РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/8973/15

За заявоюПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»
Про перегляд рішення господарського суду м. Києва від 09.06.2015 року по справі № 910/8973/15 за нововиявленими обставинами

По справі № 910/8973/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс»

провідшкодування шкоди у розмірі 9 635,35 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача (заявника): Кобець Р.Ю. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 9 635,35 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Зазначене рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

07.12.2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" подало до суду заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 за нововиявленими обставинами.

Згідно автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва вказану заяву передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 10.12.2015 року призначено до розгляду заяву Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" на 21.12.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача (заявника) вимоги ухвали суду від 10.12.2015 року не виконав, проте надав усні пояснення, а також подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача в судове засідання 21.12.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 10.12.2015 року не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 21.12.2015 року продовжено строк розгляду заяви у справі № 910/8973/15, розгляд справи відкладено на 18.01.2015 року.

Представник позивача (заявника) 28.12.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 18.01.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 18.01.2015 року не з'явився, проте, 18.01.2015 року через канцелярію суду подав відзив на заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що факт укладення договору страхування на бланку полісу АС 9101587, а також умови договору позивачем не доведений.

В судовому засіданні 25.05.2012 р. на підставі ст. 114 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача (заявника) Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (надалі по тексту - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 9 635,35 грн. відмовлено в зв'язку з відсутністю в центральній базі даних МТСБУ інформації щодо діючого станом на дату ДТП - 19.06.2014 року договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1, тобто станом на момент ДТП транспортний засіб «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1 не був застрахований у відповідача.

Зазначене рішення набрали законної сили.

07.12.2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" подало до суду заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви позивач (заявник) зазначив, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24.09.2015 року у справі №754/9667/15-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди, яке набрало законної сили, встановлені обставини щодо того, що на момент скоєння ДТП - 19.06.2014 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1 була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" згідно полісу №АС/9101587 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначене рішення було прийняте судом у відсутності представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та отримане останнім 25.11.2015 року, відповідно до відмітки вхідної кореспонденції на супровідному листі та штемпеля на поштовому конверті.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2015 року у справі №754/20112/14-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору страхування, яке набрало законної сили, підтверджено дійсність полісу №АС/9101587 на момент скоєння ДТП - 19.06.2014 року.

Крім того, 28.12.2015 року позивачем (заявником) надано суду копію полісу №АС/9101587 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача (заявника), Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що заява про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року у справі № 910/8973/15 скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

19.06.2014 року о 13 год. 44 хв. в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Газ-2705», державний номер НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_2.

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 09.07.2014 року у справі №758/7394/14-п зазначена ДТП сталась в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 10.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 09.07.2014 року у справі №758/7394/14-п ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 21.11.2012 року страховиком автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 є Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ВУСО».

Згідно звіту № 5727-70 від 04.07.2014 року вартість збитків завданих власнику транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 становить 9 635,35 грн.

У відповідності до страхового акту № 3620-02 від 05.09.2014 року розмір страхового відшкодування становить 9 635,35 грн., виплата якого за договором добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 21.11.2012 року підтверджується платіжним дорученням № 10164 від 11.09.2014 року на суму 9 635,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Газ-2705», державний номер НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (відповідач) згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5526995, у зв'язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 9 635,35 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що в центральній базі даних МТСБУ відсутня інформація щодо діючого станом на дату ДТП - 19.06.2014 року договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1, тобто станом на момент ДТП транспортний засіб «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1 не був застрахований у відповідача.

Як вбачається з інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5526995 була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1 у ПАТ «СК «СКАЙД», термін дії полісу 16.01.2015 року по 15.01.2016 року.

Відповідно до листа МТСБУ №7/2-28/15610 від 02.06.2015 року в центральній базі даних МТСБУ відсутня інформація щодо діючого станом на дату ДТП - 19.06.2014 року договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1.

Серед іншого, відповідно до, наданого позивачем (заявником) 28.12.2015 року, полісу №АС/9101587 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на дату ДТП - 19.06.2014 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ-2705», державний номер НОМЕР_1 була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс».

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24.09.2015 року у справі №754/9667/15-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди, яке набрало законної сили 05.10.2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24.09.2015 року у справі №754/9667/15-ц мотивоване тим, що під час розгляду справи №754/20112/14-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору страхування, судом було встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована, а оскільки Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» не надано доказів пред'явлення вимог до страховика, за наявності підстав стягнення шкоди саме зі страховика, вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди є безпідставними.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.03.2015 року у справі №754/20112/14-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-поліс» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору страхування відмовлено в задоволенні позову та встановлено, що 26.12.2013 року між ПАТ «Інтер-Поліс» (в особі страхового агента) та ОСОБА_2 укладено договір обов'язкового страхування, що підтверджується полісом №АС/9917321. Строк дії вказаного полісу встановлено з 00:00 год. 29.12.2013 року до 28.12.2014 року включно. Забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ 2705», д.н.з. 401 23 КЕ.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно пункту 2 постанови Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч.8 ст. 114 ГПК України у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що в зв'язку з настанням страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 19.06.2014 року, за участю автомобіля «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Газ-2705», державний номер НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_2, на виконання, укладеного між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, договору добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 21.11.2012 року, позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 9 635,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10164 від 11.09.2014 року.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Газ-2705», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 09.07.2014 року у справі №758/7394/14-п.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Газ-2705», державний номер НОМЕР_1 на момент скоєння зазначеної ДТП була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» згідно полісу №АС/9101587 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначена правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Статтею 29 Закону України «Про страхування» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Зважуючи на викладене, враховуючи положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», виплативши страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № -01 від 21.11.2012 року, отримало право вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «Газ-2705», державний номер НОМЕР_1, перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу згідно полісу №АС/9101587 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до частини 9.1 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Згідно з частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/9101587 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень, франшиза - 1 000,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям рішення про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 8 635,35 грн. (9 635,35 грн. (сума сплаченого страхового відшкодування) - 1 000,00 грн. (франшиза).

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 32-36, 43, 44, 49, 112 - 114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року по справі № 910/8973/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року по справі № 910/8973/15 скасувати.

3. Прийняте нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити частково.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ) 8 635 (вісім тисяч шістсот тридцять п'ять) грн. 35 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Поліс» (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 69, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ) 2 009 (дві тисячі дев'ять) грн. 70 коп. - судового збору за подання до суду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

25.01.2016 року

Суддя О.М. Спичак