донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.01.2016 справа №908/2422/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю № 532 від 06.01.16,
від відповідача: від прокуратури:ОСОБА_5 за довіреністю № б/н від 19.01.16, ОСОБА_6 за посвідченням № 028256 від 15.08.14,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного сільськогосподарського підприємства "АЛЬЯНС-АГРО", с. Партизани Приморського району Запорізької області,

на рішення господарського суду Запорізької області

від05.10.2015 року

по справі№908/2422/14

за позовомПершого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Аграрного фонду України, м. Київ,
доПриватного сільськогосподарського підприємства "АЛЬЯНС-АГРО", с. Партизани Приморського району Запорізької області,
простягнення 1 551 495,06 грн.

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Запорізької області рішенням від 05.10.2015 (головуючий суддя Кагітіна Л.П., судді Колодій Н.А., Науменко А.О.) позовні вимоги першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Аграрного фонду України, м. Київ (далі Аграрний фонд, позивач) до Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬЯНС-АГРО», с. Партизани Приморського району Запорізької області (ПСП «АЛЬЯНС-АГРО», відповідач) задовольнив частково та стягнув з останнього 300 178, 07 грн. суми неповернутого авансового платежу, 509 236, 79 грн. 20 % штрафу, 178 232, 87 грн. 7 % штрафу та 361 558, 10 грн. пені.

Відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2015 просить скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові першого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Аграрного фонду України відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги заявник обґрунтовує порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на відсутність у позивача права вимагати сплати грошових коштів; прийняття Аграрним фондом односторонньої часткової відмови відповідача від Контракту; необґрунтованість розрахунку суми позову; відсутність доказів, що ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» є зобовязаною стороною за Контрактом; неврахування господарським судом умов п. 9.3 Контракту про розгляд спорів у біржовому арбітражі Аграрної біржи.

Аграрний фонд у відзиві на апеляційну скаргу її доводи вважає безпідставними, а оскаржене рішення господарського суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 20.01.2016 представники сторін та прокурор підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Аграрного фонду з позовною заявою до ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» про стягнення за форвардним біржовим контрактом від 20.11.2012 № 1037ф 2 561 495, 05 грн., з яких: 1 310 178,07 грн. - неповернута сума авансового платежу, 509 236, 76 грн. - 20% штраф, 361 558, 10 грн. пеня, 202 289, 26 грн. борг за користування коштами та 178 232, 87 грн. штраф 7%.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.09.2014 позов задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 рішення господарського суду Запорізької області від 25.09.2014 в частині стягнення 7% штрафу у розмірі 89 116, 43 грн. скасовано та в цій частині в позові відмовлено, в іншій частині рішення залишено без змін.

Заявою від 25.09.2014 № 66-9911 прокурор зменшив розмір позовних вимог просив суд стягнути з відповідача заборгованість за форвардним біржовим контрактом від 20.11.2012 № 1037ф в сумі 1 551 495, 06 грн., з яких: 300 178, 07 грн. сума неповернутого авансового платежу, 509 236, 76 грн. 20% штрафу, 361 558, 10 грн. пені, 202 289, 26 грн. боргу за користування коштами та 178 232, 87 грн. 7% штрафу.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015 вищезазначені судові акти скасовані, справа направлена на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Рішенням від 05.10.2015 господарський суд Запорізької області за результатами нового розгляду справи позовні вимоги прокурора Шевченківського району м. Києва задовольнив частково.

При цьому господарським судом першої інстанції виконані вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 01.04.2015 щодо дослідження розрахунку основного боргу та нарахування штрафних санкцій.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи між Аграрним фондом (Покупець) в особі Брокера-покупця ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 17.05.2012 № 224 та Приватним сільськогосподарським підприємством «АЛЬЯНС-АГРО» (Продавець) в особі Брокера-продавця ОСОБА_8, Брокерської контори № 195 Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерський дім Універсал», що діє на підставі довіреності від 14.05.2012 № 1688 та Договору доручення від 20.11.2012 № к-20.11/8, 20.11.2012 було укладено форвардний біржовий контракт № 1037ф на закупівлю зерна (далі Контракт). В подальшому сторони уклали до нього додаткові договори № 1 від 11.09.2013 та № 2 від 10.10.2013.

За умовами Контракту відповідач зобовязався передати Аграрному фонду у власність пшеницю мяку 3 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010 у кількості 2 000 тон, а Покупець прийняти товар та оплатити його (п.п.1.1, 1.2 Контракту).

Сторони також визначили строк поставки до 01.12.2013 та умови поставки базис поставки: EXW філія «Троянівський елеватор «ПАТ «Роздолівський елеватор» (п.1.3 Контракту в редакції додаткового договору № 2 від 10.10.2013, п.1.4 Контракту).

Згідно до п. 1.5. Контракту, ціна контракту 3 600 000, 00 грн., у т.ч. ПДВ 600 000, 00 грн. з подальшим коригуванням шляхом укладання додаткових угод, у тому числі по бюджетним періодам: 2012 1 800 000, 00 грн.; 2013 1 800 000, 00 грн.

За змістом п. 1.10. Контракту, авансовий платіж в розмірі 50 відсотків вартості зерна сплачується протягом поточного бюджетного періоду.

Відповідно до п. 10.3. контракту він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та реєстрації на Аграрній біржі і діє до 31.12.2013.

На виконання умов спірного контракту позивачем перераховано на рахунок ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» грошові кошти в якості попередньої оплати за пшеницю за форвардним біржовим контрактом від 20.11.2012 №1037ф в розмірі 1 800 000, 00 грн.

Факт перерахування позивачем коштів в сумі 1 800 000, 00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією платіжного доручення від 21.11.2012 № 3202.

Згідно з актами передавання-приймання зерна від 11.09.2013 Аграрний фонд прийняв від Продавця ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» у власність пшеницю врожаю 2013 році на загальну суму 484 821, 93 грн.

Відповідач не заперечує, що поставка пшениці в обсягу, визначеному умовами Контракту, ним не здійснена, та що платіжними дорученнями від 02.12.2013 № 411, від 04.06.2014 № 69 та від 10.06.2014 № 74 ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» частково повернуло позивачу авансовий платіж в розмірі 5 000, 00 грн., 500 000, 00 грн. та 510 000, 00 грн.

Решта авансу (300 178, 07 грн.) повернута не була, що відповідачем також не оспорюється.

Таким чином, предметом позову прокурора є стягнення з відповідача 300 178, 07 грн. суми неповернутого авансового платежу, 509 236, 76 грн. 20% штрафу, 361 558, 10 грн. пені, 202 289, 26 грн. боргу за користування коштами та 178 232, 87 грн. 7% штрафу.

Господарським судом визнано необґрунтованим нарахування прокурором з посиланням на ст. 536 Цивільного кодексу України боргу в сумі 202 289, 26 грн. за користування коштами попередньої оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки сторони в п.1.6 Контракту передбачили вартість користування коштами (авансовим платежем) в сумі 244 800, 00 грн. (в твердому розмірі), тобто не визначили розмір процентів, як це передбачено ст. 536 Цивільного кодексу України, суд обґрунтовано відмовив прокурору у задоволенні позову в цій частині.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності заявлених вимог про зобовязання відповідача повернути решту авансового платежу в розмірі 300 178, 07 грн., оскільки така вимога ґрунтується на приписі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо Продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено господарським судом Запорізької області відповідач виконав зобовязання за Контрактом частково та передав Покупцю у власність пшеницю врожаю 2013 року на загальну суму 484 821, 93 грн., що підтверджується ОСОБА_7 передавання-приймання зерна від 11.09.2013.

При цьому Продавець частково передав пшеницю мяку 2 класу, тому позивач відповідно до умов Додаткового договору № 1 від 11.09.2013, укладеного до Контракту, здійснив перерахунок кількості переданої пшениці 2 класу у еквівалент 3 класу.

Таким чином, обсяг недопоставленої пшениці склав 1 652, 690 тон, а її вартість 2 546 183, 79 грн.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги заперечення Продавця щодо невідповідності зазначених в ОСОБА_7 цін мінімальним цінам фіксінгу (інтервенційна ціна з ПДВ), визначеним Наказом Мінагрополітики № 394 від 26.06.2013 з підстав, викладених в рішенні. Зокрема, судом враховані довідки про середньозважені ціни рівноваги (фіксінгу) за результатами трьох останніх торгових сесій станом на 29.11.2013.

Пунктом 7.2 Контракту визначено, що за невиконання умов щодо обсягу поставки з Продавця стягується штраф у розмірі 20 % вартості недопоставленого товару, виходячи з вартості за ціною фіксінгу, що діяла на останній день поставки.

Згідно з п. 7.6 Контракту з Продавця у разі виконання Покупцем умов пункту 5.1 (перерахування авансового платежу) та невиконання Продавцем пункту 2.1 (строк поставки товару) стягується пеня в розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцяти днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % указаної вартості.

Господарським судом Запорізької області розрахунки сум пені та штрафу визнані обґрунтованими та задоволені в повному обсязі.

При цьому суд правомірно не прийняв до уваги посилання відповідача на необхідність обчислення сум штрафних санкцій, виходячи із суми неповернутого авансу, оскільки це не ґрунтується на умовах Контракту, які передбачають нарахування штрафу та пені саме з вартості недопоставленого товару.

Доводи відповідача щодо недійсності укладеного з Аграрним фондом форвардного біржового контракту № 1037ф від 20.11.2012, на підставі якого заявлено позов, суд першої інстанції визнав безпідставними. Колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком суду погоджується, враховуючи презумпцію правомірності правочину (ст. 204 Цивільного кодексу України) та відсутність судового рішення про визнання Контракту недійсним, оскільки позовна заява ПСП «АЛЬЯН-АГРО» про визнання Контракту недійсним ухвалою господарського суду м. Києва від 13.10.2014 залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд в оскаржуваному рішенні також правомірно не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо безпідставності одночасного нарахування штрафу та пені.

Проаналізувавши умови Контракту (п.п. 8.1-8.4) та надані відповідачем докази, суд дійшов висновку про недоведеність обставин непереборної сили, які б звільняли відповідача від відповідальності за неналежне виконання договірних зобовязань, як це передбачено ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України.

Втім, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом не враховані обставини у справі, які відповідно до ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України надають господарському суду право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (пені, штрафу), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Зменшення розміру заявлених до стягнення пені та штрафу є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставини, за яких можливе зменшення розміру цих санкцій.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» на 70 відсотків з врахуванням наступного.

Позивачем не надано будь-яких доказів, що частковим невиконанням своїх зобовязань з передачі пшениці, відповідач заподіяв йому збитки, або позивач був позбавлений можливості укласти відповідні договори з іншими постачальниками зерна, враховуючи повідомлення відповідача та повернення значної частини авансового платежу.

Колегія суддів враховує розміри штрафних санкцій, передбачених умовами контракту, а саме: 20 % штрафу від вартості недопоставленого товару (п. 7.2), пені у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення, штраф у розмірі 7 відсотків указаної вартості за прострочення понад тридцяти днів (п. 7.6), загальну суму нарахованих штрафних санкцій, що складає 1 049 027, 76 грн.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Такий правовий спосіб спрямований на боротьбу із зловживанням правом вільного визначення розміру неустойки і направлений на реалізацію вимог ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч.1, 2 ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача підлягає 20 % штрафу у розмірі 152 771, 04 грн., 7 % штрафу у розмірі 53 469, 86 грн., пеня в сумі 108 467, 43 грн.

Господарський суд не задовольнив клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з посиланням на умови п. 9.3 Контракту, яким встановлено порядок вирішення спорів біржовим арбітражем Аграрної біржі.

При цьому, суд послався на відсутність такої підстави у ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, яка регулює залишення позову без розгляду та те, що доводи заявника порушують норми Конституції України.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, оскільки чинним законодавством передбачено право сторін передавати господарський спір на розгляд третейського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про третейські суди в Україні» і помилкове зазначення про правові наслідки такої передачі не є визначальними при розгляді такої заяви.

Втім, колегія суддів враховує, що заявником позовної заяви у справі є перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва, який в межах своєї компетенції звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Аграрного фонду України.

Аграрний фонд утворений відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України» постановою Кабінету Міністрів України № 543 від 06.07.2005 «Про Аграрний фонд», якою також затверджено Положення про Аграрний фонд.

Згідно з п. 1 Положення «Про Аграрний фонд» Аграрний фонд є державною спеціалізованою бюджетною установою, уповноваженою реалізовувати цінову політику в агропромисловому секторі економіки.

Прокурором дотримані вимоги ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тому суд правомірно прийняв позов та розглянув його.

З врахуванням викладеного, рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2015 у справі № 908/2422/14 підлягає частковій зміні, а апеляційна скарга ПСП «АЛЬЯНС-АГРО» частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬЯНС-АГРО», с. Партизани Приморського району Запорізької області, на рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2015 у справі № 908/2422/14 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької обалсті від 05.10.2015 у справі № 908/2422/14 частково змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2015 у справі № 908/2422/14 в наступній редакції:

«Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬЯНС-АГРО» (72150, Запорізька область, Приморський район, с. Партизани, вул. Леніна, 68, ) на користь Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ) 300 178, 07 грн. суми неповернутого авансового платежу, 152 771, 04 грн. 20% штрафу, 53 469, 86 грн. 7% штрафу та 108 467, 43 грн. пені.»

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 05.10.2015 у справі № 908/2422/14 залишити без змін.

Суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України в касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано 7 прим.:

1- позивачу

1- відповідачу 2 - прокуратурі

1- у справу

1 -ДАГС 1 - ГСЗО