ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.16р. Справа № 904/9337/15

За заявою: Житлово-будівельного кооперативу № 379, м. Дніпропетровськ про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.15.

У справі:

за позовом МІСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ", м. Дніпропетровськ до Житлово-будівельний кооператив № 379, м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 290 530,22 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1804 від 04.11.14

ОСОБА_2, дов. № 1830/2 від 14.12.15

від відповідача (заявник): ОСОБА_3, дов. від 15.11.15

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду від 16.12.15 позов задоволено частково, та видано відповідний наказ про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 379 на користь МІСЬКОГО КОМУНЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" заборгованість в розмірі 118 649,51 грн., 3 398,66 грн. - 3% річних, 8 000,00 грн. - пені, 47 426,58 грн. інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 3 265,35 грн.

До господарського суду надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу № 379 про розстрочку виконання рішення суду від 16.12.15 на дванадцять місяців.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що кооператив не є прибутковою організацією, його кошти формуються за рахунок мешканців, які несвоєчасно сплачують комунальні послуги.

Позивач (стягувач) проти розстрочення виконання рішення суду не заперечує.

Згідно ст. 115 ГПК України, рішення суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України та виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено право господарського суду за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

При цьому, застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди повинні мати на увазі таке:

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (п.7.1.2).

Крім того, п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з наданих доказів, враховуючи важкий стан заявника, приймаючи до уваги його доводи, господарський суд вважає за можливе частково задовольнити заяву та розстрочити виконання рішення суду від 16.12.15 на шість місяців рівними частками починаючи з лютого по 30 123,35 грн. кожний місяць.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Житлово-будівельного кооперативу № 379 задовольнити частково.Розстрочити виконання рішення суду від 16.12.15 на шість місяців рівними частками починаючи з лютого по 30 123,35 грн. кожний місяць.

Суддя ОСОБА_4