ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Справа № 912/3858/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Ковзиков ВЮ.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 23.12.2015 р. № 873 )

від відповідача: представник в судове засідання не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб"

Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 року у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю

наукової-виробничої фірми "Агросвіт"

до відповідача: державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб"

Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції

Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 384 798 грн. 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" звернулося до господарського суду з позовною заявою та заявою про збільшення розміру позовних вимог в яких просить стягнути з державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" 376 063 грн. 17 коп. боргу за товар, поставлений по договору № 11/2015 від 19.12.14, 8 734 грн. 93 коп. річних та 5 772 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. ( суддя Болгар Н. В. ) у справі № 912/3858/15 позов задоволено - стягнуто з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України на користь товариства з обмеженою відповідальністю наукової-виробничої фірми "Агросвіт" 376 063 грн. 17 коп. боргу, 8 734 грн. 93 коп. річних, 5 772 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. по справі № 912/3602/15 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволені позовних вимог. Апелянт вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте в наслідок помилкового застосування норм матеріального та процесуального права та оцінки наданих доказів.

На обґрунтування апеляційної скарги, державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" послалося на те, що Позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка ухвалою суду прийнята до розгляду і задоволена. Відповідач вказує на те, що хоча Позивач і назвав свою заяву, заявою про збільшення позовних вимог, остання такою не являється і мала бути оцінена відповідно до її змісту. По суті відбулась або зміна підстав позову або подання нового позову, але в будь якому разі, за думкою Відповідача це виключало її прийняття та розгляд у даній справі.

Позивач у відзиві на позов просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/3858/15 від 18.11.2015 р. без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, оскільки вважає рішення суду цілком обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Позивач посилається на те, що протягом розгляду справи в суді першої інстанції Скаржник двічі не зявлявся на засідання господарського суду, а лише спричиняв перешкоди для всебічного та повного розгляду справи, що призводить до затягування виконання рішення господарського суду по справі № 912/3858/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 26.01.2016 р.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки представника Відповідача суду не відомі, про час та місце розгляду справи державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" повідомлене належним чином.

Клопотання про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.

Враховуючи те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника Відповідача, який не скористався своїм правом зявитись в судове засідання.

У судовому засіданні 26.01.2016 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи 19.12.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Наукової-виробничої фірми "Агросвіт" в особі Кіровоградської філії (Продавець ) та державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" ( Покупець ) укладено Договір поставки товару для виробництва сільськогосподарського продукції № 11/2015 (далі по тексту Договір ) із доповненнями до нього № 1/п від 30.12.2014 р., № 2/п від 12.01.2015 р., № 3/тк від 21.04.2015 р. "про поставку товарів на умовах товарного кредиту", № 4п від 21.04.2015 р., № 5/п від 21.04.2015 р., № 6/тк від 28.04.2015 р. "про поставку товарів на умовах товарного кредиту", за умовами яких Продавець зобов'язався здійснити постачання товарів ( насіння, засоби захисту рослин, добрива ), безпосередньо пов'язаних з процесами виробництва сільськогосподарської продукції, покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар.

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне: загальна ціна цього договору визначається, як сума вартості Доповнень до цього договору (п. 3.6 Договору поставки); Покупець зобов'язаний оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в Доповненнях до цього договору ( п. 4.1 Договору поставки ); цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного його виконання ( п. 13.1 Договору поставки).

За видаткових накладних № 24/04-000061 від 21.04.2015 р., № 24/04-000062 від 21.04.2015 р., № 24/04-000063 від 21.04.2015 р., № 24/04-000064 від 21.04.2015 р., № 24/04-000065 від 21.04.2015 р., № 24/04-000113 від 28.04.2015 р. на виконання умов Договору, Продавець передав, а Покупець прийняв товар на загальну суму 897 453 грн. 17 коп., що Відповідачем не оспорюється.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 1/п від 30.12.2014 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000061 від 21.04.2015 р. на суму 70 221 грн. 75 коп., Покупець зобов'язаний оплатити до 30.12.2014 р., але фактично було сплачено 30.12.2014 р. суму у розмірі 70 500 грн.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 2/п від 12.01.2015 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000603 від 21.04.2015 р. на суму 226 289 грн., Покупець зобов'язаний був оплатити до 04.02.2015 р., але фактично сплатив 02.04.2015 р. та 04.04.2015 р. суму у розмірі 226 290 грн.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 3/тк від 21.04.2015 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000064 від 21.04.2015 р. на суму 261 763 грн. 70 коп., Покупець зобов'язаний оплатити до 10.10.2015 р. Зобов'язання по оплаті не виконано.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 4/тк від 21.04.2015 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000062 від 21.04.2015 р. на суму 144 384 грн., Покупець зобов'язаний оплатити до 21.04.2015 р., але фактично було сплачено - 12.01.2015 р. суму у розмірі 3 600 грн., - 07.05.2015 р. - 140 504 грн. 75 коп. Також, Позивачем в рахунок оплати товару за такою поставкою зараховані 279 грн. 25 коп., отриманих понад сум, що підлягали сплаті за умовами додатків № 1/п та № 2/п.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 5/п від 21.04.2015 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000065 від 21.04.2015 р. на суму 56 478 грн. 72 коп., Покупець зобов'язаний оплатити до 21.04.2015 р., але фактично було сплачено 07.05.2015 р. суму у розмірі 56 478 грн. 72 коп.

Відповідно до п. 2.1 доповнення № 6/тк від 28.04.2015 р. вартість товару, отриманого по видатковій накладній № 24/04-000113 від 28.04.2015 р. на суму 138 316 грн., Покупець зобов'язаний оплатити 69 158 грн. до 28.04.2015 р., 69 158 грн. до 10.10.2015 р., але фактично було сплачено 07.05.2015 р. суму у розмірі 24 016 грн. 53 коп.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Покупцем не доведено додержання строків виконання зобов'язань по оплаті товару, обумовлених Договором. Докази оплати Покупцем товару на суму 261 763 грн. 70 коп., отриманого по видатковій накладній № 24/04-000064 від 21.04.2015 р., та 114 299 грн. 47 коп. за товар, отриманий по видатковій накладній № 24/04-000113 від 28.04.2015 р., всього - 376 063 грн. 17 коп., Відповідачем суду не надано.

Отже, Відповідач є боржником, який прострочив виконання зобов'язання.

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у випадку прострочення такого зобов'язання повинний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 11.4 Договору сторони погодили, що відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов'язання Продавець може вимагати від Покупця, а останній зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 30 процентів річних від простроченої суми.

Позивач вимагає сплати Відповідачем - 8 734 грн. 93 коп. річних, розраховуючи їх у розмірі 30 процентів від прострочених сум 261 763 грн. 70 коп. ( доповнення № 3/тк від 21.04.2015 р. ), 69 158 грн. ( доповнення № 6/тк від 28.04.2015 р. ) за період з 28.04.2015 р. по 20.10.2015 р.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем своїх зобов"язань за Договором поставки товару для виробництва сільськогосподарського продукції, приписи ст.ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України та умови доповнень до договору, колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про стягнення з Відповідача - 376 063 грн. 17 коп. боргу, 8 734 грн. 93 коп. річних.

Доводи скаржника про те що Позивачем при збільшенні позовних вимог було змінено підставу позову, колегією суддів апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки

підставу позову становлять обставини, якими Позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, в даному випадку нею є Договір 11/2015 від 19.12.2014 р. укладений між сторонами, а не окремо взяте доповнення.

Відповідно до підпункту 3.12 пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було задоволено заяву Позивача про збільшення позовних вимог, так як основною підставою заявленою Позивачем до стягнення заборгованості є господарський договір, а доповнення № 3/тк від 21.04.2015 р. та доповнення № 6/тк від 28.04.2015 р. є обставинами, якими доповнено основну підставу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.11.2015 р. у справі № 912/3858/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 27.01.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя В.О. Кузнецов