РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/30294/15

За позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»

До публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

Про стягнення 50000,00 грн. в порядку регресу

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення 50000,00 грн. в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою суду від 01.12.2015 порушив провадження у справі №910/30294/15, розгляд останньої призначив на 18.01.2016 та витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України дані щодо особи-страховика обов'язкової цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Dacia Logan», державний номер НОМЕР_2, та умови страхування (строк, франшиза, тощо) станом на 30 квітня 2015 року.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги визнав в частині 49000,00 грн. (50000-1000,00 (франшиза).

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.01.2015 товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував, майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1.

30.04.2015 в м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, державний номер НОМЕР_1, та автомобіля «Dacia Logan», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Згідно з постановою Київського районного суду міста Харкова від 28.05.2015 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є водій ОСОБА_2.

Майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля «Dacia Logan», державний номер НОМЕР_2, застраховані публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» за полісом АІ № 1544573 (далі - Договір-2).

Умовами Договору-2 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн., франшиза становить 1000,00 грн.

Зазначена подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт, за яким до виплати підлягає 70798,00 грн..

Позивач перерахував страхувальнику 70798,00 грн. (докази - в матеріалах справи).

Позивач заявив до стягнення з відповідача 50000,00 грн.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

До фактичних витрат позивача було включено 1000,00 грн., що є франшизою, передбаченою Договором-2.

З огляду на викладене з відповідача підлягає стягненню 49000,00 грн. (50000,00-1000). У стягненні 1000 грн. франшизи судом відмовлено.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 49000,00 грн.. В іншій частині позову судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 літ. «Д», код 00034186) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, код 32382598) 49000,00 грн. боргу, 1193,64 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 27.01.2016.

Суддя С. А. Ковтун