РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016Справа №910/30257/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"

про стягнення 3 812,32 грн.

за участю представників:

від позивача:Галіч Ж.В.- представник за довіреністю б/н від 12.05.2015 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 3 812,32 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.09.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що був застрахований у Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

20.12.2013 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у сумі 4 812,32 грн. на користь страхувальника.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2013 р. у справі № 753/16703/13-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (Поліс № АЕ/0901233).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 11.09.2013 р. в м. Києві.

У позові Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" суму страхового відшкодування у розмірі 3 812,32 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № УБ 0985607 від 25.07.2013 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та ОСОБА_2, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

11.09.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2013 р. у справі № 753/16703/13-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № АА6160МН-03.10/2 від 03.10.2013 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Фіат", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 8 600,78 грн.

На підставі заяви страхувальника від 12.09.2013 р., страхового акту № СТО-13-11852/1 від 16.10.2013 р., розрахунку страхового відшкодування від 16.10.2013 р. ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 4 812,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 84403 від 20.12.2013 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "ЗАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0901233, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки внаслідок ДТП.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" за договором майнового страхування у сумі 4 812,32 грн. (у фактично перерахованій сумі).

Полісом № АЕ/0901233, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 1 000,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 1 000,00 грн., а відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 3 812,32 грн. (4 812,32 грн. - 1 000,00 грн.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3 812,32 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення 3 812,32 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) страхове відшкодування в сумі 3 812 (три тисячі вісімсот дванадцять) грн. 32 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 21 січня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 26 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.