ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 914/736/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Галичина м. Радехів Львівської області

на ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2015 р.

про визнання незаконними дій відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції щодо винесення постанови від 24.09.2015 року ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і про визнання недійсною постанови відділу Державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.2015 року ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

у справі: № 914/736/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКТОС УКРАЇНА м. Львів

до відповідача: приватного акціонерного товариства Галичина м. Радехів Львівської області

про стягнення 275 431,90 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

від ДВС: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.11.2015р. (суддя О.З.Долінська) в задоволенні скарги приватного акціонерного товариства «Галичина» на дії та рішення відділу ДВС Радехівського районного управління юстиції відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що винесення державним виконавцем постанови від 24.09.2015р. зумовлено невиконанням скаржником постанови від 08.09.2015р., зокрема в частині добровільного виконання стягнення за наказом господарського суду від 07.05.2015 р. у справі №914/736/15. Дії державного виконавця стосовно прийняття постанови від 08.09.2015р. про арешт майна боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження, зумовлені волевиявленням самого стягувача, який подав відповідну заяву до відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції. В той же час, дії державного виконавця стосовно винесення постанови про арешт майна боржника в межах суми стягнення від 24.09.2015р. ВП№48669039, визначені вимогами ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження». Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку, що як за підставами прийняття так і за своїми правовими наслідками постанови державного виконавця від 08.09.2015р. та 24.09.2015р. є різними, а відтак не дублюють одна одну.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву боржника. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що відмінність обставин накладення арештів при відкритті виконавчого провадження та після спливу строку на добровільне виконання не свідчить про наявність у державного виконавця права повторно накладати арешт на майно боржника, який раніше вже було накладено при відкритті виконавчого провадження, оскільки це не відповідає приписам ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник наголошує, що фактично, при сумі заборгованості перед стягувачем 288 940,54 грн., ВДВС двома постановами від 08.09.2015р. та 24.09.2015р. сумарно арештовано майна ПрАТ «Галичина» на вдвічі більшу суму 577 881,08 грн., що порушує право власності боржника на майно.

Позивачем та відділом ДВС не подано відзивів на апеляційну скаргу.

В судове засідання представники сторін повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. А тому, суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі за наявними в справі документами, враховуючи положення ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати дії відділу державної виконавчої служби незаконними, а постанову недійсною.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Львівської області від 15.04.2015 р. у справі № 914/736/15, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.07.2015 р., позовні вимоги ТОВ «Лактос Україна» до ПАТ «Галичина» про стягнення 275 431,90 грн. задоволено частково. Вирішено стягнути з ПАТ «Галичина» на користь ТОВ «Лактос Україна» 238 539,51 грн. основного боргу, 33 873,07грн. інфляційних втрат, 3019,32 грн. 3% річних, 8000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 5 508,64 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення господарського суду Львівської області та постанови Львівського апеляційного господарського суду господарським судом Львівської області 07.05.2015р. було видано наказ у даній справі №914/736/15.

08.09.2015р. у відділ державної виконавчої служби надійшла заява ТОВ «Лактос Україна» від 11.08.2015 р. про прийняття до виконання виконавчого документу, відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника - ПрАТ «Галичина».

08.09.2015р. постановою ВДВС Радехівського РУЮ було відкрито виконавче провадження №48669039 на виконання вищезазначеного наказу.

Згідно п. 2 даної постанови, боржнику було надано строк на добровільне виконання наказу до 15.09.2015р.

Крім цього, за заявою стягувача, державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2015р., з метою забезпечення виконання майнового стягнення за наказом, було накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення 288 940,54 грн.

В подальшому, у звязку з невиконанням боржником добровільно у наданий державним виконавцем строк наказу господарського суду Львівської області у справі №914/736/15 від 07.05.2015р., постановою ВДВС Радехівського РУЮ від 24.09.2015р. було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення 288 940, 54 грн. та оголошення заборони на його відчуження.

Вказане і стало підставою звернення відповідача про визнання дій відділу ДВС незаконними, а постанови від 24.09.2015 р. недійсною, оскільки арешт на все майно ПрАТ «Галичина» у межах суми звернення стягнення 288940,54 грн. вже було накладено під час відкриття виконавчого провадження постановою від 08.09.2015р., а тому, повторне накладення арешту на все майно боржника у межах суми звернення - постановою від 24.09.2015р. суперечить ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25, ч.ч. 1.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони майнового відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна (у редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 14.05.2015р.)

З аналізу зазначених норм законодавства випливає, що державний виконавець має право накласти арешт на майно боржника після закінчення строку для самостійного виконання рішення лише у тому разі, якщо такий арешт не був накладений постановою під час відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що норма ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо заборони повторного накладення арешту набрала законної сили з 05.06.2015 р. Тобто, станом на день прийняття оскаржуваної постанови, діяла нова редакція ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», яка містить імперативну норму про можливість винесення постанови про накладення арешту на майно боржника лише у тому разі, якщо така постанова про накладення арешту не виносилась під час відкриття виконавчого провадження.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що за заявою стягувача, державним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2015р., з метою забезпечення виконання майнового стягнення за наказом, було накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення 288 940,54 грн.

А отже, винесення державним виконавцем постанови від 24.09.2015р., якою було накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення 288 940, 54 грн. та оголошення заборони на його відчуження, є такою, яка винесена всупереч ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції щодо винесення постанови від 24.09.2015 р. ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.2015 р. ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При зміні чи скасуванні рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд проводить новий розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України. Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на відділ державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 ГПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Галичина», м. Радехів Львівської області задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 30.11.2015 р. у справі №914/736/15 скасувати. Прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу приватного акціонерного товариства «Галичина», м. Радехів.

Визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції щодо винесення постанови від 24.09.2015 р. ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Визнати недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.2015 р. ВП №48669039 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

3. Стягнути з відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції (80200 м.Радехів Львівської області, пр. Відродження, 7, ) на користь приватного акціонерного товариства «Галичина» (80200 м. Радехів Львівської області, вул. Б. Хмельницького. 120, ) 1 218, 00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Львівської області видати наказ на виконання даної постанови.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи скерувати до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.01.2016 р.

Головуючий суддя Матущак О.І.

Судді Галушко Н.А.

ОСОБА_1