КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 910/18423/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Шидловська С.В., довіреність №0115-164 від 12.10.2015,

відповідача: Попов А.С., довіреність б/н від 15.10.2015,

третьої особи: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015

у справі № 910/18423/15 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Україна Лоджістікс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4

про стягнення 46 912,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Україна Лоджістікс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фізична особа-підприємець - ОСОБА_4 про стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 46 912,67 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі №910/18423/15 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі №910/18423/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Україна Лоджістікс" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" неправомірно отримане страхове відшкодування у розмірі 46 912,67 грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що з Акту №ОУ-000053 від 09 вересня 2013 р., здачі-прийняття робіт (надання послуг) згідно рахунку №СФ-0000055 від 09.09.2013 р. вбачається про відсутність страхового випадку (страхової події) як кваліфікуючої ознаки договору страхування та підстави виплати страхового відшкодування.

Відповідач у письмовому запереченні на апеляційну скаргу просив апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі №910/18423/15 без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18423/15 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.12.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 у зв'язку із перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/18423/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 прийнято справу №910/18423/15 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2015 до провадження у визначеному складі суду.

17.12.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.01.2016.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 у зв'язку з виходом судді Буравльова С.І. з відпустки, а також формуванням постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/18423/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 прийнято справу №910/18423/15 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду м. Києва від 16.09.2015 до провадження у визначеному складі суду.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулось 26.01.2016, підтримав апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" та просив апеляційний господарський суд її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 26.01.2016, просив апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Третя особа - Фізична особа-підприємець - ОСОБА_4 в судове засідання, яке відбулось 26.01.2016 не з'явився, повноважних представників не направив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (позивач, страховик) та ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджистікс" (відповідач, страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування вантажів № 40-2820-13-00007 (далі - Договір страхування).

Згідно з п. 1 Договору страхування, у відповідності з цим договором та відповідно до заяви Страхувальника від 10 червня 2013 р., Страховик, який діє згідно Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу), затверджених ДКРРФПУ за № 0961811 від 22.06.06р. (далі - "Правила"), зобов'язується при виконанні усіх нижчевикладених умов та виключень, компенсувати Страхувальнику прямі збитки, що перевищують встановлену франшизу і відбулись при перевезенні вантажу на протязі строку страхування та в межах страхової суми, указаної в Договорі.

За умовами п. 2.1. Договору об'єктом страхування є вантаж, що належить Страхувальнику на праві власності, а саме чай чорний байховий ТМ "Ділмах" кількістю 33 полети (короби в полетах, обмотані стрейчплівкою), вагою 8593,2 кг, вартістю 366569,28 грн., згідно з транспортним документом: Інвойс № 5 від 27.05.2013р. Умови поставки - СІР.

Пунктом 2.6. Договору визначено строк страхування, а саме: на фактичний період поставки, в межах: з 12.06.2013р. по 26.06.2013р.

Відповідно до п. 2.8.1. Договору страхове покриття по кожному окремому перевезенню починається з моменту навантаження вантажу в/на транспортний засіб, діє під час перевезення і закінчується в момент закінчення розвантаження в пункті призначення.

Згідно п. 3.2. Договору транспортування вантажів здійснюється автомобільним транспортом за маршрутом: з Україна, м. Київ, вул. Електротехнічна, 45 - до Російської Федерації, Московська обл., м. Сергієв Посад, Московське шосе, 46-А.

У відповідності до п. 4.1. Договору страховим ризиком вважаються передбачені договором страхування події, перелічені нижче, що мають ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховими випадками, згідно з п. 4.2. Договору, вважаються такі передбачені договором страхування події, внаслідок яких виник обов'язок Страховика виплатити Страхувальнику або третій особі страхове відшкодування.

Даний Договір укладений на умовах страхування "З відповідальністю за всі ризики" згідно п. 3.1.1. Правил страхування. За Договором, укладеним на цих умовах, підлягають відшкодуванню, за винятком випадків зазначених в розділі 4 Правил, якщо інше не обумовлене даним Договором страхування:

а) збитки від втрат або шкоди всього або частини вантажу, що сталися по будь якій причині;

б) збитки, витрати і внески по загальній аварії;

в) всі необхідно і доцільно проведені витрати по врятуванню вантажу, а також по зменшенню збитків і по встановленню їх розмірів, якщо збитки належать відшкодуванню по умовах страхування. (п. 4.3. Договору).

Розділом 7 Договору передбачено дії страхувальника при настанні страхового випадку.

Зокрема, на протязі 24 годин (виключаючи вихідні та святкові дні), з моменту того, як стало відомо про настання страхового випадку, письмово (телеграмою, телефаксом) повідомити про такий випадок Страховику. В письмовій заяві докладно вказати, коли, де і при яких обставинах знищений, пошкоджений або викрадений застрахований вантаж, в які компетентні органи про це повідомлено (п.7.1.3); Зберегти до прибуття на місце пригоди представника Страховика пошкоджений вантаж чи існуючі решти від нього і пред'явити їх для огляду при складанні акту. Страхувальник повинен зберегти всі пошкоджені чи замінені замки і пломби для їх наступного освідчення аварійним комісаром, експертом чи представником Страховика (п.7.1.4.).

Відповідно до розділу 8 Договору для одержання страхового відшкодування Страхувальник або вигодонабувач, повинен подати Страховику наступні документи:

- Заяву про виплату страхового відшкодування; (п.8.1.1.),

- Договір страхування; (п.8.1.2.),

- Копію претензії до особи винної в завдані збитку; (п.8.1.3.),

- Документи, що підтверджують майновий інтерес Страхувальника (Вигодонабувача) в застрахованому вантажі (рахунки-фактури, специфікації, коносаменти, авіа та залізничні накладні, товарно-транспортні накладні та інші перевізні та товаросупроводжувальні документи, контракти, договори купівлі-продажу, якщо по змісту цих документів особа, на користь якої укладений Договір, має право розпоряджатись цим майном, тощо); (п.8.1.4.),

- Документи, що підтверджують наявність страхового випадку (комерційні акти, акти експертизи, аварійні сертифікати, морський протест, виписки із судового журналу, документи компетентних органів, документально підтверджені свідчення про час виходу транспортного засобу з пункту відправлення, а також про неприбуття його до місця призначення в строк, встановлений для визнання транспортного засобу пропалим безвісти (в випадку пропажі судна чи іншого транспортного засобу з вантажем безвісти, тощо); (п.8.1.5.),

- Документи, що підтверджують розмір суми претензії по збитку (акти огляду вантажу аварійним комісаром, комерційні акти, акти експертизи, оцінки, рахунки по збитку, рахунки на ремонт, утилізацію, акти уцінки тощо). (п.8.1.6.).

Згідно з п. 9.1. Договору, договір набирає чинності з дня зарахування страхового платежу на рахунок Страховика і до кінця періоду страхування.

Судом встановлено, що між сторонами у даній справі виникли відносини у сфері страхування, які регулюються нормами параграфу 2 глави 35 Господарського кодексу України, глави 67 Цивільного кодексу України та Законом України "Про страхування".

Відповідно ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічні визначення поняття договору страхування містяться в ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 981 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 18 Закону України "Про страхування" договір страхування укладається в письмовій формі, а також може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як було зазначено позивачем, 18 червня 2013 року мав місце страховий випадок - в транспортному засобі, що здійснював перевезення вантажу за Договором № 07/06-13, укладеним 10.06.2013 р. позивачем з перевізником (третьою особою), виявлено завалені полети з товаром, внаслідок чого пошкоджено 8880 пачок чаю, про що складено акт №5 від 05.07.2013 року про встановлення розбіжностей по кількості та якості товарно-матеріальних цінностей при перебірці бракованого чаю "Ділма" на ПРК №1 ТОВ "Термінал" та засвідчено підписами представника ТКМ Захарова С.Г. та представником Терміналу Шераухової Т.Н.

За змістом п. 3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" до обов'язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування, яке ч. 16 ст. 9 даного Закону визначено як страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання своїх зобов'язань за договором страхування щодо виплати страхового відшкодування позивач, на підставі заяви страхувальника від 19.06.13 р., до якої додавались міжнародна товарно - транспортна накладна CMR № 474637, інвойс № 5 від 27.05.13 р. та акт № 3 про встановлення розбіжності за кількістю та якістю при прийманні товарно - матеріальних цінностей від 18.06.13 р., та складеного позивачем страхового акту № ДКЦВ-6625 від 27.08.13 р. і розрахунку остаточної суми страхового відшкодування від 27.08.13 р., сплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 46 912,67 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 15176 від 29.08.13 р.

Позивач зазначив, що після того як він виплатив страхувальнику страхове відшкодування в сумі 46 912,67 грн., Приватне акцонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - перевізника вантажу, який було пошкоджено. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.07.2014 у справі 927/730/14 у позові до перевізника відмовлено.

При цьому, Господарським судом Чернігівської області було встановлено, що між ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" та ФОП ОСОБА_4 був підписаний акт здачі - прийняття робіт № ОУ-0000053 від 09.09.13 р.

Як зазначено у вказаному акті, сторони (ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" та ФОП ОСОБА_4.) претензій одна до одної не мають.

За таких обставин, Господарським судом Чернігівської області в межах справи № 927/730/14 було встановлено, що перевізником виконано прийняті на себе зобов'язання по здійсненню перевезень в строки, обумовлені Договором № 07/06-13 від 07.06.2013, у повному обсязі, а ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс", у свою чергу, прийнято виконання цих робіт без будь-яких зауважень.

З урахуванням наведеного, позивач стверджував, що ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" було порушено умови договору страхування, а отже, було безпідставно отримано страхове відшкодування згідно з платіжним дорученням № 15176 від 29.08.13 р. на суму 46 912, 67 грн., у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" обґрунтовані порушенням відповідачем пункту 3.1. Договору страхування, відповідно до якого вантаж повинен бути відповідно спакований у відповідності до діючих нормативних актів.

Враховуючи, що доказів неналежного спакування вантажу позивач суду не надав і своє твердження обґрунтував лише тим, що докази належного спакування йому відповідачем не надавались, тому судом зазначене посилання позивача визнається необґрунтованим. При цьому судом враховано, що питання щодо належного спакування вантажу не поставало раніше, зокрема, при складенні Приватним акціонерним товариством "СК "Українська страхова група" страхового акту та виплаті страхового відшкодування.

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на порушення відповідачем пункту 6.3.1. Договору страхування, відповідно до якого при укладенні договору страхування страхувальник зобов'язаний надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. При цьому позивач пояснив, що дане порушення договору полягає у тому, що відповідач не повідомив страховику про підписання з перевізником акту здачі - прийняття робіт № ОУ-0000053 від 09.09.13 р., згідно з яким сторони (ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" та ФОП ОСОБА_4.) претензій одна до одної не мають.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Судом в межах даної справи, та в межах справи Господарського суду Чернігівської області № 927/730/14 встановлено, що вантаж, який був поставлений відповідачем, а саме - чай чорний байховий ТМ "Ділмах" кількістю 33 полети (короби в полетах, обмотані стрейчплівкою), вагою 8593,2 кг, вартістю 366569,28 грн., згідно з транспортним документом: Інвойс № 5 від 27.05.2013р., частково був пошкоджений.

Як зазначалось вище, згідно з п. 1 договору страхування у відповідності з цим договором та відповідно до заяви страхувальника від 10 червня 2013 р., страховик, який діє згідно Правил добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу), затверджених ДКРРФПУ за № 0961811 від 22.06.06р. (далі - "Правила"), зобов'язується при виконанні усіх нижчевикладених умов та виключень, компенсувати страхувальнику прямі збитки, що перевищують встановлену франшизу і відбулись при перевезенні вантажу на протязі строку страхування та в межах страхової суми, указаної в договорі.

Сторони повідомили суд, що про настання страхового випадку страхувальник повідомив страховику своєчасно. З наданого відповідачем електронного листування випливає, що вже 19.06.2013 року позивач був повідомлений про страховий випадок і ним було запропоновано відповідачу заповнити заяву встановленої форми, бланк якої був надісланий у вкладенні.

З наданих суду документів слідує, що страхувальник після численного листування електронною поштою виконав усі вимоги страховика щодо надання документів в обґрунтування збитків, у зв'язку з чим страховиком було прийнято рішення виплатити відповідачу страхове відшкодування.

Доказів того, що відповідач не поінформував позивача про будь-яку зміну страхового ризику, суду не надано, у зв'язку з чим порушення відповідачем пункту 6.3.1. договору страхування належними доказами не доведено.

При цьому суд звертає увагу, що на виконання вимог умов договору страхування відповідачем було надано комплект документів, якого було достатньо для прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування.

В процесі розгляду справи позивачем було визнано, що пошкодження застрахованого вантажу відбулося при перевезенні вантажу на протязі строку страхування та в межах страхової суми, указаної в договорі страхування.

Отже, сама по собі відмова Господарським судом Чернігівської області у позові Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Українська страхова група" до перевізника - ФОП ОСОБА_4 про стягнення збитків з підстав його недоведеності, не свідчить про ненастання страхового випадку відповідно до умов договору страхування, укладеним між ПрАТ "СК "Українська страхова група" та ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс".

Крім того, позивачем було визнано, що застрахований вантаж відповідача було пошкоджено, але, за його словами, невідомо з чиєї вини.

Відповідач наголошував на тому, що ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" не повідомляло страховій компанії про те, що вина у пошкодженні вантажу лежить саме на перевізнику, а сама страхова компанія не вживала заходів по встановленню вини до звернення з позовом до Господарського суду Чернігівської області.

При цьому страховою компанією не було доведено належними доказами безпідставність виплати страхового відшкодування відповідачу в межах розгляду даної справи, а також не було доведено правомірність виплати страхового відшкодування відповідачу в межах розгляду справи № 927/730/14 Господарським судом Чернігівської області, про що зазначено у судовому рішенні.

Крім того, відповідач надав пояснення суду, що зазначення в акті здачі - прийняття робіт № ОУ-0000053 від 09.09.13 р. про те, що ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" та ФОП ОСОБА_4 претензій один до одного не мають, було викликано тим, що відповідач на час підписання цього акту вже отримав страхове відшкодування від страхової компанії, і тому підстави висувати претензії до перевізника відпали. Але дане зазначення в акті про відсутність претензій між сторонами договору перевезення не свідчить про те, що пошкодження вантажу не відбулося або про те, що вина перевізника відсутня.

Також судом визнається помилковим посилання позивача в обґрунтування позову на норми статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 жовтня 2013 року, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи те, що належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення відповідачем умов договору страхування, які призвели до безпідставної виплати страхового відшкодування, позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про відсутність у страховика права на звернення до відповідача з вимогою про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають та у позові належить відмовити.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі №910/18423/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі №910/18423/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов