ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Справа № 915/2078/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, вул. Чкалова, 20, а/с 34, м. Миколаїв, 54017 ()

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Профсервісконсалт, пр. Жовтневий, 321, офіс 77, м. Миколаїв, 54052; пр. Жовтневий, 321, офіс 94, м. Миколаїв, 54052 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 підприємство Спеціалізований морський порт Октябрьск, а/с 170, Корабельний район, м. Миколаїв, 54052 ()

про стягнення заборгованості у сумі 16 175, 09 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність №1 від 05.01.2015 року;

від відповідача: представник не з'явився.

від третьої особи: ОСОБА_5, довіреність №01-9/27 від 12.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Профсервісконсалт про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 16 175, 09 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.12.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 22.12.2015 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 підприємство Спеціалізований морський порт Октябрьск.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 22.12.2015 року розгляд справи було відкладено на 20.01.2016 року.

В судовому засіданні 20.01.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

15.01.2016 року до господарського суду Миколаївської області від позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач, керуючись ст. 22 ГПК України, просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Профсервісконсалт на користь позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області заборгованість у сумі 16 857, 76 грн., в тому числі: 15 767, 52 грн. - заборгованості з орендної плати; 1 090, 24 грн. пені (арк. 71-72).

Керуючись ч. 4 ст. 22 ГПК України, заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 20.01.2016 року позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

15 квітня 2013 року між ОСОБА_1 відділенням, як орендодавцем, та ОСОБА_6 Профсервісконсалт, як орендарем, було укладено два договори оренди:

- № РОФ-1155 на державне нерухоме майно нежитлові приміщення їдальні з буфетом загальною площею 726, 9 кв. м., розташовані за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що знаходяться на балансі ДП «Спеціалізований морський порт Октябрьск;

- № РОФ-1156 на державне нерухоме майно нежитлові приміщення буфету на першому поверсі двоповерхової будівлі загальною площею 154, 8 кв. м., розташовані за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що знаходяться на балансі ДП «Спеціалізований морський порт Октябрьск.

Відповідач належним чином не виконував умови договорів оренди у звязку з чим утворилась заборгованість з орендної плати за договором № РОФ-1155 у сумі 13 332, 43 грн. та за договором № РОФ-1156 у сумі 2 435, 09 грн.

В зв'язку із неналежним виконанням зобовязань за договорами позивачем нараховано відповідачу пеню.

Із посиланням на вищевикладене та приписи ст. 121 Конституції України, ст. 526, 530, 549, 611, 624, 625, 629 ЦК України, ст. 185 ПК України, ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та на умови договорів представник позивача просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та в судові засідання повноважного представника не направив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Ухвали господарського суду від 11.12.2015 року та від 22.12.2015 року, направлені на адреси відповідача ОСОБА_6 Профсервісконсалт, пр. Жовтневий, 321, офіс 77, м. Миколаїв, 54052 та пр. Жовтневий, 321, офіс 94, м. Миколаїв, 54052 повернуті до суду поштовою установою із відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" (арк. 58-70).

Судом також встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача ОСОБА_6 Профсервісконсалт є пр. Жовтневий, 321, офіс 77, м. Миколаїв, 54052 (арк. 31). За таких обставин ухвали направлялись на правильну адресу відповідача.

Явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов'язковою.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18, суд дійшов висновку про вчинення усіх дій щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце судових засідань, та можливість вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник третьої особи в судовому засіданні 20.01.2016 року зазначив про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області, як орендодавцем, та ОСОБА_6 Профсервісконсалт, як орендарем, було укладено договір оренди № РОФ-1155 від 15.04.2013 року оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що перебуває на балансі ДП Спеціалізований морський порт Октябрьск (арк. 8-10).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення їдальні з буфетом (інв. № 06733) загальною площею 726, 9 кв.м. (далі Майно), згідно з планом розміщення орендованих приміщень (додаток 1 до договору оренди), розташовані за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що знаходяться на балансі державного підприємства Спеціалізований морський порт Октябрьск, вартість яких становить 827 940,00 грн. (вісімсот двадцять сім тисяч девятсот сорок грн. 00 коп.) згідно із звітом про незалежну оцінку на 31.12.2012 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні та буфету, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

На виконання умов договору оренди № РОФ-1155 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що підтверджується Актом приймання- передавання від 15.04.2013 року, який підписано та скріплено печатками сторін (арк. 12).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 15.04.2013 року до 14.03.2016 року включно.

Відповідно до п. 10.6 Договору чинність цього договору припиняється внаслідок достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Відповідно до п. 10.9 Договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання за участю Балансоутримувача. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області, як орендодавцем, та ОСОБА_6 Профсервісконсалт, як орендарем, було укладено договір про дострокове припинення дії Договору оренди державного нерухомого майна від 15.04.2013 року № РОФ-1155, умовами якого сторони погодили вважати Договір оренди від 15.04.2013 № РОФ-1155 таким, що припинив дію « 30» жовтня 2015 року за згодою сторін (арк. 20).

На виконання умов договору про дострокове припинення дії Договору оренди державного нерухомого майна від 15.04.2013 року № РОФ-1155 орендар передав, а орендодавець за участю Балансоутримувача прийняв із строкового платного користування державне нерухоме майно, що було предметом договору, що підтверджується Актом приймання- передавання від 30.10.2015 року (арк. 21).

Відповідачем ОСОБА_6 «Профсервісконсалт» не в повному обсязі проведено оплату орендних платежів за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1155.

Так, умовами договору сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, із змінами та доповненнями і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (березень 2013 року) 4 143, 83 грн. ( чотири тисячі сто сорок три гривні 83 коп.).

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар самостійно здійснює щомісячний розподіл платежів до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3.10 Договору зобовязання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж оренда за три місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за останні три місяці оренди.

Відповідно до п. 3.11 Договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобовязується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату згідно з умовами, передбаченими Розділом 3 цього Договору.

Відповідно до п. 5.10 Договору орендар зобовязується щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві та Балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України).

Відповідно до п. 7.5 Договору орендодавець зобовязується по закінченню строку дії договору оренди здійснити зарахування внесеного орендарем завдатку, передбаченого п. 3.10 цього договору, в рахунок орендної плати за останні три місяці оренди з урахуванням індексу інфляції.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1155 орендарем ОСОБА_6 «Профсервісконсалт» було сплачено завдаток за останні три місяці користування обєктом оренди в розмірі 6 702, 04 грн. (арк. 43), який після припинення дії договору оренди було зараховано орендодавцем ОСОБА_1 відділенням в рахунок орендних платежів за останні місяці оренди (частково вересень 2015 року, жовтень 2015 року).

Однак, за період користування орендованим майном за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1155 за період з червня (частково) по вересень (частково) 2015 року відповідачем ОСОБА_6 «Професвісконсалт» не проведено оплату з орендних платежів на суму 13 332, 43 грн.

Між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області, як орендодавцем, та ОСОБА_6 Профсервісконсалт, як орендарем, було укладено договір оренди № РОФ-1156 від 15.04.2013 року оренди державного нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що перебуває на балансі ДП Спеціалізований морський порт Октябрьск (арк. 14-16).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення їдальні з буфетом (інв. № 63801) загальною площею 154, 8 кв.м. (далі Майно), згідно з планом розміщення орендованих приміщень (додаток 1 до договору оренди), розташовані за адресою: вул. Айвазовського, 29, м. Миколаїв, що знаходяться на балансі державного підприємства Спеціалізований морський порт Октябрьск, вартість яких становить 187 933,00 грн. (сто вісімдесят сім тисяч девятсот тридцять три грн. 00 коп.) згідно із звітом про незалежну оцінку на 31.12.2012 року.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні та буфету, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

На виконання умов договору оренди № РОФ-1156 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, що є предметом договору, що підтверджується Актом приймання- передавання від 18.04.2013 року, який підписано та скріплено печатками сторін (арк.18).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 15.04.2013 року до 14.03.2016 року включно.

Відповідно до п. 10.6 Договору чинність цього договору припиняється внаслідок достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Відповідно до п. 10.9 Договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання за участю Балансоутримувача. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області, як орендодавцем, та ОСОБА_6 Профсервісконсалт, як орендарем, було укладено договір про дострокове припинення дії Договору оренди державного нерухомого майна від 15.04.2013 № РОФ-1156, умовами якого сторони погодили вважати Договір оренди від 15.04.2013 № РОФ-1156 таким, що припинив дію 3 серпня 2015 року за згодою сторін (арк. 24).

На виконання умов договору про дострокове припинення дії Договору оренди державного нерухомого майна від 15.04.2013 № РОФ-1156 орендар передав, а орендодавець за участю Балансоутримувача прийняв із строкового платного користування державне нерухоме майно, що було предметом договору оренди, що підтверджується Актом приймання- передавання від 03.08.2015 року (арк. 25).

Відповідачем ОСОБА_6 «Профсервісконсалт» не в повному обсязі проведено оплату орендних платежів за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1156.

Так, умовами договору сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі "Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, із змінами та доповненнями і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (березень 2013 року) 940, 60 грн. ( девятсот сорок гривні 60 коп.).

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції від базового до першого місяця оренди включно. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендар самостійно здійснює щомісячний розподіл платежів до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3.10 Договору зобовязання орендаря за сплатою орендної плати забезпечується у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж оренда за три місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за останні три місяці оренди.

Відповідно до п. 3.11 Договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до Державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобовязується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату згідно з умовами, передбаченими Розділом 3 цього Договору.

Відповідно до п. 5.10 Договору орендар зобовязується щомісяця до 15 числа надавати Орендодавцеві та Балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговувального банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України).

Відповідно до п. 7.5 Договору орендодавець зобовязаний по закінченню строку дії договору оренди здійснити зарахування внесеного орендарем завдатку, передбаченого п.3.10 цього договору, в рахунок орендної плати за останні три місяці оренди з урахуванням індексу інфляції.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1156 орендарем ОСОБА_6 «Профсервісконсалт» було сплачено завдаток за останні три місяці користування обєктом оренди в розмірі 1 975, 26 грн. (арк. 44), який після припинення дії договору оренди було зараховано орендодавцем ОСОБА_1 відділенням в рахунок орендних платежів за останні місяці оренди (частково червень 2015 року, а також липень та серпень 2015 року).

Однак, за період користування орендованим майном за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1156 за період з квітня (частково) по червень (частково) 2015 року відповідачем ОСОБА_6 «Професвісконсалт» не проведено оплату з орендних платежів на суму 2 435, 09 грн.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договорів виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об'єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Таким чином, у відповідача ОСОБА_6 «Профсервісконсалт» виникла заборгованість за договорами оренди перед позивачем ОСОБА_1 відділенням ФДМУ по Миколаївській області, а саме:

- за період користування орендованим майном за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1155 за період з червня (частково) по вересень (частково) 2015 року відповідачем ОСОБА_6 «Професвісконсалт» не проведено оплату з орендних платежів на суму 13 332, 43 грн.

- за період користування орендованим майном за договором оренди від 15.04.2013 року № РОФ-1156 за період з квітня (частково) по червень (частково) 2015 року відповідачем ОСОБА_6 «Професвісконсалт» не проведено оплату з орендних платежів на суму 2 435, 09 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією від 20.10.2015 р. № 07/1345 з вимогою сплатити заборгованість за договором від 15.04.2013 року № РОФ-1156 та претензією від 16.11.2015 року № 07/1442 з вимогою сплатити заборгованість за договором від 15.04.2013 року № РОФ-1155 (арк. 28-29).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів погашення суми заборгованості за договорами оренди в розмірі 15 767, 52 грн. (13 332, 43 грн. + 2 435, 09 грн.), як і не спростовано позовних вимог. Отже, в цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 5002-2/5109-2010 від 07.11.11 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.7 договорів оренди орендна плата, перерахована до Державного бюджету та Балансоутримувачу несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення уключаючи день оплати.

Позивачем нараховано відповідачу 1 090, 24 грн. пені за прострочення платежів з орендної плати, а саме:

- за порушення зобовязання з оплати орендних платежів за договором № РОФ-1155 позивачем нараховано пеню за період з 16 липня 2015 року по 30 жовтня 2015 року в сумі 873, 72 грн.;

- за порушення зобовязання з оплати орендних платежів за договором № РОФ-1156 позивачем нараховано пеню за період з 16 травня 2015 року по 03 серпня 2015 року в сумі 216, 52 грн.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в межах шестимісячного строку та відповідно до умов договорів. Детальний розрахунок пені, здійснений позивачем, наявний в матеріалах справи (арк. 75). Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення пені в сумі 1 090, 24 грн. (873, 72 грн. + 216, 52 грн.) є обгрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Отже, позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами. Позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1 218, 00 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача у звязку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Профсервісконсалт, пр. Жовтневий, 321, офіс 77, м. Миколаїв, 54052 () на користь позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, вул. Чкалова, 20, а/с 34, м. Миколаїв, 54017 () (на р/р 0002 в ГУДКСУ у Миколаївській області, код 826013, одержувач УК у м. Миколаєві 22080300, ):

- 15 767, 52 грн. (п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят сім грн. 52 коп.) заборгованості з орендної плати;

- 1 090, 24 грн. (одна тисяча девяносто грн. 24 коп.) - пені;

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Профсервісконсалт, пр. Жовтневий, 321, офіс 77, м. Миколаїв, 54052 () на користь позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, вул. Чкалова, 20, а/с 34, м. Миколаїв, 54017 () (на р/р 6233 в ГУДКСУ у Миколаївській області, код 826013, одержувач УК у м. Миколаєві 22080300, ):

- 1 218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 25.01.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш