ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Справа № 915/2042/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Кричевського О.О. - дов.№20 від 05.10.2015,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго"

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

(54052, АДРЕСА_1),

про: стягнення 14987,23 грн. заборгованості, з яких: 8000,0 грн. основного боргу, 260,56 грн. - 3% річних, 3516,99 грн. збитків від інфляції та 3209,68 грн. пені, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість за договором про постачання теплової енергії бюджетними організаціям та госпрозрахунковим підприємствам №6040 від 17.08.2009 у сумі 8000,0 грн., 260,56 грн. - 3% річних, 3516,99 грн. збитків від інфляції та 3209,68 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору №6040 від 17.08.2009, відповідач не розрахувався повністю за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 24.10.2014 по 30.09.2015. За вказаний період відповідачем було спожито теплової енергії на суму 12035,23 грн., яка частково була погашена відповідачем. Станом на день подання позову залишок боргу відповідачем не погашено та становить 8000,0 грн. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, позивачем також нараховані пеня, 3% річних та збитки від інфляції.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, причин неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалою суду від 11.12.2015, яка повернута поштовою установою до суду у зв'язку із закінченням строку зберігання (а.с.61-63).

Згідно даних сайту Міністерства юстиції України "Безкоштовний пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", станом на 26.01.2016 місцезнаходженням відповідача є: 54052, АДРЕСА_1. Тобто, ухвала суду направлялись за вірною адресою відповідача.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 26.01.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

17.08.2009 між сторонами укладений договір №6040 про постачання теплової енергії бюджетним організаціям та госпрозрахунковим підприємствам, згідно якого постачальник (позивач у справі) зобов'язується відпускати споживачеві (відповідач у справі) за плату теплову енергію для об'єктів, перерахованих в Додатку №1 до договору.

Строк договору сторони визначили з 01.05.2009 по 01.05.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем умови договору виконувались належним чином.

Так, підключення споживача до опалення з 24.10.2014 підтверджено нарядом №1929 від 15.10.2014, а відключення з 13.04.2015 підтверджено нарядом №5199 від 04.03.2015 (а.с.44,45).

Відповідно до п.2.6 Договору, витрати тепла визначаються по показникам приладів обліку. Споживач має відзвітовувати за спожиту теплову енергію по показниках приладів обліку відомістю встановленого зразка з 25 по 30 число поточного місяця.

Пунктами 1.4.1, 1.7 Договору сторони передбачили, що при наявності приладів обліку розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються згідно тарифу за 1 Гкал, з оплатою протягом опалювального періоду. Розрахунки за теплову енергію здійснюються згідно тарифу, розрахованого і затвердженого керівником підприємства постачальника. При зміні тарифів на теплову енергію, нові тарифи обов'язкові для сторін по договору з моменту їх введення.

Згідно п.п.1.8, 1.9 Договору усі розрахунки по даному договору здійснюються щомісячно протягом опалювального періоду, або року шляхом перерахування авансових платежів на поточний місяць у розмірі, вказаному у Додатку №1 до Договору до 05 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок здійснюється відповідно до рахунку-фактури до 05 числа місяця наступного за звітним.

Згідно розрахунку позивача (а.с.12), за період з 24.10.2014 по 30.09.2015 позивач відпустив відповідачу теплової енергії на загальну суму 12035.23 грн.

Рахунки-фактури за постачання теплової енергії за вказані періоди вручені відповідачу, що підтверджується відповідними реєстрами (а.с.27-33).

Заперечень стосовно обсягів спожитої теплової енергії та її вартості споживачем не висловлено.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем було частково погашено заборгованість по договору у сумі 4035,23 грн., що підтверджується банківськими виписками від 07.09.2015, 08.09.2015, 22.09.2015 (а.с.34-36). У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача залишок боргу у розмірі 8000,0 грн.

Відповідач в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, у визначені договором терміни, за спожиту теплову енергію розрахувався частково, наявність у сумі 8000,0 грн. не спростував та не надав суду доказів погашення боргу перед позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 8000,0 грн. основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача по кожному рахунку окремо 3% річних за період з 20.11.2014 по 19.11.2015 у сумі 260,56 грн. та збитки від інфляції за період з 01.12.2014 по 31.10.2015 у сумі 3516,99 грн.

Перевіривши розрахунки, надані позивачем, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків від інфляції, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом розрахунок 3% річних уточнено та визначено, що за період:

- з 04.03.2015 по 19.05.2015 (77 днів прострочення) розмір 3% річних із суми заборгованості 652,41 грн. складає 4,13 грн.;

- з 20.05.2015 по 06.09.2015 (18 днів прострочення) розмір 3% річних із суми заборгованості 652,41 грн складає 0,96 грн.;

- з 20.07.2015 по 21.09.2015 (64 дні прострочення) розмір 3% річних із суми заборгованості 4715,67 грн. складає 24,8 грн. :

Таким чином, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 266,62 грн.

Оскільки позивач у позові просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 260,56 грн., суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягає саме 260,56 грн. - 3% річних.

Пунктом 5.1 договору №6040.00 від 17.08.2009 сторони передбачили обов'язок відповідача сплатити позивачу в разі несвоєчасної оплати послуг суму заборгованості з урахуванням за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі п.5.1 договору №6040.00 від 17.08.2009 та у відповідності до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями), позивачем нарахована пеня по кожному рахунку окремо за період з 20.11.2014 по 19.11.2015 у сумі 3209,68 грн.

В частині стягнення пені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Перевіривши розрахунок пені за період з 04.03.2015 по 19.05.2015 (по рахунку за жовтень 2014 року), судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача на початок періоду нарахування становив 652,41 грн.; ставка НБУ за вказаний період становила 30%; прострочка платежу - 77 днів.

Таким чином, розмір пені за період з 04.03.2015 по 19.05.2015 становить 82,58 грн. (652,41 грн. х 60% х 77 / 356), а не 102,96 грн., як визначено позивачем.

В решті, розрахунок пені виконаний позивачем вірно.

Таким чином, загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 3189,3 грн.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог по стягненню 20,38 грн. (3209,68 грн. - 3189,3 грн.) пені, слід відмовити у зв'язку з їх помилковим нарахуванням.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 54052, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ідент. номер НОМЕР_1) на користь Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а (р/р 10 МОУ "Ощадбанк" в м.Миколаєві, МФО 326461, ) 8000,0 грн. основного боргу, 260,56 грн. - 3% річних, 3516,99 грн. збитків від інфляції, 3189,3 грн. пені та 1216,30 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 01 лютого 2016 року.

Суддя М.В.Мавродієва