ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р.Справа № 922/6362/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Вінницького обласного патологоанатомічного бюро, м. Вінниця
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалпромінвест", м. Харків
про стягнення 282 835,00грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, керівник, ОСОБА_2, дов. № 4 від 06.01.2016р.;

відповідач - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 282 835,00грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № 15-10-15/1 від 15.10.2015р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представники позивача позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідач після отримання суми попередньої оплати, передбаченої умовами договору № 15-10-15/1 від 15.10.2015р., товар не поставив, попередню оплату не повернув.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, про дату, час та місце розгляду повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності його представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне.

15.10.2015р. між Вінницьким обласним патологоанатомічним бюро (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалпромінвест" (відповідач) укладено договір купівлі-продажу автомобіля Fiat Doblo Combi 1,4 № 15-10-15/1 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач зобов'язався продати, а позивач оплатити та прийняти (одержати) від продавця "Автомобілі з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням, з об'ємом циліндрів двигуна не більше ніж 1500 см.куб., нові, код згідно ДК 016-2010: 29.10.21. (новий автомобіль марки Fiat Doblo Combi 1,4 2015р.в.)" (далі товар) в кількості однієї штуки та за ціною 282 835,00грн.

У п.2.1 договору сторони погодили порядок здійснення розрахунків, а саме: позивач зобов'язався на підставі рахунку-фактури, складеного відповідачем здійснити оплату товару у розмірі 100% передоплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача (п.2.2 договору).

Поставку товару, відповідно до п.3.1 договору, відповідач зобов'язався здійснити власними силами та поставити товар за адресою: Вінницьке обласне патологоанатомічне бюро, м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, корпус 2.

За умовами п.3.2 договору відповідач взяв на себе зобов'язання поставити товар позивачу протягом 10 календарних днів з моменту отримання 100% передоплати за даний товар.

Моментом поставки є приймання товару позивачем по накладним, що свідчить про повне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки товару.

Оскільки відповідач після отримання суми попередньої оплати у визначені договором строки товар позивачу не поставив, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд встановив наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

15.10.2015р. відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-000073, на підставі чого позивач 23.10.2015р. перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 282 835,00грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 23.10.2015р. в призначенні платежу якого вказано "на автомобіль Fiat Doblo Combi 14,4, рахунок-фактура № СФ-000073 від 15.10.2015р. та договір № 15-10-15/1 від 15.10.2015р.".

Як зазначив позивач в судовому засіданні 02.02.2016р., відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, в обумовлені строки товар не поставив.

Позивач на адресу відповідача 20.11.2015р. направив претензією (вих. № 696) з вимогою виконати умови договору та поставити товар.

Відповідач у відповіді на претензію повідомив позивача про неможливість здійснити поставку товару, розірвання договору № 15-10-15/1 від 15.10.2015р. та надав позивачу гарантії повернути грошові кошти протягом 5 робочих днів з моменту отримання листа.

За приписами ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобовязання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, при чому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму предявлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати повернення зробленої ним на користь відповідача передплати за договором, оскільки відповідач свої договірні зобовязання належним чином не виконав, товар за договором не поставив.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач поставив позивачу товар, за який було проведено попередню оплату, а також відсутні докази повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу товар, не повернув сплачену позивачем суму попередньої оплати, докази на підтвердження повернення ним суми попередньої оплати в розмірі 282 835,00грн. у справі відсутні, суд дійшов висновку що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.610, 693, 712 Цивільний кодекс України, ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалпромінвест", (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92/А) на користь Вінницького обласного патологоанатомічного бюро, (м. Вінниця, вул. Пирогова, 46, корп.2) - 282 835,00грн. основного боргу, 4 242,53грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_3