ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року Справа № 922/3176/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,
Самусенко С.С. - доповідача,
Татькова В.І.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожга Євгенія Вікторовича
на ухвалу та постанову господарського суду Харківської області від 10 серпня 2015 року Харківського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2015 року
у справі№ 922/3176/15
господарського судуХарківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожга Євгенія Вікторовича
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Харчові технології"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства "Інтергласт" фірми "Гласт ГМБХ"
про стягнення 44 095 366 грн. 60 коп.
за участю представників:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:Король В.В., Бондар Е.А., Романюк Р.Г., Єфімова О.М.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ПАТ "Укргазпромбанк" звернулося до господарського суду із позовом до ТОВ "Компанія "Харчові технології" про стягнення з відповідача як з поручителя згідно договору поруки №74-П/09 від 14.07.2009 заборгованості у сумі 775261,11 доларів США; 905066,67 євро та 3914699,11 грн. по укладеному між третьою особою та позивачем договору банківського кредиту №899-КЛ/06 від 27.02.2006.

04.08.2015 відповідач подав клопотання про припинення провадження у справі на підставі пункту 5 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2015 (суддя Доленчук Д.О.) у справі №922/3176/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 (судді: Слободін М.М. - головуючий, Гончар Т.В., Гребенюк Н.В.), припинено провадження у справі №922/3176/15 на підставі пункту 5 статті 80 ГПК України, оскільки між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення третейського суду.

ПАТ "Укргазпромбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожга Євгенія Вікторовича, не погоджуючись із судовими рішеннями, звернулося до Вищого господарського суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

У касаційній скарзі зазначається, що третейський розгляд спорів у сфері господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності. Здійснення третейськими судами функцій захисту є здійснення ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеною частиною 5 ст.55 Конституції України.

Скаржник вважає, що Закон України "Про третейські суди" передбачає виключно право, а не обов`язок сторін на звернення до третейського суду. А значить в даному випадку при відсутності волі позивача на звернення до третейського суду, законодавство України не позбавляє його права на звернення до господарського суду.

Також скаржник зазначає, що статтею 6 Закону України "Про третейські суди" встановлено підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства.

Скаржник стверджує, що третейському суду не підвідомча справа за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, від імені якого діє Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.01.2016 касаційну скаргу у справі №922/3176/15 прийнято до провадження.

ДП "Інтергласт" фірма "Гласт ГМБХ" в запереченнях на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Компанія "Харчові технології" вважає її необгрунтованою та просить суд залишити судові рішення без змін.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача як з поручителя згідно договору поруки №74-П/09 від 14.07.2009 заборгованості у сумі 775261,11 доларів США; 905066,67 євро та 3914699,11 грн.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що за п.11 договору поруки №74-П/09 від 14.07.2009 всі спори та вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійному діючому третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

У п. 4.2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснено, що якщо угоду про передачу спору на вирішення третейського суду укладено до порушення провадження у справі, то у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки господарських судів попередніх інстанцій про припинення провадження помилковими з огляду на наступне.

Припиняючи провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК України судам слід було перевірити, зокрема, чи може бути виконаною третейська угода.

Позовну заяву ПАТ "Укргазпромбанк" у даній справі підписано Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Укргазпромбанк", та додано рішення виконавчої дирекції Фонду від 07.04.2015 про запровадження у позивача тимчасової адміністрації.

Судом апеляційної інстанції було досліджено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.09.2015 про початок процедури ліквідації банку.

Проте господарськими судами попередніх інстанцій не враховано вказаного та наступні норми права.

Відповідно до п. 11 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому згідно із ч.ч. 1-2 ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно п.17 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, цей спір в силу п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" не може бути розглянуто третейським судом у зв`язку із введенням у банку тимчасової адміністрації.

Проте судами попередніх інстанцій вказаного не враховано, у зв`язку з чим помилково припинено провадження у справі.

За ч.4 ст. 11113 ГПК України у випадках скасування касаційною інстанцією ухвал, зокрема, про припинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції, тому касаційна скаргу підлягає задоволенню частково.

Скасовуючи постанову апеляційного господарського суду, згідно п. 11 ч. 2 ст. 11111 ГПК України касаційна інстанція здійснює новий розподіл судових витрат, які в даному випадку відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Укргазпромбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укргазпромбанк" Ожга Євгенія Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 10.08.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 у справі №922/3176/15 скасувати.

Справу №922/3176/15 направити на розгляд до господарського суду Харківської області.

Стягнути з ТОВ "Компанія "Харчові технології" на користь ПАТ "Укргазпромбанк" 1 218 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя І. Плюшко

Судді: С. Самусенко

В. Татьков