РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/30530/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного постачання "Промснаб"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
пророзірвання договору на розрахунково - касове обслуговування №KRLY-5056 від 17.03.2006 та про стягнення 50211,43 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача:Фуркаленко Є.Л. - представник;
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного постачання "Промснаб" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та просить суд розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування №KRLY-5056 від 17.03.2006, а також стягнути з відповідача 50211,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до умов укладеного між сторонами договору, що зумовило звернення позивача до відповідача з вимогою про розірвання договору та про перерахування залишку грошових коштів на рахунку позивача відповідно до платіжного доручення №1 від 20.11.2015 або видачі їх через касу банку уповноваженому представнику позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/30530/15 та розгляд справи призначено на 14.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2016, у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали суду та неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 27.01.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 27.01.2016 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач уповноважених представників в судове засідання не направив, однак 14.01.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що вимоги позивача порушують порядок, встановлений для заявлення та задоволення вимог кредиторів, визначений ст.ст. 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", т.я. в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит" з 18.09.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці, а з 18.12.2015 - розпочато процедуру ліквідації банку. Отже, як передбачено положеннями ст.ст. 45, 46, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку із прийняттям Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про ліквідацію банку, задоволення вимог кредиторів здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку, в порядку, встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством матеріально-технічного постачання "Промснаб" (клієнт, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Банк "Фінанси та Кредит", в подальшому Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк, відповідач) було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № KRLY-5056 (договір) із додатковими угодами до нього, відповідно до умов яких банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті №01 і (або) поточний (поточні) рахунок (и) в іноземній валюті: №01 у рос. рублях №01 в євро (надалі - рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку та на умовах, визначених договором (п.1.1), банк здійснює розрахунково - касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами (п.2.1), списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.2.2), умови та порядок роботи з системою "Клієнт-Банк", регламентується окремим договором, який є невід'ємною частиною договору (п.2.4), клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п.3.2.1), банк зобов'язується вести комплексне розрахунково - касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами (п.3.3.2), банк зобов'язується здійснювати розрахунково - касове обслуговування рахунку у визначений час з 09.00 до 15.00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів. (п.3.3.3), банк зобов'язаний забезпечувати збереження грошових коштів клієнта на рахунку (п.3.3.6), за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п.5.1), договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку (п.8.1), договір може бути розірваний за заявою будь - якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених договором та чинним законодавством України (п.8.2), при розірванні договору клієнт зобов'язаний закрити рахунок, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку (п.8.3).

Крім цього, 17.03.2006 між сторонами було укладено договір № KRLY-5056 про банківське обслуговування з використанням програмно - технічного комплексу "Клієнт-Банк", відповідно до умов якого з метою прискорення розрахунків та обміну інформацією сторони дійшли згоди, що клієнт доручає, а банк бере на себе забезпечення виконання умов розрахункового обслуговування з використанням системи електронних платежів "Клієнт-Банк" (п.1.1).

Відповідно до виписки банку з рахунку позивача, банк підтвердив наявність на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного постачання "Промснаб" грошових коштів у розмірі 50181,43 грн. станом на 20.07.2015.

Як стверджує позивач у позовній заяві, він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про перерахування грошових коштів згідно поданих позивачем платіжних доручень, які відповідач ігнорував, внаслідок чого, 24.06.2015 та 01.09.2015 позивач звернувся до відповідача із заявами про розірвання укладених між сторонами договорів.

Відповіді на вказані звернення позивач від відповідача не отримав.

В подальшому, позивачем було подано відповідачу на виконання платіжне доручення №1 від 20.11.2015 на суму 50181,43 грн., яке відповідач не виконав.

23.11.2015 позивач надіслав на адресу відповідача претензію (вимогу), в який вимагав здійснити перерахування грошових коштів позивача за платіжним дорученням №1 від 20.11.2015, а у випадку неможливості такого перерахування видати грошові кошти через касу банку уповноваженому представнику позивача.

Зазначену претензію відповідач залишив без уваги, свої зобов'язання за договорами не виконав, переказ грошових коштів позивача не здійснив.

Частиною 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Відповідно до п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах (далі - Інструкція), закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви.

Пунктом 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, яка затверджена постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 із подальшими змінами і доповненнями встановлено, що Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. У заяві про закриття поточного рахунку (паперовій копії заяви в електронній формі) головний бухгалтер банку або інша уповноважена особа банку зазначає дату та час отримання заяви, дату закриття рахунку та засвідчує це своїм підписом. Заява про закриття поточного рахунку зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Отже, для розірвання спірного договору достатньо лише волевиявлення позивача, як клієнта банку.

Судом встановлено, що листом, який отриманий банком за вх.№2361 від 24.06.2015, позивач повідомив банк про розірвання укладених між сторонами договорів, зокрема, договору на розрахунково-касове обслуговування № KRLY-5056 від 17.03.2006.

Однак згоди щодо розірвання договору сторонами не досягнуто. Відповідач дій, спрямованих на розірвання спірного договору, не вчинив, що свідчить про порушення відповідачем положень ст. 1075 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача щодо розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування № KRLY-5056 від 17.03.2006 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 50211,43 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Частиною 3 ст.1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Положеннями ст. 1071 Цивільного кодексу України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ст. 1089 Цивільного кодексу України, за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Матеріалами справи підтверджено, що розрахункові документи, подані позивачем на виконання, залишилися невиконаними банком.

Згідно зі ст.1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 від 17.09.2015, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України № 612 від 17.09.2015, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних, у відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці - з 18.09.2015 по 17.12.2015.

В подальшому, відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 17.12.2015 № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Частинами 1, 2, 4 та 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Частиною 2 ст. 49 названого Закону встановлюється, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду (ч. 6 ст. 49 Закону).

Отже, враховуючи рішення, прийняті Національним банком України та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію відповідача, задоволення вимог кредиторів банку має здійснюватися виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 вказаного Закону та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Тому вимога позивача про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" грошових коштів в період його ліквідації не може бути задоволена судом, оскільки це фактично порушить порядок здійснення ліквідаційної процедури, встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім цього, суд зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується наявність на рахунку позивача, відкритому у відповідача, грошових коштів у розмірі 50181,43 грн., а не у розмірі 50211,43 грн., як про це зазначає позивач у позовній заяві.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування № KRLY-5056 від 17.03.2006, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством матеріально-технічного постачання "Промснаб" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного постачання "Промснаб" (49130, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вул. Усенка, будинок 7, квартира 27, ідентифікаційний код 31371255) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 01.02.2016

Суддя Ю.М.Смирнова