ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р. Справа № 925/1913/15

За позовом приватного підприємства "КИТ-3"

до комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради

про стягнення 51930 грн. 82 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 05.01.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 01.09.2015 № 750.

Приватне підприємство "КИТ-3" звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради про стягнення 51930 грн. 82 коп. заборгованості за договором на виконання робіт по поточному ремонту від 21.02.2014 №65/2, в тому числі 39634 грн. 80 коп. основного боргу, 1000 грн. 10 коп. 3% річних та 11295 грн. 92 коп. інфляційних втрат.

Також позивач просить господарський судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказав на невиконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором на виконання робіт по поточному ремонту від 21.02.2014 №65/2 щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі, в тому числі над балконами і лоджіями, житлового будинку № 55 по вул. Гагаріна.

Ухвалою від 04.12.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву приватного підприємства "КИТ-3" до розгляду, порушив провадження у цій справі, призначив її розгляд на 9 годину 30 хвилин 05.01.2016 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 05.01.2016 господарський суд Черкаської відклав розгляд справи на 10 годину 28.01.2016 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відповідач визнав позов в частині вимоги про стягнення 39634 грн. 80 коп. основного боргу і заперечив проти решти позовних вимог у звязку з неправильністю нарахування стягуваних сум 3% річних і інфляційних нарахувань. Крім того, відповідач у відзиві на позов заявив клопотання про розстрочку виконання рішення господарського суду щодо сплати основного боргу за таким графіком: до 30.03.2016 у сумі 19817 грн. 40 коп. і до 30.04.2016 у сумі 19817 грн. 40 коп.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2016 за участю представників обох сторін, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав, а представник відповідача підтримав заперечення проти позову в частині вимог про стягнення 3% річних і інфляційних нарахувань.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2014 року комунальне підприємство Служба утримання будинків Митниця Черкаської міської ради (далі замовник або відповідач) та приватне підприємство "КИТ-3" (далі підрядник або позивач) уклали між собою договір № 65/2 на виконання робіт по поточному ремонту (далі договір №65/2).

Згідно з п. 1.1 договору №65/2 замовник передає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по поточному ремонту покрівлі, в тому числі над балконами і лоджіями, житлового будинку №55 по вул. Гагаріна, який перебуває на обслуговуванні замовника.

Відповідно до п. 2.1 договору №65/2 загальна вартість договору визначається за актами приймання передачі виконаних робіт форми № КБ-2 та довідками форми № КБ-3.

У п. 3.1 договору №65/2 його сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт форми № КБ-2 та довідок форми № КБ-3

Згідно з п. 3.2 договору №65/2 розрахунки за виконані роботи замовник проводить після підписання акту приймання передачі виконаних робіт на умовах відстрочки платежу на 60 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1 договору №65/2 передача і приймання робіт після закінчення їх виконання здійснюється у відповідності до чинного законодавства України і оформляється актом приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 10.1 договору №65/2 останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015, але у будь-якому разі до повного виконання ними своїх зобовязань за договором.

На виконання договору №65/2 позивач виконав і передав відповідачу, а останній прийняв роботи з поточного ремонту покрівлі, в тому числі над балконами і лоджіями, житлового будинку №55 по вул. Гагаріна у м. Черкаси на загальну суму 39 634 грн. 80 коп., про що сторонами 28 листопада 2014 року були підписані довідка форми КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

Відповідач свої зобовязання за договором №65/2 не виконав, вартість виконаних позивачем підрядних робіт у сумі 39 634 грн. 80 коп. не оплатив.

За прострочення оплати виконаних підрядних робіт позивач нарахував відповідачу до сплати:

11 292грн. 92 коп. інфляційних нарахувань від суми боргу 39 634 грн. 80коп. за період прострочення з 29.01.2015 по 01.12.2015;

1 000 грн. 10 коп. три проценти річних від суми боргу 39 634 грн. 80 коп. за 307 днів прострочення з 29.01.2015 по 01.12.2015;

Вказані позивачем у розрахунку стягуваних сум інфляційних нарахувань та 3% річних періоди прострочення в оплаті виконаних робіт відповідають фактичним періодам такого прострочення.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обовязковим для виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином свої грошові зобовязання за договором №65/2 щодо оплати 39 634 грн. 80коп. боргу за виконані позивачем підрядні роботи і тим самим порушивши права позивача на своєчасне одержання цієї сум коштів.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобовязань за договором №65/2 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 39 634 грн. 80 коп. боргу, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і трьох процентів річних.

Стягувані суми інфляційних нарахувань та 3% річних не перевищують сум таких нарахувань і процентів річних, на стягнення яких з відповідача позивач на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України має право за вказані у їх розрахунку періоди прострочення.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Проте відповідних у своєму клопотанні про розстрочку виконання рішення господарського суду таких обставин і доказів на їх підтвердження не вказав.

Отож клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає як необґрунтоване.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 01.12.2015 №100 сплатив 1218 грн. судового збору. Ці витрати позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з комунального підприємства Служба утримання будинків Митниця Черкаської міської ради (бульвар Шевченка, 345, м. Черкаси, 18005, ідентифікаційний код 36701739) на користь приватного підприємства КИТ-3, (пров. Піщаний, 6, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 34661245) 39 634 грн. 80 коп. боргу, 11 295 грн. 92 коп. інфляційних втрат, 1 000 грн. 10 коп. 3% річних та 1218 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 29.01.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко