ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.01.16р. Справа № 904/9912/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед", м. Дніпропетровськ

про стягнення 16 656 грн. 35 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" суму виплаченого страхового відшкодування в розмір 16 656 грн. 35 коп., в порядку регресу, на підставі полісу № АІ/0172110.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів".

Заявою від 23.11.2015р. № 148624/1 позивач просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15 656 грн. 35 коп., у звязку зі сплатою вказаної суми відповідачем та розглянути справу без участі представника.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що відповідно до умов полісу АІ/0172110 розмір франшизи складає 510 грн.. Відтак, з урахуванням розміру франшизи , відповідач виконав свої зобовязання перед позивачем з відшкодування шкоди завданої водієм забезпеченого транспортного засобу, перерахувавши на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 15 656 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 5006 від 17.11.2015р. Просив в позові відмовити.

Відповідач явку повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2015р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 22.12.2015р., мотивоване неможливістю забезпечити явку представника у призначене судове засідання, яке було задоволене господарським судом та розгляд справи відкладений на 26.01.2016р.

У судове засідання 26.01.2016р. представник відповідача повторно не зявився, надав клопотання від 28.12.2015р. про розгляд справи без участі представника.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у призначені судові засідання не зявився.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014р. у м. Черкаси на переході вул. Сміленська-Оборонна сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2014р. по справі № 405/7269/14-п (3/405/1787/14), дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_1, який, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_3, який зупинився попереду нього в попутному напрямку, внаслідок пригоди обидва автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2014р. по справі № 405/7269/14-п (3/405/1787/14) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення й застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 27.09.2013р. № АМ.072642, цивільно-правової відповідальності водія за шкоду, завдану пошкодженням, знищенням або втратою автомобіля НОМЕР_2 застраховано у приватному акціонерному товаристві Страхова компанія "ПЗУ Україна".

Згідно звіту про визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ, ОСОБА_3 SF6Y, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, та матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, внаслідок пошкодження при ДТП 14.07.2014р. № 1055/14 від 23.07.2014р., матеріальний збиток складає 18 573 грн. 73 коп., що також підтверджується ремонтною калькуляцією № 75 від 23.07.2014р.

Згідно рахунку на оплату № НОМЕР_5 від 15.07.2014р. вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3 складає 18 185 грн. 49 коп.

На підставі заяви власника транспортного засобу ОСОБА_2 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 14.07.2014р. та страхового акту № UA018/L01/01 від 06.08.2014р., позивач на виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 27.09.2013р. № АМ.072642, здійснив страхове відшкодування в розмірі 16 656 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням №25463 від 07.08.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_1 застрахована у відповідача, що підтверджується полісом № АІ/0172110.

Позивач, керуючись ст. ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 16 656 грн. 35 коп.

27.11.2015р. на адресу суду надійшла заява позивача № 148624/1 від 23.11.15р. про припинення провадження в частині стягнення 15 656 грн. 35 коп., у звязку із добровільним відшкодуванням відповідачем шкоди завданої водієм забезпеченого транспортного засобу у вказаній сумі після звернення позивача із даним позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтями 1166 та 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, та в разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, особою, винною у скоєні ДТП, наслідком якого стало пошкодження майна застрахованої позивачем особи, а, отже, і особою, винною у завданні збитків є ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що позивач після виплати застрахованій ним особі страхового відшкодування, може звернутися з відповідною вимогою стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу саме до страховика за наявності певних підстав.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Порядок виплати страхового відшкодування визначений ст. 37 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, у п. 37.4 якої встановлено, що страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика. Якщо страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, здійснили такі витрати без попереднього погодження із страховиком, страховик має право відмовити у компенсації таких витрат або зменшити їх розмір з урахуванням вимог законодавства України про порядок відшкодування такої шкоди.

Проте, відповідач, який є страховиком винної у скоєні ДТП та нанесені збитків особи ОСОБА_1, відповідальність якої ним застрахована, не здійснював виплати страхового відшкодування безпосередньо потерпілому, який отримав таке страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів від 27.09.2013р. № АМ.072642

Статтею 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено підстави для подачі регресного позову.

Приписами вказаної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тобто зазначена стаття передбачає наявність у страховика права не предявлення регресного позову, а не відсутність цього права.

Водночас, оскільки відповідачем надано докази на підтвердження оплати суми основного боргу в розмірі 15 656 грн. 35 коп., а саме платіжне доручення № 5006 від 17.11.2015р., ці грошові зобовязання, в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими, а тому між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 1 000 грн. 00 коп. В решті позовних вимог провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечення відповідача судом відхиляються, як такі що не спростовуються наявними матеріалами справи та не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Дніпроінмед (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 21, офіс 307, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, ) 1 000 грн. 00 коп. (одну тисячу грн. 00 коп.) страхового відшкодування в порядку регресу, 1 218 грн. 00 коп. (одну тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_4

Повне рішення складено 01.02.16р.