ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 925/2024/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

представник позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 3 309,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 3 309,36 грн, зокрема 3 008,51 грн основного боргу за поставлений відповідачу товар відповідно до договору поставки № 0138/13-у від 01.03.2013 і видаткових накладних, вказаних у позовній заяві, та 300,85 грн 10% штрафу за прострочення виконання грошового зобовязання.

Відповідач не подала суду письмовий відзив на позов, не направила свого представника у судове засідання. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача та її представника за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, виходячи із такого. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, надіслання ухвал суду від 21.12.2015 та від 05.01.2016 оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвали надіслані на адреси відповідача, вказані в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осію - підприємців.

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відсутність доказів вручення представнику відповідача ухвал суду та повернення ухвал відділенням звязку без вручення не впливає на висновок суду щодо належного повідомлення відповідачу про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно пункту 3.9.2 постанови Пленуму ВГСУ N 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї з сторін справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка такого представника не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов повністю та прийняти рішення у даному судовому засіданні, оскільки він вважає, що суд вжив усіх заходів для повідомлення відповідачу про розгляд даної справи, а остання навмисно не отримувала ухвали суду, затягуючи цим розгляд справи.

У судовому засіданні 26.01.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Розглянувши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив таке.

01 березня 2013 року приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" (Постачальник за договором, позивач у справі) та фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали договір поставки № 0138/13-у, далі - Договір, згідно пункту 1.1 якого Постачальник зобовязався передати у власність Покупця продукти харчування та інші товари, а Покупець зобовязався прийняти і оплатити товари на умовах даного Договору відповідно до виписаних накладних.

Відповідно до пункту 1.2 Договору сума товару, що передається Покупцю, ціна одиниці, асортимент, кількість товару, дата відвантаження визначені у накладній, яка є невідємною частиною даного Договору. Доставка товару здійснюється за рахунок Постачальника у зазначені у заявці терміни.

Згідно з пунктом 4.2 Договору Покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару окремо шляхом перерахування 100% вартості отриманого товару на поточний рахунок Постачальника на протязі 21 календарних днів з моменту отримання товару або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника на протязі 21 календарних днів з моменту отримання товару.

Пунктом 5.3 Договору сторони визначили, що при порушенні Покупцем умов п. 4.2 Договору на строк 30 днів на Покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10 % від простроченої суми.

На виконання Договору позивач передав відповідачу за видатковими накладними № АУФ-055367 та № АУФ-054809 від 15.10.2015 товар на суму відповідно 661 грн. 48 коп. та 2347 грн. 03 коп., а всього на загальну суму 3 008 грн 51 коп.

Відповідач не виконав свої зобовязання за Договором та не сплатив позивачу кошти за отриманий товар, тому борг відповідача перед позивачем складає 3 008 грн 51 коп. За прострочення оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу до сплати 300 грн 85 коп. штрафу, передбаченого п. 5.3 Договору, у розмірі 10% від простроченої суми боргу.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Зобов'язання сторін виникли на підставі Договору поставки № 0138/13-у від 01.03.2013. Вказаний Договір підписаний сторонами, підписи яких скріплені печатками, він містить всі істотні умови для договорів даного виду.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 664 ЦК України визначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписом статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи вбачається і відповідачем не спростовано, що позивач поставив відповідачу, а остання отримала товар на загальну суму 3 008 грн 51 коп. по видаткових накладним № АУФ-055367 і № АУФ-054809 від 15.10.2015, які підписані особисто відповідачем.

Виходячи із умов Договору, відповідач повинна була сплатити позивачу кошти за отриманий товар не пізніше 04 листопада 2015 року. Однак, як вбачається, вона не виконала своє зобовязання за Договором, кошти позивачу за отриманий товар не сплатила. Тому борг відповідача за отриманий товар станом на момент прийняття рішення складає 3 008 грн 51 коп.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростувала, розміру позовних вимог не оспорила та не довела суду належними і допустимими доказами належного виконання нею своїх зобовязань за Договором.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3 008 грн 51 коп. боргу підтверджена матеріалами справи, є законною, обґрунтованою, не спростованою і не запереченою відповідачем, отже є такою, що підлягає задоволенню.

В статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

В пункті 5.3 Договору сторони передбачили, що при порушенні покупцем умов п. 4.2 договору на строк 30 днів на Покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10 % від простроченої суми.

Відповідач не виконала грошове зобовязання за Договором щодо своєчасної оплати товару, поставленого їй позивачем. Тому позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь штрафу, передбаченого п. 5.3 Договору. Стягувана сума штрафу нарахована позивачем у відповідності з умовами Договору, фактичними обставинами невиконання відповідачем грошових зобовязань за цим договором щодо оплати переданого їй позивачем товару та вимогами чинного законодавства. За таких обставин вимога про стягнення 300 грн 85 коп. штрафу підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 218 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (19212, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" (18000, м. Черкаси, вул. Чехова, 41, ідентифікаційний код 32268131) 3 008 грн 51 коп. (три тисячі вісім гривень 51 копійку) основного боргу, 300 грн 85 коп. (триста гривень 85 копійок) штрафу, 1 218 грн (тисячу двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 29.01.2016.

Суддя А.Д. Пащенко