ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" січня 2016 р. Справа № 918/1440/15

за позовом Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР"

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Державне агентство автомобільних доріг України

про стягнення заборгованості в сумі 4 164,00 грн.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 1550-01 від 30.12.2015 року

від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 12/40 від 11.01.2016 року

від третьої особи: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2015 року Державне підприємство - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" (надалі-позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 4 164,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

27.07.2011 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір № 704/АН-11 (надалі-договір), за умовами якого замовник доручив, а виконавець зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати наступні роботи: проведення авторського нагляду за капітальним ремонтом мосту на км 343+594 автомобільної дороги Київ - Ковель - Ягодин (на Люблін).

Позивач обумовлені договором роботи виконав, що підтверджується актом здачі - приймання виконаних робіт № 109 від 20.12.2012 року на суму 4 164,00 грн.

Відповідач свої зобовязання з оплати наданих послуг не виконав, відтак за ним рахується заборгованість в розмірі 4 164,00 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. ст. 11 -16, 22, 530, 610, 617, 625, 853, 854, 882, 889 ЦК України, ст.ст. 3, 20, 47, 49, 173, 193, 198, 218, 220, 225, 230-232 ГК України.

Ухвалою суду від 28.12.2015 року порушено провадження, розгляд справи призначено на 13.01.2016 року.

Ухвалою суду від 13.01.2016 року справу відкладено на 25.01.2016 року, в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Державне агентство автомобільних доріг України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2011 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір № 704/АН-11 (надалі-договір), за умовами якого замовник доручив, а виконавець зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати наступні роботи: проведення авторського нагляду за капітальним ремонтом мосту на км 343+594 автомобільної дороги Київ - Ковель - Ягодин (на Люблін) (п. 1.1. договору).

За п. 11.1. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками сторін і діє до закінчення робіт по проведенню авторського нагляду за капітальним ремонтом мосту на км 343+594 автомобільної дороги Київ - Ковель - Ягодин (на Люблін), а в частини зобов'язань, набутих сторонами під час дії цього договору, - до повного їх виконання.

Відповідно до п. 7.1. договору виконавець за цим договором здійснює авторський нагляд за виконанням підрядних робіт на відповідність їх проектним рішенням та вимогам діючих нормативних документів, згідно з положеннями ДБН А. 2.2-4-2003 та вимогами чинного законодавства України .

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У силу вимог ч.ч. 1, 3, 5 ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником. Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. 2. Постанови КМ України від 11.07.2007 року № 903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об'єкта архітектури" авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Пунктом 1.1. ДБН А. 2.2-4-2003 передбачено, що авторський нагляд проектних організацій за будівництвом об'єктів будівництва незалежно від форм власності замовника (інвестора) повинен здійснюватися протягом всього періоду будівництва у цілях забезпечення відповідності технологічних, архітектурно-будівельних та інших технічних рішень об'єктів будівництва рішенням, що передбачені в затверджених проектах.

Розділом 8 договору передбачено, що приймання виконаних робіт за цим договором здійснюється за актом приймання - передачі робіт. Акт приймання - передачі робіт готує виконавець і передає для підписання замовнику в 3 - х примірниках у строк до 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 15 - ти днів від дня одержання акту приймання - передачі робіт і звітних документів, перевіряє їх ї підписує акт в частині фактично виконаних робіт і повертає виконавцю або надає мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоліків в письмовому вигляді. Якщо замовник письмово не висунув мотивованих зауважень до виконання робіт по авторському нагляду - вони вважаються такими, що прийняті замовником без зауважень і підлягають оплаті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем надано послуги з проведення авторського нагляду за капітальним ремонтом мосту на км 343+594 автомобільної дороги Київ - Ковель - Ягодин (на Люблін) на суму 3 470,00 грн. без ПДВ, ПДВ - 694,00 грн., разом - 4 164,00 грн. що стверджується актом № 109 здачі-приймання робіт (виконаних робіт (послуг) від 20.12.2012 року.

Доказів недоліків у виконаних роботах по авторському нагляду сторонами суду не надано, акт здачі-приймання підписаний представники сторін та скріплений їхніми печатками.

Відповідно до п. 6.1. договору замовник, зокрема зобов'язався здійснювати своєчасну оплату за виконані роботи з авторського нагляду згідно з актами приймання - передачі робіт по мірі їх надходження.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником в межах загальної вартості робіт (п. 3.2.).

У п.п. 3.2., 3.1. договору передбачено, що вартість робіт виконавця з авторського нагляду розраховується згідно з вимогами ДБН Д.1.1 - 7- 2000 "Правила визначення вартості проектно - вишукувальних робіт для будівництва, що виконується на території України", з Доповненнями, збірниками цін на проектні та вишукувальні роботи для будівництва, затвердженими Держбудом України. Вартість робіт за цим договором відповідно до кошторису складає - 4 970,00 грн., разом з ПДВ 20% - 5 964,00 грн.

Замовник здійснює оплату виконавцю за виконані роботи відповідно до календарного плану виконання робіт та згідно з підписаним сторонами актом приймання - передачі робіт (п. 4.2. договору).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Судом встановлено, що відповідачем оплата послуг, наданих позивачем, не проведена.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 4 164,00 грн.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 4 164,00 грн.

Щодо посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів, то остання не є підставою для не проведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання ( постанова Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 3-28гс12 ).

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі подано заяву про застосування позовної давності.

За ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що відповідач, за приписами ч. 1 ст. 854 ЦК України, мав виконати свій обов'язок з оплати після підписання акту приймання-передачі робіт, який, у свою чергу, складений та підписаний представниками стороні 20.12.2012 року.

Приписами ст. 253 ЦК України врегульовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, перебіг позовної давності розпочався 21.12.2012 року і, відповідно, закінчився 21.12.2015 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 21.12.2015 року, що стверджується штемпелем на конверті, проставленим підприємством звязку.

Статтею 255 ЦК України передбачено, що якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

З викладеного вбачається, що позивач звернувся до суду в останній день позовної давності, отже позовна давність пропущена не була, а відтак порушене право підлягає захисту у судовому порядку.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, позивач належними та достатніми доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів заявлені позовні вимоги, а відповідач, в свою чергу, не надав доказів в їх спростування, відтак останні підлягають задоволенню у повному обсязі.

За ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Рівненській області (вул. Пушкіна, 19, м. Рівне, 33000, ) на користь Державного підприємства - Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "УКРДІПРОДОР" (Повітрофлотський проспект, 39/1, м. Київ, 03680, ) 4 164,00 грн. основного боргу, 1 218,00 грн. судового збору

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 26.01.2016 року.

Суддя Андрійчук О.В.