ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року Справа № 904/1754/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання: Малик Д.І.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2 від 04.01.2016 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 30.12.2015 р., представник;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року у справі №904/1754/15

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-27", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання договору про надання послуг укладеним в редакції позивача, з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-27" про визнання договору № 533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" укладеним в редакції Комунального підприємства "Кривбасводоканал" з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем при укладенні договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" залишились неврегульовані п.п.1.2., 2.2., 3.5., 3.6., 3.7., 4.4.20., 10.12., 10.15. вказаного договору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року (головуючий суддя: Петрова В.І., судді: Петренко І.В., Соловйова А.Є.) позов задоволено частково.

Пункт 1.2. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції відповідача: "Орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки Споживача, підтвердженою відділом Водозбуту Виконавця, яка є невід'ємною частиною Договору. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води орієнтовно складає: 87,62 м3/рік.".

Пункт 2.2. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції відповідача: "Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору орієнтовно становить 21,83 грн. без ПДВ, у тому числі за: 2.2.1. централізоване постачання холодної води 21,83гривень без ПДВ за 7,30м3.".

Пункт 3.5. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції відповідача: "У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрати води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності уповноваженого представника Споживача, або не менш як двох мешканців будинку.".

Пункт 3.6. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції позивача: "При наявності стовідсоткового оводомірування квартир житлового будинку, різниця між сумою та показаннями обліку на вводі в будинок, відноситься на рахунок Споживача та сплачується останнім.".

Виключено пункт 3.7. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення".

Пункт 3.8. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" зазначено вважати пунктом 3.7. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення", пункт 3.9. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" вважати пунктом 3.8. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення".

Пункт 4.4.20. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" зазначено вважати відсутнім.

Пункт 10.12. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції позивача: "Споживач для підписання акту про кількість отриманих послуг направляє свого представника у відділ Водозбуту Виконавця не пізніше 01 числа кожного місяця наступного за звітним. Якщо представник Споживача не прибув у встановлений термін, або відмовився від підписання акту, Виконавець на підставі даних технічних засобів обліку води, або нормативів (норм) водопостачання у односторонньому порядку складає акт, який вважається узгодженим Споживачем та є підставою для здійснення нарахувань та подальшої оплати останнім, один примірник акта в триденний строк направляється на адресу Споживача.".

Пункт 10.15. договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" викладено в редакції позивача: "Технічні засоби обліку повинні розташовуватися безпосередньо на межі балансової належності мереж Виконавця та Споживача, яка визначається відповідно до актів розмежування балансової належності мереж.".

Стягнуто з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-27" на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" 609,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що підстави для визначення загального обсягу послуг з централізованого водопостачання, що складає за розрахунком позивача на рівні 1 835,85 м3/рік з урахуванням обсягів води, які можуть спожити мешканці ОСББ, відсутні. З посиланням на ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанову Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року господарський суд частково задовольнив позовні вимоги.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову, та визнати пункти 1.2., 2.2., 3.5., 3.7., договору № 533 від 01 жовтня 2014 року «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» укладеними в редакції Комунального підприємства «Кривбасводоканал».

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом помилково вирішено, що позивач до обсягів централізованого водопостачання визначених у пункті 1.2 договору, включив обсяги води, які можуть бути спожиті мешканцями ОСББ.

Вважає, що господарський суд безпідставно прийшов до висновку, що матеріали справи не містять доказів про надання відповідачем послуг з централізованого водопостачання мешканцям будинку, і серед видів діяльності, визначених Статутом відповідача в якості предмету діяльності, водовідведення відсутнє.

Судом не звернуто увагу на ту обставину, що відповідач під час укладення договору діяв з порушенням чинного законодавства та визначив обєм послуг з централізованого водопостачання в обсязі 112,14 м3/рік навмання. Більше того, відповідач не вказав обсягу водовідведення, стверджуючи, що такою послугою він не користується.

Вважає, що пункт 3.5. договору не суперечить п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-27" у відзиві на апеляційну скаргу просить скасувати рішення та постановити нове рішення, яким визнати Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення №533 від 01 жовтня 2014 року укладеним в редакції Комунального підприємства «Кривбасводоканал» з урахуванням зауважень ОСББ «Інгулець-27», викладених ним у протоколі розбіжностей № 1 від 05.02.2015 року, а саме: спірних пунктів 1.2., 2.2., 3.5., 3.6., 3.7., 4.4.20., 10.12. Пункт 10.15 договору №533 від 01 жовтня 2014 року визнати укладеним в редакції комунального підприємства «Кривбасводоканал».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Крутовських В.І., суддів Іванова О.Г., Широбокова Л.П.) апеляційну скаргу було прийнято до розгляду.

Розпорядженням голови суду ОСОБА_3 від 09.09.2015 року, у звязку з виходом на роботу суддів Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є. членів колегії суддів, справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Крутовських В.І. (доповідач), судді: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є.

18.11.2015 року розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 відповідно до пункту 2.3.52 Положення про автоматичну систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №904/1754/15 у звязку з припиненням повноважень судді - доповідача Крутовських В.І.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Іванова О.Г., суддів Величко Н.Л., Подобєд І.М.) справу №904//1754/15 прийнято до свого провадження а апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг до розгляду.

В судовому засіданні 27.01.2016 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" направило Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Інгулець-27 проект договору №533 від 01.10.2014р. "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" (а.с. 10-14).

06.02.2015 року відповідачем було повернуто договір з протоколом розбіжностей № 1 від 05.02.2015р. Згідно протоколу відповідач пропонував викласти окремі пункти договору в іншій редакції. Розглянувши протокол розбіжностей, позивач підписав його з протоколом узгодження розбіжностей (а.с. 15-18, 19-23).

У зв"язку з неможливістю врегулювання розбіжностей по окремим пунктам договору між сторонами (п.п.1.2., 2.2., 3.5., 3.6., 3.7., 4.4.20., 10.12., 10.15.) позивач звернувся до господарського суду з позовом.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відносини, які виникають між суб"єктами господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (надалі - Правила).

Відповідно до Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір).

Згідно ч.1. ст.626, ч.1. ст. 627, ч.1. ст. 638 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З матеріалів справи вбачається, що при укладанні спірного договору сторони не дійшли згоди стосовно його умов.

Відповідно до положень чинного законодавства зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Статтею 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обовязковим на підставі закону розглядаються судом.

Згідно ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Пунктом 2.1. Правил від 27.06.2008р. № 190 "Про затвердження Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання " встановлено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ч.1 п. 3. ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідач не заперечує проти укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, однак заперечує проти укладення п.п. 1.2., 2.2., 3.5., 3.6., 3.7., 4.4.20., 10.12., 10.15. договору в редакції позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду та вважає за можливе викласти в редакції позивача п.п. 3.6., 10.12., 10.15. договору, а в редакції відповідача п.п. 1.2., 2.2. договору з огляду на таке.

Позивач просить викласти п.1.2. договору в наступній редакції: орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахун кової заявки Споживача, узгодженої з відділом Водозбуту Виконавця, яка є невід'ємною частиною Договору. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води орієнтовно складає: 1 835,85 м3/рік. Загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення орієнтовно складає: 1 835,85 м3/рік.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні та про що зазначено у відзиві, договір укладається для отримання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення лише для задоволення власних потреб відповідача, як суб'єкта господарювання. Відповідач вважає, що він не користується послугою позивача щодо водовідведення.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами.

Згідно пунктів 2.1., 2.2. Статуту метою створення ОСББ "Інгулець-27" є забезпечення захисту прав його членів, та дотримання ними, обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Завданням та предметом діяльності об'єднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів об'єднання; забезпечення сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

Отже, серед видів діяльності, визначених Статутом відповідача в якості предмету діяльності, централізоване водопостачання та водовідведення відсутнє.

В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Цим же Законом визначено, що виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

Серед видів діяльності, визначених Статутом відповідача в якості предмету діяльності, водовідведення відсутнє.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Докази визначення відповідача виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в установленому порядку відсутні.

У звязку з вищезазначеним, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що матеріали справи містять докази про надання відповідачем послуг з централізованого водопостачання мешканцям будинку, і серед видів діяльності, визначених Статутом відповідача в якості предмету діяльності наявне водовідведення відсутнє, оскільки надання послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Інгулець-27» мешканцям будинку не передбачено ані переліком статутних завдань, ані чинним законодавством. Проте, цей вид діяльності чітко закріплено серед переліку статутних завдань позивача, як основний вид.

До того ж, відповідно до Правил справляння плати за нормативами споживання за наявності засобів обліку без урахування їх показань не допускається.

Таким чином, господарський суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визначення загального обсягу послуг з централізованого водопостачання, що складає за розрахунком позивача на рівні 1 835,85 м3/рік.

Щодо послуг централізованого водовідведення, то слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р. централізоване водовідведення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення. Точкою розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, по водовідведенню є зливний отвір санітарно-технічних приладів. Позивач не довів надання послуг з водовідведення відповідачу.

За розрахунком відповідача обсяг води для власного споживання складає 87,62 м3/рік.

Відповідно до п. 1.2. Договору в редакції позивача загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення орієнтовно складає: 1 835,85 м3/рік. У звязку з чим, господарський суд зазначив у рішенні, що позивач до свого розрахунку включає обсяги води, які можуть спожити мешканці ОСББ.

Скаржник вважає даний висновок господарського суду помилковим, оскільки позивач, вказуючи у договорі 1 835,85 м3/рік, як орієнтовний обсяг послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, діяв у відповідності до законодавства та визначив цей обсяг згідно з нормативами питного водопостачання, встановленими Криворізькою міською радою у Рішенні № 367 від 12.12.2012 року.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Так, позивач, на навів своєї достатньо переконливої аргументації, яка б підтвердила викладення пункту 1.2. договору в частині загального обсягу послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 1 835,85 м3/рік, саме в його редакції.

А саме, позивачем не наведено жодних розрахунків, на підставі яких він визначив загальний обсяг послуг у вищезазначеному розмірі.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на постанову Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1107 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання» цілком доцільне з огляду на те, що на виконання цієї постанови розроблено Методику визначення нормативів питного водопостачання населення, яку затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27 вересня 2005 р. N 148.

Цими двома чинними нормативно-правовими актами визначено, що нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води (абз. 2 ч. 2 Постанови КМУ від 25.08.2004 року № 1107) та те, що визначені нормативи водопостачання використовуються і для розрахунку та встановлення норм споживання питної води населенням (далі - норми водоспоживання) - пункт 1.4. наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27 вересня 2005 р. N 148.

Крім цього, науково обґрунтовані нормативи питного водопостачання населення (далі - нормативи водопостачання) призначені для встановлення необхідних обсягів постачання питної води, а також для планування господарської діяльності підприємств питного водопостачання (пункт 1.2. Методики N 148 від 27 вересня 2005 р.).

Аналізуючи наведені вище норми, треба зазначити, що проектом Договору № 533 від 01» жовтня 2014 р. передбачається споживання відповідачем для власних потреб житлово-комунальної послуги, яку надає позивач, тобто централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що кількісним показником споживання житлово-комунальних послуг є затверджена згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, норма споживання послуги. Крім цього, одиницею виміру для обчислення обсягу отриманої споживачем послуги є норма споживання (ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

У наданому розрахунку-заявці ОСББ «Інгулець-27» визначило орієнтовний обсяг послуг, які можуть бути використані на власні потреби Обєднання. Проте, позивач використовуючи навіть не кількісний показник та одиницю виміру - норму споживання самостійно та без відома відповідача у відкоригованому розрахунку використав норми водопостачання - у пунктах 1.2., 2.2.

Таким чином, жодних правових підстав використовувати норму водопостачання для обліку та сплати житлово-комунальної послуги взагалі не існує, та позивачем не наведено, проте ця норма використана у тексті зазначених вище пунктів Договору № 533 від 01 жовтня 2014 року.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом не звернуто увагу на ту обставину, що відповідач під час укладення договору діяв з порушенням чинного законодавства та визначив обєм послуг з централізованого водопостачання в обсязі 112,14 м3/рік навмання, з огляду на наступне.

Так, визначаючи орієнтовний обсяг послуги на власні потреби ОСББ «Інгулець-27» діяло у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, тому що орієнтовний обсяг холодної води на власні потреби для ОСББ «Інгулець-27» визначено на підставі постанови КМ України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», якою визначено Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Саме тому, орієнтовний обсяг холодної води на власні потреби для ОСББ «Інгулець- 27» повинен визначатись, як обсяг холодної води для:

- прибирання сходових кліток;

- технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення;

- поливання дворів, клумб і газонів,

та повинен розраховуватись на підставі норм чинного законодавства, або визначатись за показаннями приладу обліку, встановленого Обєднанням, з метою визначення таких обсягів отриманих послуг з водопостачання.

Відповідачем надано розрахунок, відповідно до якого для ОСББ «Інгулець-27»:

- орієнтовний обсяг холодної води для прибирання сходових кліток становитиме: Q = (24 х 0,4 х 488,4.) : 1000 = 4,69 м3/рік.;

- орієнтовний обсяг витрат холодної води на наповнення та промивання внутрішньо будинкової системи опалення під час підготовки до роботи в осінньо-зимовий період становитиме: 3,0 м3;

- орієнтовний обсяг витрат холодної води з поливання дворів, клумб і газонів становитиме: В = 150 * 6* 10 = 9,0 м3/місяць. 9, 0 * 5 = 45,0 м3.

Таким чином, річна потреба орієнтовного обсягу холодної води на власні потреби для ОСББ «Інгулець-27» складатиме: 4,69 + 3,0 + 45,0 = 52,69 м3/рік.

Проте, скаржник всупереч процесуальним нормам чинного законодавства, які зобовязують сторону довести належними доказами обставини, що мають значення для вирішення справи не надав достатніх та вичерпних доказів, які спростовують розрахунок відповідача, а також не надав власного розрахунку річного обсягу холодної води, необхідного для потреб ОСББ «Інгулець- 27».

Виходячи з обсягів послуг, що мають надаватись, позивач просить укласти п. 2.2. договору в наступній редакції:

- розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору орієнтовно становить 902,63грн. без ПДВ, у тому числі за:

2.2.1. централізоване постачання холодної води 457,43 гривень без ПДВ за 152,99м3

2.2.2. водовідведення 445,20 гривень без ПДВ за 152,99 м3.

Вартість послуг може бути змінена відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на відсутність підстав для визначення обсягу послуг з водопостачання та водовідведення в кількості, визначеної позивачем, не можуть бути також задоволені вимоги про укладення п.2.2. договору в редакції позивача.

Що стосується позовних вимог про викладення п.п.3.5., 3.7. договору в редакції позивача колегія суддів погоджується з висновком господарського суду та вважає їх безпідставними з огляду на таке.

На думку позивача, зазначені пункти договору мають бути викладені в такій редакції:

- Пункт 3.5. договору в разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку води, за умови якщо мешканці будинку не мають квартирних засобів обліку та які сплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуються витрати води, об'єми якої визначаються індивідуальними технологічними нормативами використання питної води "Споживача", інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень в цьому будинку, та сумарні витрати води за показниками всіх квартирних засобів обліку.

- Пункт 3.7. договору при наявності часткового оводомірення квартир житлового будинку сума показань квартирних водомірів сумуються з сумою потреби квартир без водоміру, та отримана різниця між показаннями загальнобудинкового водоміру на вводі в будинок та загальною сумою витрати води мешканцями квартир житлового будинку, відноситься на рахунок "Споживача" та сплачується останнім.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам.

Порядок обліку та оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначено у Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.

Відповідно до п.11 зазначених Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Отже, порядок обліку та оплати послуг з водопостачання та водовідведення, визначений в п.п.3.5., 3.7. договору в редакції позивача, не відповідає змісту зазначеного вище Порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Тому ці пункти договору не можуть бути викладені в редакції позивача.

Що стосується вимог про викладення п.п. 3.6., 10.12 та 10.15. договору в редакції позивача, то вони не суперечать чинному законодавству, є обґрунтованими, тому колегія суддів вважає за можливе задовольнити позов в цій частині та визначити зміст даних пунктів в редакції позивача.

Позивач також правомірно відмовив відповідачу у доповненні договору п. 4.4.20. з огляду на таке.

За редакцією відповідача "Виконавець" (позивач) зобов'язаний підготувати та укласти із споживачами - мешканцями (власниками) квартир будинку договори на надання житловокомунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Оскільки предметом спірного договору є отримання відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення для власних потреб без урахування потреб мешканців будинку, про що вже зазначалось, тому вимоги, викладені ним у п.4.4.20., не пов'язані з предметом договору.

Виходячи з викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом в порядку статті 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року у справі № 904/1754/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 01.02.2016 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд