ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2016 р.Справа № 922/73/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ТОВ "Фед-Агро" (вх. №2298 від 25.01.2016) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро", с. Федорівка
до 1-го відповідача : Приватного підприємство "Еллада", Кіровоград , 2 - го відповідача : Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 21 446 746, 12 грн.
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фед - Агро" 12 січня 2016 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до 1 відповідача - Приватного підприємства "Еллада" та 2 відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд:

- стягнути з першого відповідача суму заборгованості в розмірі 21 446 764, 12 грн. за договором про переведення боргу від 28.07.2015,

- стягнути солідарно з першого та другого відповідачів суму заборгованості в розмірі 20 000, грн. згідно договору поруки від 25.07.2015.

Ухвалою суду від 15 січня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 28 січня 2016 року.

25 січня 2016 року позивачем було надано до суду заяву (вх. № 2298) накласти арешт на майно, що належить Приватному підприємству «Еллада» (; 25014, Кіровоградська область, місто Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14- а), де б воно не знаходилось.

В обґрунтування своєї заяви позивач вказує що у першого відповідача - ПП "Еллада" було змінено керівництво, яке ігнорує обов'язок погашення боргу, та ухиляється від обговорення цього питання з позивачем. На сьогодні, позивач вважає, що в нього є реальне побоювання, що майно, яке є у відповідача-1 на момент пред'явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення. Позивач вказує, що перший відповідач здійснює дії, які спрямовані на ухилення від виконання майнового зобов'язання шляхом реалізації власного майна та витрачання коштів, а не на здійснення розрахунків з позивачем. У зв'язку з тим, що відповідач-1 не акумулює достатній розмір грошових коштів на своїх рахунках, який був би співрозмірним розміру існуючого боргу, але в той же час має майно у вигляді нерухомості, арешт якого не призведе до припинення господарської діяльності, погіршення стану цього майна або зниження його вартості, позивач вважє адекватним засобом забезпечення позову накладення арешту на його майно.

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 р. N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Позивач вказує, що до теперішнього часу Відповідач 1 не сплатив заборгованість за договором, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що розмір позовних вимог є дуже значним, у разі задоволення позову, з першого відповідача на користь позивача буде стягнуто 21 446 764,12 грн. В разі відсутності грошових коштів на рахунках першого відповідача, у розмірі який був би співрозмірним розміру існуючого боргу, задоволення вимог позивача буде відбуватися за рахунок майна, що належить першому відповідачу.

При цьому, суд бере до уваги, що арешт майна не призведе до припинення господарської діяльності першого відповідача, погіршення стану цього майна або зниження його вартості, тому забезпечення позову накладення арешту на майно відповідача-1 є адекватним засобом. Вжиття таких заходів унеможливить настання негативних наслідків умисним діям відповідача-1 по ухиленню від виконання свого майнового обов'язку, що в подальшому виразиться у неможливості виконання рішення суду, в разі постановлення його на користь позивача.

Таким чином, в даному випадку, уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно першого відповідача в межах суми позовних вимог.

Суд вбачає наявність зв'язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить Приватному підприємству «Еллада» (; 25014, Кіровоградська область, місто Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14- а), де б воно не знаходилось

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕД - Агро" про забезпечення позову - задовольнити.

До вирішення спору по суті накласти арешт на майно, що належить Приватному підприємству «Еллада» (; 25014, Кіровоградська область, місто Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14-а), де б воно не знаходилось в межах позовних вимог - 21 446 746,12 грн.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕД - Агро" (27020, с. Федорівка, Добровеличківський район, Кіровоградська область, вул. Польова, 1, ).

Боржником за цією ухвалою є Приватне підприємство «Еллада» (; 25014, Кіровоградська область, місто Кіровоград, проспект Промисловий, будинок 14-а).

Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 25.01.2016 року, та може бути пред'явлена до виконання протягом року, тобто до 26.01.2017 року.

Суддя С.А. Прохоров

(справа №922/73/16)