ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" лютого 2016 р.Справа № 924/1844/15

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 заводу „Полімер, м. Хмельницький

до 1) ОСОБА_1 міської ради, м. Хмельницький

2) товариства з обмеженою відповідальністю „Технопак, м. Хмельницький

про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди землі від 10.10.2013р. за №173-01-2013/2804866, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ „Технопак

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідачів: ОСОБА_1 міської ради - не зявився; ТОВ „Технопак - ОСОБА_2 - за довіреністю від 23.12.2013р.

У судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди землі від 10.10.2013р. за №173-01-2013/2804866, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ „Технопак.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що незважаючи на відсутність у відповідача 2 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1785 м2, відповідач 1, своїм рішенням двадцять сьомої сесії від 23.12.2005р. № 25 ТОВ „Технопак" надав вищезазначену земельну ділянку в короткострокову оренду строком на 5 років та в подальшому: 18.07.2006 року укладено договір оренди земельної ділянки № 27 строком дії до 23.12.2010 року.

Відповідно до положень Закону України „Про оренду землі", у редакції чинній станом на 23.12. 2010р. - на момент закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 18.07.2006р., зокрема згідно зі ст. 31, 33 визначено підстави припинення договору оренди землі, зокрема в разі: закінчення строку, на який його було укладено, та визначені підстави для поновлення договору оренди. Наголошує на відсутності письмових заперечень з боку ОСОБА_1 міської ради протягом місяця після 23.12.2010 року, строку закінчення дії договору оренди земельної ділянки від 18.07.2006 року, у свою чергу, й ТОВ „Технопак" фактично продовжувало користуватися земельною ділянкою після 23.12.2010р., а тому, за умов ст. 33 Закону від 02.12.2010р., -договір оренди земельної ділянки від 18 липня 2006 року підлягав поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, що були визначені рішенням сьомої сесії ОСОБА_1 міської ради від 23.12.2005 року. На думку позивача строк дії поновленого договору оренди земельної ділянки становив до 23.12.2015 року.

Також зазначає, що ОСОБА_1 міська рада, порушуючи визначені норми законодавства на двадцять п'ятій сесії приймає рішення від 12.06.2013 року за № 33 про надання в оренду ТОВ „Технопак" земельної ділянки площею 1785 м2 терміном на 10 (десять) років. Тобто, повторно надає в оренду земельну ділянку площею 1785 м2, незважаючи на існування договірних відносин між зазначеними суб`єктами починаючи з 2005р., вже на більш тривалий термін.

На думку позивача рішення двадцять пятої сесії ОСОБА_1 міської ради від 12.06.2013р. №33 про надання в оренду ТОВ „Технопак земельної ділянки площею 1785 кв.м, прийнято всупереч нормам чинного законодавства, оскільки земельна ділянка передавалась на підставі не чинного рішення ОСОБА_1 міської ради від 07.04.2005р. №24, втрата чинності якого відбулась після 14.10.2010р. Зазначає, що ТОВ „Технопак, всупереч вимог рішення ОСОБА_1 міської ради від 07.04.2005р. №24, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1785 кв.м. не розробляло, погодження меж земельної ділянки із ОСОБА_1 заводом „Полімер не було, хоча надана ТОВ „Технопак земельна ділянка від координат А до Б межує із землею позивача. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки має відповідати вимогам закону, а його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів є підставою для відмови в його затврдженні. Обов`язковою умовою проекту землеустрою є план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки. Згідно з п.б ч. 2 ст. 198 ЗК України кадастровий план виготовляється в результаті вчинення певних дій, у тому числі погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Таким чином, погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами є обов`язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід`ємною частиною проекту землеустрою.

На думку позивача, ОСОБА_1 міська рада приймаючи рішення від 12.06.2013р. про надання ТОВ „Технопак земельної ділянки в оренду, за відсутності розробленого проекту землеустрою, належним чином не дослідила на відповідність технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), не зясувала та не дослідила наявністьфактів оформлення такої документації із порушеннями. Зокрема, відповідачем 1, без доведення до відома позивача, відбулася протиправна передача відповідачу 2 земельної ділянки частково за рахунок земель позивача площею, в обсягах виявлених у ході проведення експертиз Вінницького відділення КНДІСЕ від 27.09.2013р. Зазначає, що є факт накладання земельної ділянки ТОВ „Технопарк на земельну ділянку ОСОБА_1 заводу „Полімер, що підтверджується листом Держземагенства у ОСОБА_1 районі Хмельницької області від 16.05.2014р. №05-12/6063. Отже, відсутність погодження межі суміжними землекористувачами на плані та акті встановлення меж є недотримання вимог до проекту землеустрою. Окрім того, при наявній відмові у погодженні, орган місцевого самоврядування вправі комісійно узгодити межу з обгрунтуванням відхилення такої відмови.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, наголошуючи, що договір оренди земельної ділянки від 10.10.2013р., укладений між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ „Технопак, на підставі незаконно прийнятого рішення відповідачем 1, з огляду на положення ЦК України, ЗК України є таким, що суперечить вимогам закону, а отже є недійсним та за ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Також позивач, посилаючись на статтю 35 ГПК України зазначає, що правомірність користування належної йому земельної ділянки була предметом неодноразових судових справ, зокрема №16/5020/904/12, 822/361/14, 924/720/13.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у звязку із неможливістю прибуття представника останнього для участі в судовому засіданні.

У задоволенні клопотання позивача суд відмовляє з огляду на те, що до клопотання не додано доказів на підтвердження викладених у ньому обставин, а також, враховуючи, що ГПК не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Частиною 3 ст. 28 ГПК України визначено, що представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Відповідач ТОВ „Технопак проти позову заперечує та вважає його необґрунтованим. Зазначає, що на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 07.04.2005р. був розроблений проект землеустрою земельної ділянки площею 1785 кв.м., присвоєний кадастровий номер - :05:004:0028. На твердження позивача стосовно накладки земельної ділянки ТОВ „Технопак на земельну ділянку ОСОБА_1 завод „Полімер, зазначає, що накладки немає, посилаючись на лист Управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Хмельницької області. Також, наголошує, що кадастровий номер земельної ділянки ТОВ „Технопак площею 1785 кв.м. присвоєно 18.07.2006р., а кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_1 заводу „Полімер площею 1,2031 га 27.06.2012р., тобто, стверджує, що якби існував факт такої накладки, жодної реєстрації земельної ділянки позивачу не було б проведено.

Також представник відповідача 2, у поданих 01.02.2016р. додаткових поясненнях, наголошує, що на момент виникнення у ТОВ «Технопак» переважного права на поновлення спірного договору оренди землі, тобто на 23.12.2010р., умовами договору та чинним законодавством не передбачалось автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначалось переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін було можливе лише за наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яке відсутнє. Таким чином, договір оренди земельної ділянки укладений 18 липня 2006 року припинив дію 23.12.2010 р., а посилання позивача, що зазначений договір оренди діє і на даний час не заслуговують на увагу.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада в судове засідання не зявилась, письмового відзиву на позов не подала, однак в судовому засіданні 19.01.2016р. повноважний представник проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість.

У судовому засіданні 17.12.2015р. відповідачем 2 подане клопотання про витребування в Управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Хмельницької області відомостей про наявність чи відсутність факту накладення на земельну ділянку ТОВ „Технопак площею 1785 кв.м., кадастровий номер №:05:004:0028 земельної ділянки ОСОБА_1 заводу „Полімер (із зазначенням площі накладення; кадастрового номеру земельної ділянки, яка накладається; часу присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка накладається), які містяться в Національній кадастровій системі (НКС); технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, 77/3 ОСОБА_1 заводу „Полімер, виготовлену ПП „Земельно-юридичний центр від 22.06.2012р.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача 2 ТОВ „Технопак подав заяву, відповідно до якої зазначив, що потреба у задоволенні клопотання, поданого в судовому засіданні 17.12.2015р. про витребування в Управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Хмельницької області технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у м. Хмельницькому по вул. Пілотській, 77/3 ОСОБА_1 заводу „Полімер, виготовлену ПП „Земельно-юридичний центр від 22.06.2012р. відпала у звязку з поданням доказів по справі, а тому просив зазначене клопотання не задовільняти.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

17.03.1998р. видано державний акт на право користування землею II-ХМ №000571. Вказаним актом надано ОСОБА_1 заводу „Полімер у постійне користування під виробничу базу земельну ділянку площею 2,88 га по вул. Пілотській, 77/3, м. Хмельницький.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 07.04.2005р. №24 вирішено припинити право користування земельними ділянками по вул. Пілотській, 77/3 ОСОБА_1 заводу „Полімер і надати згоду суб`єктам підприємницької діяльності на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (колективному підприємству „Завод Полімер по вул. Пілотська, 77/3 для обслуговування виробничих споруд заводу; товариству з обмеженою відповідальністю „Технопак по вул. Пілотській, 77/3А для обслуговування приміщення котельні з гаражами та лакофарбовочного цеху).

18.07.2006р. між ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) та ТОВ „Технопак (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення №25 двадцять сьомої сесії міської ради від 23.12.2005р. надає орендодавцеві у строкове платне користування земельну ділянку по вул. Пілотська, 77/3А загальною площею 1785 кв.м строком на 5 (пять) років до 23.12.2010р. для обслуговування приміщення котельні з гаражами та лакофарбовочного цеху на умовах благоустрою прилеглої території та її освітлення, згідно угоди з управлінням житлово-комунального господарства.

30.05.2013р. складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), здійснено визначення на місцевості меж землекористування ТОВ „Технопак, погоджено межі із суміжними власниками та користувачами земельних ділянок, ніяких претензій при погодженні меж земельної ділянки не заявлено.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради №33 від 12.06.2013р. вирішено надати в оренду ТОВ „Технопак земельну ділянку по вул. Пілотській, 77/3А, площею 1785 кв.мза технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (п. 7 рішення).

10.10.2013р. між ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) та ТОВ „Технопак (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення двадцять п`ятої сесії міської ради від 12.06.2013р. №33 із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Пілотська, 77/3А.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1785 м2. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна дві капітальні одноповерхові нежитлові будівлі, а також інші об`єкти інфраструктури проїзди, проходи та площадки площею 994 м2. Договір укладено на 10 (десять) років до 12.06.2023р.(п. 2, 3, 8 договору).

Пунктом 43 вказаного договору зазначено, що невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановленні земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі, акт приймання - передачі земельної ділянки, технічна документація.

10.10.2013р. ОСОБА_1 міська рада (орендодавець) передав, а ТОВ „Технопак (орендар) прийняв земельну ділянку площею 1785 кв.м. за адресою: м. Хмельницький, вул.. Пілотська, 77/3А (акт приймання-передачі земельної ділянки від 10.10.2013р.).

Управління Держземагенства у ОСОБА_1 районі Хмельницької області на звернення ОСОБА_1 заводу „Полімер повідомило, що відповідно до наявних відомостей, якими володіє Управління Держземагенства у ОСОБА_1 районі, з урахуванням неодноразових судових справ, рішення у яких набрали законної сили, висновків експертиз за результатами проведення судової земельно-оціночної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, спостерігається суттєве накладання земельної ділянки ТОВ „Технопак площею 0,1785 га, за кадастровим номером :05:004:0028 на земельну ділянку ОСОБА_1 заводу „Полімер зареєстровану в Державному земельному кадастрі площею 1,2031 кадастровий номер :05:004:0056 у межах Державного акту про право постійного користування землею ХМ №737 від 17.03.1998 року (лист від 16.05.2014р.).

Листом від 22.12.2015р. Управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Хмельницької області повідомило, що згідно даних Державного земельного кадастру відсутні перетини земельної ділянки із кадастровим номером :05:004:0028 із суміжними земельними ділянками (№28-99.10-5013/0/15-15).

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції станом на 07.04.2005р.) встановлено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по обєктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок (стаття 50 Закону України „Про землеустрій).

В свою чергу, необхідно зазначити ту обставину, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою (ст. 194 Земельного кодексу України).

Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності (ст. 195 Земельного кодексу України).

Отже, доказами ідентифікації земельної ділянки, зокрема її правового режиму (основного цільового призначення), місця розташування, землекористувача, прав на землю в силу вищенаведених законодавчих норм є дані державного земельного кадастру.

Матеріали справи свідчать про те, що одна й таж сама земельна ділянка площею 1785 м.кв., яка розташована по вул. Пілотській, 77/3 за кадастровим номером :05:004:0028 була предметом договору, як за договором оренди земельної ділянки від 18.07.2006р., так і оспорюваного договору по зазначеній справі.

З опису меж суміжних землекористувачів, які погодили межі земельної ділянки, вбачається те, що директор заводу „Полімер ОСОБА_3 погодив межі земельної ділянки площею 1785 м.кв., яка розташована по вул. Пілотській, 77/3 за кадастровим номером :05:004:0028.

Отже, зазначене спростовує доводи позивача про відсутність жодного погодження з його боку щодо суміжного землекористувача відповідача 2 на земельну ділянку за оспорюваним договором.

Статтею 123 Земельного кодексу України, зокрема передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України „Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З матеріалів справи вбачається те, що договір оренди землі, за оспорюваним договором, укладений на виконання рішення ОСОБА_1 міської ради №33 від 12.06.2013р., яким вирішено надати земельну ділянку в оренду на підставі технічної документації із землеустрою, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером :05:004:0028 вже була сформована у попередні роки й не потребувала розроблення проекту землеустрою, а відтак, рішення відповідача 1, яким вирішено надати земельну ділянку в оренду відповідачу 2 за технічною документацію, відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, щодо рішення відповідача 1, на підставі якого укладений оспорюваний договір, необхідно звернути увагу на ту обставину, що пунктом 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради.

Згідно статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1).

Статтею 14 Закону України „Про оренду землі визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до положень статті 207 частини другої Цивільного кодексу України, яка встановлює вимоги до письмової форми правочину, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, враховуючи наведені положення Закону України „Про місцеве самоврядування, рішення ради має визначальне значення для укладення договору оренди, оскільки є формою волевиявлення власника на такі дії, а підписання договору від імені ради не свідчить про самостійне волевиявлення цього органу місцевого самоврядування, а лише є подальшим оформленням такої волі у форму, що вимагається наведеним законодавством.

Таким чином, у разі якщо таке рішення не визнано у судовому порядку протиправним, воно породжує правовідносини із оренди у звязку із наявним волевиявленням власника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 19 серпня 2015 року у справі №922/1113/15.

З матеріалів справи вбачається, що рішення відповідача 1, на підставі якого укладений оспорюванний договір, у судовому порядку протиправним не визнано.

Щодо доводів позивача про те, що в звязку з тим, що відповідач 2 продовжував користуватись земельною ділянкою і договір оренди земельної ділянки від 18.07.2006р. підлягав поновленню на той саме строк і на тих самих умовах, що були визначені у рішенні відповідача 1 від 23.12.2005р.за №25, то судом береться до уваги те, що за ст. 31 Закону України „Про оренду землі (в редакції станом на 23.12.2005р.), договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 12.2 договору оренди землі від 18.07.2006р. сторони домовились, що підставою припинення договору є: закінчення терміну його дії; одержання орендарем земельної ділянки у власність у порядку, передбаченому Земельним кодексом України; викупу (вилучення) земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності, в порядку, встановленому законами України; ліквідації юридичної особи - орендаря.

З урахуванням п. 3.1 договору, строк його дії закінчився 23.12.2010р., тобто зі спливом строку, на який його було укладено.

Згідно статті 33 Закону України „Про оренду землі (в редакції станом на 23.12.2005р.) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Пунктом 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин розяснено, що у вирішенні спорів, повязаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України „Про оренду землі (в редакції Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності, який набрав чинності з 12.03.2011р.). Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Відтак господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно зясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки. При цьому, якщо відповідні правовідносини виникли між сторонами до внесення змін Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності (набрав чинності з 12.03.2011р.) до статті 33 Закону України „Про оренду землі, судам слід брати до уваги, що попередня редакція зазначеної статті Закону України „Про оренду землі не передбачала автоматичного поновлення договорів оренди землі. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності повязувалася з наявністю відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

На момент виникнення у відповідача 2 переважного права на поновлення спірного договору оренди землі, тобто на 23.12.2010р., умовами договору та чинним законодавством не передбачалось автоматичного поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначалось переважне право добросовісного орендаря на поновлення договору. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін було можливе лише за наявності відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, яке відсутнє.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки, укладений 18 липня 2006 року, припинив дію 23.12.2010р. Посилання позивача, що зазначений договір оренди діє і на даний час спростовуються вищевикладеним.

Окрім того, доводи позивача про те, що відбувається накладка на частину землі позивача земельної ділянки відповідача 2 спростовуються листом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 22.12.2015р., згідно якого вбачається те, що перетин земельної ділянки із кадастровим номером :05:004:0028 із суміжними земельними ділянками відсутній. Зазначене також спростовує попередній лист від 15.06.2014р. Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, поданий позивачем.

Також, слід зазначити те, що відповідно до ст. 15 Закону України „Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону України „Про оренду землі установлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Позивач, в порушення вимог ст. ст. 33, 34 ГПУ України, не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими закон повязує підстави для визнання договору оренди землі недійсним, натомість правовий аналіз оспорюваного договору свідчить про досягнення сторонами усіх істотних умов, встановлених законом, до договору оренди землі.

Окрім того, судом не беруться до уваги судові рішення, на які посилається позивач у позовній заяві, оскільки зазначеними рішеннями не встановлені жодні обставини, що не потребують доказування у даній справі.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги необгрунтовані та в позові слід відмовити.

Витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 заводу „Полімер, м. Хмельницький до ОСОБА_1 міської ради, м. Хмельницький, до товариства з обмеженою відповідальністю „Технопак, м. Хмельницький про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди землі від 10.10.2013р. за №173-01-2013/2804866, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ „Технопак відмовити.

Повне рішення складено 04 лютого 2016 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи,

2, 3 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Пілотська, 77/3; м. Хмельницький, вул. Проскурівського підпілля, 71/1, оф. 13),

4 - відповідачу ОСОБА_1 міській раді, (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3),

5 відповідачу - товариству з обмеженою відповідальністю „Технопак.