ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.01.2016 Справа № 905/3199/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства «Світло Енерго» м. Полтава

до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 - ДОЛОМІТНИЙ КОМБІНАТ» м. Докучаєвськ Донецька область

про стягнення 18338,40 грн., а саме: суми основного боргу у розмірі 15814,42 грн., пені у розмірі 2523,98 грн.

Представники сторін:

від позивача: директор ПП «Світло Енерго» - ОСОБА_2

від відповідача: не явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Світло Енерго» м.Полтава звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ДОЛОМІТНИЙ КОМБІНАТ» м. Докучаєвськ Донецька область про стягнення 18338,40 грн., а саме: суми основного боргу у розмірі 15814,42 грн., пені у розмірі 2523,98 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 296 від 29.07.2014р. позивач зобовязався передати у власність відповідача ресурси, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити ресурси, однак свої зобовязання відповідач не виконав в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі15814,42 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 54-57 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 193, 230,265,267 Господарського кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд.

В С Т А Н О В И В:

29.07.2014р. між Приватним підприємством «Світло Енерго» м.Полтава (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_1 ДОЛОМІТНИЙ КОМБІНАТ» м.Докучаєвськ Донецька область (Покупець), укладено договір № 296 на придбання сировинних, паливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов язується передати, а покупець прийняти і оплатити матеріально-технічні ресурси (далі «Ресурси») на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1 договору, кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до даного договору, є його невідємною частиною (далі «Специфікації»).

Згідно з п. 4.1. договору, поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в Специфікаціях і включає в себе всі податки, збори і інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати Постачальника, пов'язані з постачанням ресурсів.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що ціна на ресурси може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до даного договору. Зміна ціни після оплати ресурсів не допускається.

Відповідно до п. 4.3. договору, загальна сума договору визначається як сумарна вартість ресурсів, поставка яких здійснюється згідно доданих до неї специфікацій.

Згідно з п.5.2. договору, оплата за поставлені ресурси будуть виконуватись протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки ресурсів.

Розділом 7 передбачена відповідальність сторін.

Згідно з п. 7.2. договору, у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів терміну оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої у відповідному періоді.

Пунктом 10.5. договору передбачено, що цей договір діє до 31.12.2015 року. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов'язань (у тому числі гарантійних) за цим договором.

На виконання умов договору сторонами була підписана специфікація №1 від 29.07.2014 р. на загальну суму 17 802,58грн.

За вказаною специфікацією сторони погодили вартість ресурсів, які поставляються відповідно до даної специфікації та складає 17 802,58 грн. з НДС ( сімнадцять тисяч вісімсот дві грн., 58 коп.), строк поставки: протягом 10 календарних днів від дати підписання цієї специфікації. Специфікація підписана обома сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір № 296 від 29.07.2014 р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору № 296 від 29.07.2014 р., на підставі видаткової накладної № СЕ 0000034 від 01.08.2014 р. відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 15814,42грн. (а.с. 12).

Зі сторони відповідача видаткова накладна № СЕ 0000034 від 01.08.2014 р. на суму 15814,42 грн. підписана ОСОБА_3 на підставі довіреності №0515 від 01.08.2014р. на отримання ТМЦ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 15814,42грн. підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Відповідач доказів оплати у розмірі 15814,42грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги Приватного підприємства «Світло Енерго» м. Полтава доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, наданий позивачем, суд позовні вимоги в частині стягнення пені задовольняє частково: за період з 07.04.2015р. по 08.10.2015 р. на суму заборгованості 15814,42 грн. пеня у розмірі 1170,27 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 1353,71 грн., суд відмовляє.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 ДОЛОМІТНИЙ КОМБІНАТ» (85740, Донецька область, місто Докучаєвськ, вул. Тельмана, 2 ) на користь Приватного підприємства «Світло Енерго» (36034, місто Полтава, вул. Великотирнівська, буд. 39 Д, кв. 140, ) суму основного боргу у розмірі 15814 (пятнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 42 коп., пеню у розмірі 1170 (одна тисяча сто сімдесят) грн. 27 коп, судовий збір у розмірі 1128,09 (одна тисяча сто двадцять вісім) грн. 09 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1353,71грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 25.01.2016 року.

Надруковано 3 примірника: 1-до справи; 1-позивачу; 1-відповідачу