КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа№ 910/6636/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Макеєнко О.Г.

За участю представників:

від позивача:

від відповідача:

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р.

у справі №910/6636/15-г (суддя - Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця»

про стягнення 58 046,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» про стягнення з останнього 58 046,16 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» грошові кошти у розмірі 58 046,16 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-західна залізниця» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. у справі №910/6636/15-г скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушенням норм процесуального права. Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції неправильно розтлумачено норми закону, застосовано норми, які не підлягають застосуванню, а саме ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 21 СМГС, та не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме ст.ст. 17, 29, 2, 12 СМГС, ст. 62 Статуту залізниць України та п. 1.5. Правил розрахунків за перевезення вантажів.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», надав до матеріалів справи письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 16.06.2015р. у справі №910/8473/15.

Позивач зазначає, що даний спір стосується не перевезення, а розрахунків, які здійснюються на підставі договору за надані позивачу послуги. Списання коштів з рахунку позивача здійснено відповідачем без згоди позивача, яка зафіксована у зробленими запереченнями у накопичувальних картках. Як вказує позивач, він не укладав договору перевезення, не просив відповідача провести перевірку вантажу, він є одержувачем вантажу за спірними відправками та ніяких послуг щодо цих відправок не замовляв у залізниці. З огляду на це, на думку позивача, списані кошти залізницею без достатніх правових підстав та відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Пономаренко Є.Ю. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» та призначено її до розгляду на 07.09.2015р.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Верховця А.А. від 04.09.2015р., з огляду на перебування судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/6636/15-г колегію суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. прийняла до свого провадження справу №910/6636/15-г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» на п'ятнадцять днів.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Андрієнка В.В. від 14.12.2015р., з огляду раптове погіршення стану здоров'я судді Синиці О.Ф., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/6636/15- колегію суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2015р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Зубець Л.П. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця».

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Андрієнка В.В. від 25.01.2016р., у зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/6636/15-г колегію суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Мартюк А.І., Зубець Л.П. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця».

Справа слухалась з оголошеними в судових засіданнях 07.09.2015р., 05.10.2015р., 02.11.2015р., 16.11.2015р., 14.12.2015р. перервами на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

22.05.2013р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (вантажовласник) укладено Договір №2036103 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Предметом цього Договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги.

У відповідності до п. 2.1.1. Договору вантажовласник має право отримувати від залізниці послуги, передбачені статутом залізниць України, даним Договором, діючими Правилами перевезень, затвердженими наказом Міністерства транспорту України, діючим тарифним керівництвом №1, затвердженим наказом Міністерства транспорту України та іншими нормативно-правовими актами та документами розпорядчого характеру, що регулюють питання, пов'язані з перевезенням та проведенням розрахунків.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору вантажовласник має право отримувати від залізниці перелік витрат, податкові накладні, первинні документи, що підтверджують факт виконання робіт або надання послуг, накладні, накопичувальні картки, відомості плати за користування вагонами та квитанції різних зборів (ГУ-57).

Згідно з п. 2.2.1. Договору залізниця зобов'язана для централізованих розрахунків відкрити вантажовласнику особовий рахунок 2036103 і код вантажовідправника, одержувача 3371. Для проведення поточних розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів та сплати додаткових послуг (плата за користування вагонами, збори за подачу й збирання вагонів та інші додаткові послуги) залізниця відкриває для вантажовласника додатковий особовий рахунок з присвоєнням коду платника 6410072.

Згідно з п. 2.2.2. Договору залізниця зобов'язана приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження/вивантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього Договору.

Пунктом 2.2.3. Договору визначено, що залізниця зобов'язана здійснювати розрахунки (безготівкові та готівкові) з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та на вимогу надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Трипілля-Дніпровське.

Згідно з п. 2.2.6. Договору залізниця зобов'язана списувати з додаткового особового рахунку 6410072 відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи, пеню) на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами, контейнерами та ін.

Пункт 2.4.2. Договору передбачає, що вантажовласник зобов'язаний здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткових послуг шляхом перерахування коштів на рахунок єдиного технологічного центру по обробці перевізних документів ДТГО "Південно-Західна залізниця".

Відповідно до п. 3.1 Договору, вантажовласник здійснює попередню оплату залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок № 04 в АБ "Експрес-Банк" м. Києва, МФО 322959, код 04713033. Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. Послуги вантажовласнику за цим договором надаються за умови наявності коштів на його особовому рахунку. Для проведення поточних розрахунків, пов'язаних з перевезенням вантажів та сплати додаткових послуг вантажовласник зобов'язується здійснювати попередню оплату по коду платника 6410072.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором перевезення вантажу.

Так, у відповідності до ч. 1 - 2 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексу визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Частини 5 та 6 ст. 306 Господарського кодексу України визначають, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Судовою колегіє встановлено, що у вересні 2014р. відповідачем було стягнуто з рахунку позивача грошові кошти у розмірі 4 058,16 грн. за усунення нерівномірного завантаження у вагоні №67661066 з вугіллям (накладна № 52387156) на залізничній станції Нижньодніпровськ Вузол, що засвідчено актом загальної форми №2158 від 15.09.2014р.

Вказана сума грошових коштів була включена до накопичувальної картки №17090329, яка підписана одержувачем вантажу із запереченнями.

Разом з тим, незважаючи на наявність заперечень у накопичувальній картці кошти були списані залізницею, що підтверджується відміткою залізниці на накопичувальній картці та випискою із особового рахунку ТехПД 1 ДТГО "Південно-західна залізниця" (перелік № 20140917 від 17.09.2014р.).

У жовтні 2014р. відповідачем стягнуто з рахунку позивача грошові кошти у загальному розмірі 53 988,16 грн. відповідно до переліків №20141002 від 02.10.2014р., №20141009 від 09.10.2014р., №20141008 від 08.10.2014р. та №20141011 від 11.10.2014р.

Так, за переліком №20141002 списані грошові кошти у розмірі 21 860,50 грн. включено у накопичувальну картку №02100389 за перевантаження надлишку вугілля на залізничній станції Хутір-Михайлівський з вагону №54152202 (залізнична накладна №АХ133223) у вагон №65751141 (залізнична накладна №34924225), що відображено в акті загальної форми №382 на суму 6 918,59 грн. (з ПДВ) та комерційному акті Б003956/110/105, та з вагону №62732979 (залізнична накладна № АХ175673, посилочна накладна №34877803) у вагон №67386219 (залізнична накладна №34924480), що відображено в акті загальної форми №381 на суму 7 845,35 грн. (з ПДВ) та комерційному акті Б003955/109/104; за усунення нерівномірного завантаження вагону №62043443 (накладна №АХ133164) з вугіллям, посилочна накладна №34875988, що відображено в акті загальної форми №365 на суму 4 302,72 грн., та вагонів №57452062 та №62189840 (залізнична накладна №АХ133114, посилочні накладні №34875062 та №34875070), що відображено в акті загальної форми на суму 10 768,44 грн.; за контрольні переважування, при яких виявлено нестачу вантажу, засвідчену актом загальної форми 378, за яким списано 7 096,56 грн., вагонів №60298668, №60213659 по залізничних накладних №АС532340, посилочні накладні №34893800, №34893818, що підтверджується комерційними актами Б003958/112/106, Б003959/113/107; вагонів №61267670, №64652043, №60088739, №62658109, №61215943, №64016710 по залізничній накладній №АС532341, посилочні накладні №34893941, №34893933, №34893925, №34893917, №34893909, №34893883, №34893891, що відображено в комерційних актах Б003960/114/108, Б003961/115/109, Б003962/116/110, Б003963/117/111, Б003964/118/112, Б003969/122/116, Б003970/123/117; вагонів №64212657, №64098015, №53791893, №62973102, №63857478, №66428244 по залізничній накладній №АС532330, посилочні накладні №34893859, №34893867, №34893875, №34893826, №34893834, №34893842, що відображено в комерційному акті Б003965/119/113, Б003966/120/114, Б003967/121/115, Б003972/125/119, Б003973/126/120, Б003974/127/121; вагону №63203954 за залізничною накладною №АС532333.

За переліком №201410009 відповідачем було списано грошові кошти у розмірі 16 267,55 грн., які були включені до накопичувальної картки №02100389 за перевантаження надлишку вугілля з вагону №55495006 (накладна №АХ133426, посилочна накладна №34945691) у вагон №67879957 (посилочна накладна № 34997932), що відображено в акті загальної форми № 393 та комерційному акті Б003979/132/123 (списано 9776,87 грн.); за контрольні переважування вагонів на залізничній станції Хутір Михайлівський, по яких виявлено недостачу вантажу вагонів №60178027, №63866479 (накладна №АС532350, посилочні накладні №3200622, №3200614), що відображено в комерційних актах Б003992/145/133, Б003993/146/134 та акті загальної форми 395 на суму 3 102,10 грн.; вагонів №64983455, №67738401, №64284888, №62239843, №61166302, №66416843, №60615829, №60419512, №60144144 (накладна №АС532345), що відображено в комерційних актах Б003983/135/124, Б003984/137/125, Б003985/138/126, Б003986/139/127, Б003987/140/128, Б003988/141/129, Б003989/142/130, Б003990/143/131, Б003991/144/132 та акті загальної форми №396 на суму 6490,68 грн.

За переліком №20141011 списано з рахунку позивача грошові кошти у розмірі 2 567,04 грн., які включено до накопичувальної картки 11100432 на підставі акту загальної форми №397 та комерційного акту Б003994/147/135 за виявлену нестачу вантажу у вагоні №56986870 (накладна №АС532349, досилочна накладна 32012692).

За переліком №20141008 з рахунку позивача списано 2 523,48 грн., які включено у накопичувальну картку 08100417, що відображено в акті загальної форми №387 та комерційному акті Б003978/131/122 за виявлену нестачу вантажу у вагоні №62383559 (накладна №АС 532333, досилочна накладна №ЄТ939553).

Так, у всіх вказаних вище накопичувальних картках зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов'язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) позивачем були викладені заперечення щодо сплати вказаних у них грошових коштів.

Не зважаючи на заперечення позивача, відповідачем були списані грошові кошти у загальному розмірі 58 046,16 грн. з рахунку позивача, що підтверджується відміткою відповідача на накопичувальних картках та виписками із особового рахунку ТехПД 1ДТГО "Південно-Західна залізниця (переліками).

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначає Статут залізниць України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначений в документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Завантаження у вагони здійснюється вантажовідправником, який зобов'язаний здійснювати завантаження з виконанням технічних умов (статті 30 і 32 Статуту залізниць України).

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт, підприємство (організація) зобов'язані також відшкодувати залізниці збитки, завдані внаслідок пошкодження рухомого складу, перевантаження, неправильного навантаження, застосування неякісної упаковки або неправильного кріплення вантажу.

В статті 62 Статуту залізниць України вказано, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Платежі за перевезення експертно-імпортних вантажів здійснюються згідно з міжнародними угодами та чинним законодавством.

Згідно до § 4 ст. 13 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.01.1998р. залізниці повинні бути відшкодовані понесені нею витрати з перевезень, у тому числі, не передбачені застосовуваними тарифами, як, наприклад, витрати по виправленню навантаження, витрати по перевантаженню, пов'язані з виправленням навантаження, витрати по виправленню тари і упаковки, які необхідні для збереження вантажу, витрати по укриттю вантажу брезентами і за користування самими брезентами в тому випадку, коли таке укриття не належить до обов'язку залізниці. Ці витрати повинні бути встановлені окремо для кожної відправки та підтверджені відповідними документами.

Зазначені витрати вносяться залізницею в накладну і стягуються з відправника, якщо витрати виникли на залізниці відправлення, або з одержувача, якщо вони виникли на залізниці призначення. Якщо ці витрати виникли на транзитній залізниці, вони стягуються з відправника або одержувача в залежності від того, хто з них оплачує провізні платежі за перевезення по даній транзитній дорозі. У випадках, коли провізні платежі на транзитній залізниці сплачує відправник або одержувач через платника (експедиторську організацію, фрахтового агента та ін.), які мають договір з транзитної залізницею на оплату провізних платежів, ці витрати стягуються з платника (експедиторської організації, фрахтового агента і ін.) за внутрішніми правилами, що діють на транзитних залізницях.

Згідно з § 7ст. 21 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.01.1998р., якщо під час перевезення або видачі вантажу з вини відправника або одержувача виникнуть перешкоди до його перевезенні або видачі, то залізниці оплачуються всі витрати, понесені нею через затримку перевезення або видачі. Якщо ж перешкоди до перевезення або видачі виникли не з вини відправника або одержувача, то залізниці оплачуються всі витрати, що виникли в результаті того, що відправник або одержувач на запит залізниці у зв'язку з перешкодами до перевезення і видачі не надав вказівок у строки, встановлені в § 3 цієї статті, або ж надані ними вказівки були неможливими для виконання.

Відповідно до п. 2.5. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Згідно з п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

В пункті 2.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів вказано, що усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями, які нараховували платежі, і розрахунковими підрозділами, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Таким чином, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки, і у разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 22.12.2015р. у справі №910/8473/15, постанові Верховного суду України від 17.01.2006р. у справі №5/53 (22/139), роз'ясненні президії Вищого господарського суду України від 29.05.2022р. №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» із змінами і доповненнями, внесеними роз'ясненням президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. №04-5/225.

Враховуючи наведене вище, а також у зв'язку з тим, що, як встановлено, позивачем накопичувальні картки підписані із запереченнями, то дії відповідача по списанню коштів без згоди власника з його рахунку суперечать встановленому законодавством порядку.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність списання відповідачем коштів у розмірі 58 046,16 грн. та обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 58 046,16 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірність списання грошових коштів у сумі 58 046,16 грн., натомість чинним законодавством та матеріалами справи спростовані його доводи.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-західна залізниця» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. у справі №910/6636/15-г залишити без змін.

3. Справу №910/6636/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець