УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.02.2016Справа № 910/1364/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Повітряне опалення"

до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради по охороні та експлуатації земель водного фонду м.Києва "Плесо"

про стягнення 765 704,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015 року, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір".

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки, позивач звернувся з позовом до суду 29.01.2016 року (підтверджується реєстраційним штампом відділу діловодства суду про одержання позовної заяви), він повинен був надати докази зарахування сплаченого судового збору в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, позивачем таких доказів суду не подано. При цьому, господарським судом за допомогою комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" здійснено запит до реєстру підтверджень оплат, які надходять із Державної казначейської служби України, однак оплату судового збору в сумі 11 485,57 грн., яка була здійснена на підставі прибутково-видаткового касового ордеру № 65047 (#473409076) від 05.01.2016 року, суду не підтверджено.

Водночас, на зворотньому боці прибутково-видаткового касового ордера № 65047 (#473409076) від 05.01.2016 року відсутні підписи уповноважених осіб та печатки банківської установи на підтвердження зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України. Також, до позовної заяви не додано довідки Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про надходження і зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України коштів судового збору в сумі11 485,57 грн. згідно прибутково-видаткового касового ордеру № 65047 (#473409076) від 05.01.2016 року.

За наведених обставин, виконуючи приписи ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений можливості перед порушенням провадження у справі перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тобто перевірити додержанням позивачем вимог закону щодо порядку та розміру сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу також на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України - не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в п. 2 ч. 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Додані до позовної заяви копії фіскального чеку № 1285 від 31.12.2015 року та опису вкладення у цінні листи від 31.12.2015 року не можуть бути доказами направлення відповідачам копії позовної заяви, яка виготовлена 31.12.2015 року, проте представником позивача Ігнатенком О.О. підписана 29.01.2016 року.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Беручи до уваги те, що місцезнаходженням комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради по охороні та експлуатації земель водного фонду м.Києва "Плесо" є 04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, буд. 15. корпус А, офіс3, тому у суду відсутні підстави вважати вищезазначені копії фіскального чеку та опису вкладення в цінний лист в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення на адресу відповідачевім копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий