КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа№ 47/279

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Лиштва Ю.В.-представник;

Від відповідача: Кучма О.Л.- представник;

Від третьої особи: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "МТС Україна"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2015

у справі № 47/279 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна"

до Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Лугана - Сервіс"

про стягнення 10 000 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Відкритого акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" (далі - відповідач); третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю „Лугана - Сервіс" про стягнення 10 000 000,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 809 від 30.03.2009р., в частині виплати страхового відшкодування.

Рішенням від 01.10.2014 позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2015р. вказане рішення скасовано, а справу передано для здійснення нового розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням від 16.03.2015 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 47/279 від 15.09.2015 позовні вимоги позивача задоволено та стягнуто з ПАТ „НАСК „Оранта" 10 000 000,00 грн.

На виконання вказаної постанови, Господарський суд міста Києва видав накази 22.09.2015.

23.10.2015 ПАТ „НАСК „Оранта" подало на розгляд суду заяву про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 заява про відстрочку виконання рішення суду була задоволена.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Відкритому акціонерному товариству "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" у справі №47/279 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено на 28.01.2016 о 12:50.

27.01.2016 від Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „Оранта"через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 28.01.2016 учасники судового процесу надали свої пояснення по справі.

Представники третьої особи у судове засідання 28.01.2016 не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2016 № 47/279 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників третьої особи.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господасрького процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Наведена правова позиція підтверджується викладеним у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з пунктом 2.5. Ліцензійних умов провадження страхової діяльності, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 р. №40, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.09.2003 за №805/8126, відповідно до вимог якого вартість чистих активів страховика, створеного у формі акціонерного товариства або товариства з додатковою відповідальністю, після закінчення другого та кожного наступного фінансового року з дати внесення інформації про заявника до Державного реєстру фінансових установ має бути не меншою зареєстрованого розміру статутного капіталу страховика.

Згідно поданої заяви ПАТ "НАСК "Оранта", посилаючись на вказані вище обставини, просив суд відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського України.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг Розпорядженням встановила, що вартість чистих активів страховика становить 370 527,10 грн., що не перевищує статутний капітал страховика у розмірі 775 125,00 грн. та приписала HACK "ОРАНТА" усунути порушення законодавства про фінансові послуги.

Заявником було надано докази того, що HACK "ОРАНТА" зарезервувавла 10 000 000,00 грн., які неможливо використати для виконання рішення суду в добровільному порядку до 18 квітня 2016 року - дати повернення депозиту та нарахованих процентів за договором №9 банківського строкового депозиту від 21.07.2015 року., а саме довідку ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" від 23.10.2015 року вих.№42/8-1018.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору. На необхідність врахування цих обставин також наголошує Вищий господарський суд України у постанові пленуму "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012.

Отже, розглянувши заяву про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015, врахувавши можливі негативні наслідки для боржника та стягувача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення даної заяви.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 по справі № 47/279, прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" задоволенню не підлягає.

Відповідно до викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 117 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі № 47/279 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2015 у справі № 47/279 залишити без змін.

Матеріали справи № 47/279 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко