній час має наступний опис: приміщення першого поверху, загальною площею 86,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4, перебуває у користуванні ПП „Консуела з 25.04.2001р. по теперішній час.

В силу положень п.п. 3.1 договору оренди нежитлового приміщення № 108/82 від 25.04.2001р. орендна плата перераховується Орендодавцю щомісячно, не пізніше 15 числа поточного місяця, з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відносно суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладання договору оренди в розмірі 191,35 грн. Розмір орендної плати також може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін у випадках, передбачених законодавством України.

На підставі додаткового погодження № 9 від 20.01.2012р. сторонами було продовжено термін дії договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. до 20.12.2014р. та запроваджено з 20.01.2012р. орендну плату за використання приміщення площею 86,8 кв.м. у наступному розмірі 1 746,49 грн. з урахуванням ПДВ.

Виходячи з положень п.п. 2.1, 2.2, 2.4 договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.) орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 зі змінами та доповненнями. За орендовані приміщення Орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить 2 601,50 грн. за все приміщення (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. За приписами ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, як свідчать матеріали справи, а саме наданий Департаментом комунальної власності Одеської міської ради розрахунок заборгованості з орендної плати, достовірність якого підтверджена відповідачем, відповідач за користування орендованим майном протягом періоду з жовтня 2014 року по вересень 2015 року несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату згідно наступного графіку:

Місяць орендиРозмір орендної плати, грн.Гранична дата оплатиДата фактичної оплатиРозмір платежу, грн.
Жовтень 20142 035,0415.10.2014р.06.11.2014р.658,98
Листопад 20142 083,8815.11.2014р.03.12.2014р.2 600,00
Грудень 20142 123,4715.12.2014р.08.01.2015р.2 100,00
Січень 20152 187,1815.01.2015р.12.02.2015р.1 000,00
Лютий 20153 149,7515.02.2015р.16.03.2015р.3 100,00
Березень 20153 389,1615.03.2015р.29.04.2015р.2 000,00
Квітень 20153 755,1815.04.2015р.05.05.2015р.1 200,00
Травень 20154 280,9015.05.2015р.02.06.2015р.2 800,00
Червень 20154 375,0815.06.2015р.04.06.2015р.400,00
Липень 20154 392,5815.07.2015р.08.07.2015р.3 200,00
Серпень 20154 348,6615.08.2015р.05.08.2015р.3 200,00
Вересень 20154 313,8715.09.2015р.04.09.2015р.3 500,00
24.09.2015р.1 500,00
ЗАГАЛОМ40 434,75 27 258,98

Отже, станом на момент вирішення даного спору, за відповідачем рахується прострочена заборгованість із орендної плати в сумі 13 175,77 грн. (40 434,75 27 258,98 = 13 175,77).

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення на користь позивача заборгованості в сумі 13 175,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 3.3 договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем за весь період заборгованості, з урахуванням пені в розмірі, передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.) за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені за прострочку виконання обовязку припиняється через один рік з дня, коли обовязок повинен був бути виконаний.

З посиланням на вищенаведені положення укладеної між сторонами по справі угоди позивачем було нараховано ПП „Консуела до сплати пеню в сумі 3 542,46 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині стягнення із ПП „Консуела пені в сумі 3 542,46 грн. підлягають задоволенню як законні та обгрунтовані.

Що стосується позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про розірвання договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.), суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

В силу положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, згідно з п. 5.5 договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.) за невиконання або неналежне виконання Орендарем обовязків, передбачених п. 4.1, п. 4.2 абз. „а, „г, „е, „л, „м, п. 4.3, п. 4.8, п. 4.13 цього договору, Орендодавець має право достроково вимагати розірвання договору оренди у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Перелічені пункти договору містять наступний зміст зобовязань Орендаря:

п. 4.1 вказані у п. 1.1 цього договору приміщення орендодавцем передаються орендарю виключно для використання під розміщення кафе (без здійснення продажу товарів підакцизної групи).

п. 4.2 протягом дії цього договору, крім своєчасного внесення орендної плати, Орендар зобовязаний:

а) забезпечувати збереження обєкту оренди, своєчасно проводити за власний рахунок капітальний і поточний ремонт приміщень, запобігати їх пошкодженню і псуванню;

г) за свій рахунок проводити протипожежні заходи, нести матеріальну відповідальність за збитки, спричинені пожежею, що виникла в обєкті з вини Орендаря;

е) застрахувати обєкт оренди на користь Орендодавця на весь термін дії договору оренди у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, на повну вартість обєкта оренди, визначену у п. 1.1 цього договору та надати Орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного зобовязання, протягом 20 днів з моменту укладання цього договору;

л) укласти з Балансоутримувачем обєкта оренди договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання приміщень і при будинкової території та надати Орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного обовязку, протягом 30 днів з моменту укладення цього договору;

м) окремо сплачувати за власні кошти плату за користування земельною ділянкою, для чого у місячний термін з дня підписання договору оренди, звернутись до управління Держкомзему у м. Одесі (м. Одеса, вул. Космонавтів, 36) з клопотанням про визначення нормативно-грошової оцінки землі та у 5-ти денний термін з дня отримання відповідної довідки надати податкову декларацію з плати за землю (земельний податок) до державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки.

п. 4.3 при проведення Орендарем капітального ремонту чи переобладнанні приміщень, останній несе матеріальну відповідальність за якість ремонту та пошкодження, викликані ремонтом у приміщеннях будинку, де знаходиться обєкт оренди

п. 4.8 Орендар має право передавати частину орендованого приміщення в суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням Орендодавця.

п. 4.13 Якщо будинок, в якому знаходиться обєкт оренди, є памятником архітектури і містобудування місцевого значення, Орендар зобовязується у 30-денний термін з моменту укладання зазначеного договору оренди укласти охоронний договір з уповноваженим органом Управлінням з питань охорони обєктів культурної спадщини Одеської міської ради, та у той ж е термін надати відповідний договір Орендодавцю.

При цьому, згідно з положеннями п. 5.3 договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.) у разі невнесення Орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, Орендодавець має право відмовитись від договору і вимагати повернення обєкта оренди. Аналогічне право орендодавця передбачене ст. 782 ЦК України за таких самих умов.

Отже, обставини, із настанням яких умови договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.) наділяють позивача як орендодавця правом вимагати розірвання даного договору, матеріалами справи не підтверджені, а позивачем їх наявність не доведена.

В той же час, згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 651 ЦК України, чинним законодавством України під істотним розуміється таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Як зазначено у постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі N 6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Суд зауважує, що у спірних правовідносинах відповідач вживав заходи, направлені на виконання спірного грошового зобовязання, систематично сплачував платежі в рахунок погашення заборгованості із оренди, проте їх розмір, зазвичай, був меншим за необхідний щомісячний платіж, який, до того ж, збільшувався кожного звітного періоду через його щомісячну індексацію на індекс інфляції. За переконанням суду, співвідношення існуючої для позивача шкоди із очікуванням того, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради очікував при укладенні договору своєчасного та в повному обсязі надходження плати за використання обєкту комунальної власності, не дозволяє дійти висновку про істотність порушення ПП „Консуела власних зобовязань за договором оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.).

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для розірвання спірного договору з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 651 ЦК України, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Що стосується позовних вимог про виселення ПП „Консуела із нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 86,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Плигуна, 4, суд відмовляє у їх задоволенні з огляду на чинність на теперішній час договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.), на підставі якого у відповідача виникло право користування вказаним майном.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ПП „Консуела перед Департаментом комунальної власності Одеської міської ради в загальній сумі 16 718,23 грн., яка складається із суми заборгованості з орендної плати в розмірі 13 175,77 грн. та пені в сумі 3 542,46 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих даний висновок, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених Департаментом комунальної власності Одеської міської ради позовних вимог частково. Таким чином, відповідно до ст.ст. 1, 2, 4, 5, 13, 17, 19, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 612, 615, 617, 625, 629, 759, 761, 762, 765, 766 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232, 286 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) із ПП „Консуела слід стягнути на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість в загальній сумі 16 718,23 грн., яка складається із суми заборгованості з орендної плати в розмірі 13 175,77 грн. та пені в сумі 3 542,46 грн.. В свою чергу, у задоволенні позовних вимог про розірвання укладеного між сторонами по справі договору оренди № 108/82 від 25.04.2001р. (в редакції договору від 03.02.2015р.), а також про виселення відповідача із нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 86,8 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Плигуна, 4, слід відмовити відповідно до ст.ст. 611, 651 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства „Консуела /65111, АДРЕСА_1, / на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, , р/р 1909 в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011/ заборгованість із орендної плати в сумі 13 175 грн. 77 коп. /тринадцять тисяч сто сімдесят пять грн. 77 коп./, пеню в сумі 3 542 грн. 46 коп. /три тисячі пятсот сорок дві грн. 46 коп./, судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп. /одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп./. Наказ видати.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 25.01.2016р.

Суддя С.П. Желєзна