УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

02.02.2016Справа №910/30459/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Валентокс»
до Державного підприємства Міністерства оборони України «Готель «Козацький»
про стягнення 34 042,00 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Замойська В.В. (директор); Атаманчук Л.Р. (дов. №1 від 14.01.2015 р.);
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Валентокс» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Готель «Козацький» про стягнення 34 042,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов Договору №07/11 від 08.08.2011 р. організував та надав послуги з щоденного харчування клієнтів відповідача, проте останній свого грошового зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг належним чином не виконав, у зв'язку із чим за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 34 042,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2015 р. порушено провадження у справі №910/30459/15, розгляд справи призначено на 22.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2015 р. у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали суду від 02.12.2015 р. та необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 12.01.2016 р.

В судовому засіданні 12.01.2016 р., судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 28.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.01.2016 р. за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та у зв'язку із необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 02.02.2016 р.

02.02.2016 р. до загального відділ суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі.

Представники позивача в судове засідання 02.02.2016 р. з'явились, заяву про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі підтримують та просять її задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 02.02.2016 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши в судовому засіданні подану на затвердження мирову угоду, суд встановив, що остання від позивача підписана директором Замойською Валентиною Володимирівною, яка діє на підставі Статуту, а від відповідача представником Костюком Андрієм Зіновійовичем, який діє на підставі довіреності №353/1 від 08.12.2015 р. та якою передбачено право представника на укладення мирової угоди.

Відповідно до ч. 3 статті 78 Господарського процесуального кодексу України мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету спору.

Зі змісту наведеного вбачається, що умови мирової угоди мають стосуватися лише правовідносин сторін, які є об'єктом спору. Умови мирової угоди не можуть поширюватися на осіб, які не є сторонами спору. Умови мирової угоди не можуть стосуватися вимог, що не заявлялися в позовній заяві.

За своїм змістом мирова угода - це угода, яка укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

У зв'язку з цим, укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, закріплених у вказаних вище процесуальних нормах, є правом сторони, яке, відповідно до процесуального Закону, неможливо реалізувати тільки за наявності умов - якщо такі дії суперечать законодавству, або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини твердо врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Дослідивши текст поданої суду мирової угоди від 28.01.2016 р., судом встановлено, що її умови стосуються прав та обов'язків сторін щодо предмету позову. Мирова угода укладена в інтересах сторін, не зачіпає інтересів третіх осіб і не суперечить вимогам чинного законодавства.

При цьому, як встановлено судом мирова угода від 28.01.2016 р. підписана повноважними особами.

За таких обставин, суд вважає за можливе затвердити мирову угоду від 28.01.2016 р. у справі №910/30459/15.

Згідно з ч. 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Пункт 7 ч. 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Відповідно до ч. 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене провадження у справі підлягає припиненню.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки дане питання вирішено сторонами в мировій угоді.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3, 4 ст. 78, п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду по справі №910/30459/15, укладену 28.01.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентокс» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Готель «Козацький» в наступній редакції:

МИРОВА УГОДА

По Господарській справі № 910/30459/15

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Валентокс» до

Державного підприємства Міністерства оборони України

«Готель «Козацький»

Про стягнення вартості фактично наданих послуг

м. Київ « 28» січня 2016 р.

Дана мирова угода укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валентокс», (позивачем у справі №910/30459/15), в особі Директора Замойської В.В., що діє на підставі Статуту та Державним підприємством «Готель Козацький» Міністерства оборони України, (відповідачем у справі №910/30459/15), в особі директора Раскіна Д.О. що діє на підставі Статуту,

Про наступне:

1. Сторони прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору миром і спільно підтверджують, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором від 08.08.2011 №07/11 «Про надання послуг харчування», станом на день укладання даної угоди становить 34 042 грн. основного боргу, що є предметом спору по вказаній справі, про що сторонами 28.12.2015 року було складено відповідний Акт звірки взаєморозрахунків, наявний в матеріалах даної справи.

2. Сторони погодили, що кошти, сплачені Позивачем як судовий збір в розмірі 1378 грн. підлягають відшкодуванню Відповідачем у розмірі 50%, що становить 689 грн.

3. Сторони домовились, що відповідач, визнаючи заборгованість перед позивачем у розмірі 34 042 грн. та 50% судового збору в сумі 689 грн., в всього 34 731 грн. по даній справі, в якості виконання перед позивачем даного грошового зобов'язання, зменшує протягом 10 днів після підписання даної мирової угоди, на вказану суму розмір основної заборгованості позивача перед ним по сплаті орендних платежів за договором оренди від 11.10.2011 №5976, що є предметом розгляду іншої господарської справи - №910/23954/15, що знаходиться на даний час в провадженні Господарського суду м. Києва та рішення по якій ще не прийнято.

4. У випадку невиконання п. 3 даної мирової угоди відповідачем, вона може бути пред'явлена позивачем до органів виконавчої служби в якості виконавчого документу у встановленому порядку.

5. Наслідки припинення провадження у справі сторонам роз'ясненні та зрозумілі.

Позивач: Замойська В.В.

Відповідач: Костюк А.З.

2. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та згідно з ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» може бути пред'явлена до виконання протягом року з дня винесення даної ухвали.

Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Валентокс» (04211, м. Київ, вул. Мате Залки, буд. 4-А, кв. 76; ідентифікаційний код 31611893).

Боржником є Державне підприємство Міністерства оборони України «Готель «Козацький» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 1/3; ідентифікаційний код 14303572).

3. Провадження у справі №910/30459/15 припинити.

Суддя В.О. Демидов