РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016Справа №910/29306/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»

до Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки»

про стягнення 28 429,73 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Гоголь О.Я., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" (далі - відповідач) про стягнення 28 429,73 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.11.2015 було порушено провадження у справі № 910/29306/15 та призначено розгляд справи на 09.12.2015.

09.12.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 09.12.2015 представники сторін не з'явились. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 19.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/29306/15 позивач виконав, відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 09.12.2015 не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 19.11.2015 про порушення провадження у справі № 910/29306/15 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 20.01.2016.

20.01.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 20.01.2016 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 20.01.2016 не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з Довідки № 9333437 Міністерства внутрішніх справ України про дорожньо-транспортну пригоду (копія міститься в матеріалах справи), Публічним акціонерним товариством «Світ Електроніки» (далі - відповідач) було застраховано автомобіль марки «Газ», державний номерний знак НОМЕР_1 у Приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - позивач) згідно з полісом № АС/6265846.

14.01.2014 о 00 год. 15 хв. у м. Полтава по вул. Зінківській від вул. Червонофлотська в напрямку вул. В. Тирнівська, навпроти будинку 64-А, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Газ», д.н.з. НОМЕР_1, виїхав на половину зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 31.03.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку від 21.01.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Форд» державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при вищезазначеній ДТП, складає 34 115,67 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № ЦО-45335-АС--6265846 від 03.06.2014, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП, яка сталась 14.01.2014 о 00 год. 15 хв. у м. Полтава по вул. Зінківській від вул. Червонофлотська в напрямку вул. В. Тирнівська, навпроти будинку 64-А, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 28 429,73 грн.

На підставі сформованого страхового акту № ЦО-45335-АС--6265846 від 03.06.2014 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28 429,73 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 6176 від 08.07.2014.

Позивач зазначає суду про те, що він має право регресного позову до відповідача, оскільки відповідачем у встановлені статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строки не було повідомлено позивача про вищезазначене ДТП, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого позивачем страхового відшкодування, що становить 28 429,73 грн.

Згідно з пунктом ґ підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на дату ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо, зокрема, він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на дату ДТП) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані, зокрема, вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, як встановлено судом, постановою господарського суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 910/4753/15-г було визнано відповідача банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З огляду на вищезазначені приписи статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», враховуючи те, що постановою господарського суду міста Києва від 23.03.2015 у справі № 910/4753/15-г було визнано відповідача банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Повне рішення складено 25.01.2016.

Суддя О.В. Нечай