ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 р. Справа № 923/1943/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТИЗ-ТРЕЙД", м. Запоріжжя

до приватного виробничо-комерційного підприємства "Севід", м. Херсон

про стягнення 53069 грн. 76 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТИЗ-ТРЕЙД" (позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до приватного виробничо-комерційного підприємства "Севід" (відповідач) про стягнення заборгованості у загальній сумі - 53069 грн. 76 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 525, 526, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 12, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 01.12.2015 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначений на 17.12.2015 р. Ухвалою від 17.12.2015 р. розгляд справи відкладався з метою надання можливості сторонам скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали (а.с. 39, 40), явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, відповідач відзив на позов не надав.

Неявка представників сторін у судове засідання господарського суду не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

17.12.2015 р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання, в якому повідомив про часткове погашення заборгованості з доданим до нього копією платіжного доручення № 495 від 25.11.2015 р., що свідчить про перерахування позивачу 33069 грн. 76 коп. в оплату за дріт згідно рах. 838 від 13/08/15.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

12 березня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1380 (далі - Договір), відповідно до якого позивач зобовязався передати відповідачу, а покупець прийняти та оплатити товар на передбачених договором умовах.

Відповідно до п. 1.2. Договору, перелік, асортимент, кількість, ціна та вартість товару узгоджується сторонами шляхом оформлення специфікацій до договору.

03 серпня 2015 року між сторонами була підписана специфікація № 9, відповідно до якої позивач зобовязався поставити дріт сталевий зварювальний Св08Г2С обміднений ДСТУ 2246-70, діаметр 1,0 мм. (касети к-200) в кількості 0,440 т.; дріт сталевий зварювальний Св08Г2С обміднений ДСТУ 2246-70, діаметр 1,2 мм. (касети к-200) в кількості 1,850 т.; дріт сталевий зварювальний Св08Г2С обміднений ДСТУ 2246-70, діаметр 1,4 мм. (касети к-200) в кількості 1,755 т. на загальну суму 110 232,52 грн.

Згідно п. 2.2. Договору, умовами поставки є РСА, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010, м. Запоріжжя, тобто відповідач зобовязався отримати товари на складі позивача власним транспортом.

Згідно п. 2.1. Договору, поставка товару по договору проводиться партіями. Кінцевий асортимент і кількість узгодженої сторонами партії поставки товару визначається шляхом виставлення позивачем рахунків, а також підписання уповноваженими особами сторін накладних.

13 серпня 2015 року позивач виставив відповідачу рахунок № 838 на загальну суму 110 232,52 грн., з переліком товару, узгодженого сторонами у специфікації.

27 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну № 771, згідно якої позивач передав, а відповідач, в особі ОСОБА_1, уповноваженої довіреністю №000052 від 27.08.15р., прийняв узгоджений сторонами товар на суму 110 232,52 грн.

Крім того, отримання товару підтверджуються товарно-транспортною накладною №771 від 27.08.15р.

Відповідно до п. 4.5. Договору, претензії, повязані з недоліками товару можуть бути предявлені не пізніше 20 календарних днів з моменту поставки товару.

В той же час, жодних претензій відповідач не предявляв, а відповідно поставка відбулася належним чином згідно умов договору.

Згідно п. 3.1 Договору, оплата за товар проводиться в три етапа: шляхом 20 % попердньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку на оплату узгодженої партії товару; 50 % попередньої оплати перед відвантаженням партії товару; 30 % протягом 10 банківських днів з моменту поставки партії товару.

Отже, відповідач зобов'язаний був сплатити:

- 22046,50 грн. або 20 % до 19.08.2015 р.;

- 55116,26 грн. або 50 % до 27.08.2015 р.;

- 33069,75 грн. або 30 % до 11.09.2015 р.

Оплата внесена відповідачем лише частково, а саме в сумі 57162,76 грн.

Відповідач визнає факт існування заборгованості та підписав акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2015 р. по 31.08.2015 р. (а.с. 37), яким визнає заборгованості за Договором в розмірі 53069 грн. 76 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 20000 грн. основного боргу.

Що стосується вимог про стягнення решти основного боргу в розмірі 33069 грн. 76 коп., то ці вимоги відповідач вже виконав у повному обсязі.

У зв'язку з наведеним провадження у справі в частині вказаних позовних вимог підлягає припиненню.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У пункті 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" висловлено правову позицію згідно якої зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. на відповідача.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 49, п. 1.1 ст. 80, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з приватного виробничо-комерційного підприємства "Севід" (73000, м. Херсон, вул. Будьоного, буд. 20-А, ідентифікаційний код 24757972) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТИЗ-ТРЕЙД" (69002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 31380102) - 20000 грн. основного боргу та 1218 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.Припинити провадження у справі в частині стягнення 33069 грн. 76 коп. основного боргу.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя Л.М. Немченко