ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016р. Справа № 914/4050/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Югсталь»
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна»
про:стягнення 48306 грн. 82 коп. (з яких: 9499,35 грн. пеня; 38807,47 грн. 15% річних)
Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Корчинському О.І.

Представники:

Позивача:не зявився
Відповідача:не зявився

25.11.2015 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вх. №4179 поступила позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Югсталь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна» про стягнення 48306 грн. 82 коп. (з яких: 9499,35 грн. пеня; 38807,47 грн. 15% річних).

Ухвалою суду від 27.11.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 22.12.2015 р.

Ухвалою суду від 22.12.2015 р., у зв'язку з неявкою представників сторін, розгляд справи було відкладено на 28.01.2016 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

27.01.2016 р. до суду за вх. № 3111/16 від позивача надійшли письмові пояснення та витребувані судом документи, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

27.01.2016 р. до суду за вх. №3110/16 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позов не представив, проти позову не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоч був належно повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (долучено до матеріалів справи).

Згідно з підпунктом 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

10.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Югсталь» (Продавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна» (Покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки №2/1010 (надалі Договір; копію долучено до матеріалів справи).

Згідно з умовами Договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупця металопрокат (ОСОБА_1), а Покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього на умовах визначених Договором. (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, ОСОБА_1 поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна, строки поставки ОСОБА_1 визначаються у видаткових накладних, які є невідємною частиною Договору.

На виконання умов Договору в період з 18.07.2014 р. по 29.05.2015 р. позивачем здійснено постачання відповідачу ОСОБА_1 в асортименті, кількості і за цінами згідно з видатковими накладними на загальну суму 7159076,57 грн. ОСОБА_1 відповідачем було отримано, що підтверджується відмітками уповноваженої особи відповідача на видаткових накладних.

Згідно з п. 2.2. Договору Покупець оплачує вартість ОСОБА_1 на протязі 5 банківських днів з моменту його отримання.

В порушення умов Договору, оплату відповідачем було здійснено з порушенням строків передбачених п. 2.2. Договору по наступним поставкам товару, згідно з видатковими накладними: №РН-1807/1 від 18.07.2014р., №РН-2807/11 від 28.07.2014р., №РН-0108/1 від 01.08.2014р., №РН-1508/3 від 15.08.2014р., №РН-2208/7 від 22.08.2014р., №РН-0109/3 від 01.09.2014р., №РН-0109/4 від 01.09.2014р., №РН-1109/1 від 11.09.2014р., №РН-1410/4 від 14.10.2014р., №РН-1710/2 від 17.10.2014р., №РН-3010/6 від 30.10.2014р., №РН-1211/7 від 12.11.2014р., №РН-1311/4 від 13.11.2014р., №РН-2111/3 від 21.11.2014р., №РН-2912/6 від 29.12.2014р., №РН-2801/7 від 28.01.2015р., РН-09.02./3 від 09.02.2015р., №РН-1102/2 від 11.02.2015р., №РН-0303/1 від 03.03.2015р., №РН-1203/7 від 12.03.2015р., №РН-2004/2 від 20.04.2015р., №РН-2404/4 від 24.04.2015р., №РН-1905/1 від 19.05.2015р., №РН-2105/2 від 21.05.2015р., №РН-2205/9 від 22.05.2015р., №РН-2905/6 від 29.05.2015 р.

Згідно з п. 7.2. Договору у випадку порушення строків оплати за ОСОБА_1 Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,01% від суми вчасно не оплаченого ОСОБА_1 за кожен день прострочення виконання зобовязання. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України Покупець сплачує Продавцю 15% річних від простроченої суми.

Відтак, за неналежне виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано відповідачу 9499,35 грн. пені та 38807,47 грн. 15 % річних.

Станом на час розгляду справи, відповідач проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 2.2. Договору, Покупець оплачує вартість ОСОБА_1 на протязі 5 банківських днів з моменту його отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.2. Договору, у випадку порушення строків оплати за ОСОБА_1 Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0.01% від суми вчасно не оплаченого ОСОБА_1 за кожен день прострочення виконання зобовязання. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України Покупець сплачує Продавцю 15% річних від простроченої суми.

Відтак сторонами погоджено інший ніж передбачений законом розмір процентів річних, а тому позивачем правомірно нараховано відповідачу 38807,47 грн. - 15% річних від простроченої суми.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати за ОСОБА_1 Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0.01% від суми вчасно не оплаченого ОСОБА_1 за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Тому за неналежне виконання умов Договору позивачем нараховано відповідачу 9499,35 грн. пені.

Перевіривши наданий суду розрахунок пені, суд зазначає, що такий розрахунок є правильним та вимога позивача про стягнення пені підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Югсталь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна» про стягнення 48306 грн. 82 коп. (з яких: 9499,35 грн. пеня; 38807,47 грн. 15% річних) обгрунтовані та підлягають задоволенню.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 24.02.2015 р. № 88.

У п. 4 прохальної частини позовної заяви міститься клопотання про повернення позивачу суми судового збору у розмірі 609,00 грн. у зв'язку з сплатою судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Пунктом 1) частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю «Югсталь» підлягає поверненню судовий збір в розмірі переплаченої суми 609 грн. 00 коп.

Судовий збір у розмірі 1218 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 202, 204, 530, 549, 610, 612, 625, 626, 627, 629, 712 ЦК України, ст. ст. 4, 43, 45, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Югсталь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна» про стягнення 48306 грн. 82 коп. (з яких: 9499,35 грн. пеня; 38807,47 грн. 15% річних) задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеммель-Україна» (вул. Промислова, 1, с. Ожидів, Буський район, Львівська область, 80530; ідентифікаційний код 34830624) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Югсталь» (вул. Гребельна, буд. 5, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69096; ідентифікаційний код 37941143) 48306 грн. 82 коп. (з яких: 9499,35 грн. пеня; 38807,47 грн. 15% річних) та 1218 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Югсталь» (вул. Гребельна, буд. 5, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69096; ідентифікаційний код 37941143) з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 609 грн. 00 коп., сплаченого платіжним дорученням від 24.02.2015 р. №88.

Повне рішення складено 02 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Цікало А.І.