ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. Справа № 911/5318/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві-Сервіс»

про стягнення 252 692,80 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. б/н від 01.09.2014);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві-Сервіс» (далі відповідач) про стягнення 252 692,80 грн заборгованості, з яких: 136 223,16 грн боргу за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, 106 818,32 грн інфляційних втрат та 9 651,32 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2015 порушено провадження у справі № 911/5318/15, розгляд справи призначено на 15.01.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2016 розгляд справи відкладено на 29.01.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2016 підтримав позов у повному обсязі.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 29.01.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2012 між Приватним підприємством «Дельта-Захід», правонаступником якого згідно протоколу зборів учасників ПП «Дельта-Захід» від 01.11.2012 та передавального акту ПП «Дельта Захід» з 31.05.2013 по 30.09.2013 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ві-Сервіс» (Орендар) укладено договір оренди № 02/ДЗ-12, згідно якого орендодавець зобовязався надати, а орендар прийняти в тимчасове строкове платне володіння та користування приміщення (надалі «Обєкт), що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 8 а загально площею 228 кв.м.

Згідно п. 2.1. договору обєкт оренди надається в оренду для здійснення підприємницької діяльності орендаря з метою надання послуг по обслуговуванню транспортних засобів та отримання прибутку.

Приймання-передачі обєкта в оренду здійснюється двосторонньою комісією, що складається з представників сторін, протягом пяти робочих днів з моменту підписання договору. Передача обєкта в оренду здійснюється за актом приймання-передачі. Обєкт вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі обєкта (п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.4. договору передбачено, що обєкт передається в оренду на умовах щомісячної оплати орендарем орендної плати за користування обєктом, розмір якої встановлюється за згодою сторін. Орендна плата підлягає нарахуванню після передачі обєкта в оренду за актом приймання-передачі по закінченню календарного місяця. Розмір орендної плати становить 80 грн з ПДВ на місяць. Орендна плата за договором перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця протягом 5 робочих днів з моменту отримання орендарем рахунку.

Відповідно до п. 6.5. договору орендодавець самостійно несе витрати з експлуатації обєкта оренди (за електроенергію, тепло-та водопостачання, вивезення сміття тощо) з наступним їх відшкодуванням за рахунок орендаря.

На виконання п. 1.1. договору оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012 орендодавець 01.09.2012 передав відповідачу в оренду орендований обєкт, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.09.2012 (а.с. 46), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Cуд встановив, що ПП «Дельта-Захід» (правонаступником якого є позивач) за період з грудня 2012 року по червень 2013 року надало відповідачу послуги з оренди на загальну суму 127 680 грн та забезпечило надання відповідачу комунальних послуг (електроенергія) на суму 8 543,16 грн, всього 136 223,16 грн (127 680 грн + 8 543,16 грн), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 20-27), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору.

Також ПП «Дельта-Захід» (правонаступником якого є позивач) для оплати відповідачем вистановлено рахунки на оплату (а.с. 31-38), які залишилися неоплаченим відповідачем.

12.07.2013 ПП «Дельта-Захід» (правонаступником якого є позивач) звернулося до відповідача з претензією № 1 від 11.07.2013 (а.с. 40), згідно якої просило останнього сплатити заборгованість за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.07.2013 (а.с. 41). Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

02.12.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 02-12-15/1 від 02.12.2015 (а.с. 44-45), згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 03.12.2015 (а.с. 46). Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідач, в порушення договору, за отримані за період з грудня 2012 року по червень 2013 року послуги з оренди та забезпеченню надання комунальних послуг (електроенергія) в сумі 136 223,16 грн (127 680 грн + 8 543,16 грн) не розрахувався, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012 склав 136 223,16 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 26.11.2015 (а.с. 43), підписаним та скріпленим печатками позивача та відповідача та не спростовано останнім.

Предметом позову є вимоги про стягнення 136 223,16 грн боргу за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, 106 818,32 грн інфляційних втрат та 9 651,32 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли орендні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що ПП «Дельта-Захід» (правонаступником якого є позивач) за період з грудня 2012 року по червень 2013 року надало відповідачу послуги з оренди на загальну суму 127 680 грн та забезпечило надання відповідачу комунальних послуг (електроенергія) на суму 8 543,16 грн, всього 136 223,16 грн (127 680 грн + 8 543,16 грн), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 20-27), підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору; ПП «Дельта-Захід» (правонаступником якого є позивач) для оплати відповідачем вистановлено рахунки на оплату (а.с. 31-38), які залишилися неоплаченим відповідачем; відповідач, в порушення договору, за отримані за період з грудня 2012 року по червень 2013 року послуги з оренди та забезпеченню надання комунальних послуг (електроенергія) в сумі 136 223,16 грн (127 680 грн + 8 543,16 грн) не розрахувався, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012 склав 136 223,16 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 26.11.2015 (а.с. 43), підписаним та скріпленим печатками позивача та відповідача та не спростовано останнім.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 136 223,16 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 136 223,16 грн боргу за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, позивачем за період з 01.08.2013 по 10.12.2015 нараховано 106 818,32 грн інфляційних втрат на суму боргу 136 223,16 грн та 9 561,32 грн 3 % річних за період з 01.08.2013 по 10.12.2015, нарахованих на суму боргу 136 223,16 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 10), арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 01.08.2013 по 10.12.2015 на суму 136 223,16 грн становить 106 798,96 грн інфляційних втрат та 9 651,32 грн 3 % річних. Відтак, вимога про стягнення 106 818,32 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 106 798,96 грн, а вимога про стягнення 9 561,32 грн 3 % річних підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 136 223,16 грн боргу за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, 106 798,96 грн інфляційних втрат та 9 651,32 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ві-Сервіс» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 94; ідентифікаційний код 38107994) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автобансервіс» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 2; ідентифікаційний код 31982734) 136 223 (сто тридцять шість тисяч двісті двадцять три гривні) 16 коп. боргу за договором оренди № 02/ДЗ-12 від 01.09.2012, 106 798 (сто шість тисяч сімсот девяносто вісім гривень) 96 коп. інфляційних втрат, 9 651 (девять тисяч шістсот пятдесят одну гривню) 32 коп. 3 % річних та 3 790 (три тисячі сімсот девяносто гривень) 10 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 02.02.2016

Суддя П.В.Горбасенко