ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016р. Справа№ 914/4304/15

За позовною заявою: Малого виробничо-комерційного приватного підприємства АГРО ЛТД, м.Турка, Львівська область

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства Будівельна компанія БУД ЕЛЕКТРО МОНТАЖ, м. Львів

про: стягнення 45 239,49 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Старостенко О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 представник (Довіреність №42 від 08.12.2015р.).

Від відповідача: не зявився.

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Малого виробничо-комерційного приватного підприємства АГРО ЛТД до відповідача ОСОБА_1 підприємства Будівельна компанія БУД ЕЛЕКТРО МОНТАЖ про стягнення 45 239, 49 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 12.01.2016р.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. розгляд справи відкладено на 26.01.2016р.

25.01.2016р. представником позивача подано до суду клопотання (вх. №2651/16) про долучення доказів, а саме, довідки Турківського відділення Самбірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №55/10/13-32-15-00/17 від 15.01.2016р. У вказаній довідці зазначено, що за даними ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» МВКПП «Агро» ЛТД зареєстровано ПН№ 7 від 31.08.2015р. на суму 52032,76 грн., вт.ч. ПДВ 8672,13 грн., та №5 від 16.09.2015р. на суму 15480,00 грн., в т.ч. ПДВ 2580,00 грн., на реалізацію ПММ ПП «Будівельна компанія Буделектромонтаж» (). За даними ІС «Податковий блок» ПП «Будівельна компанія Буделектромонтаж»() відобразило придбання по вищевказаних накладних у податковий кредит та додаток №5 декларацій з ПДВ за серпень 2015р, а саме ПН№ 7 від 31.08.2015р. на суму 52032,76 грн., в т.ч. ПДВ 8672,13 грн., та вересень 2015 р. ПН №5 від 16.09.2015 р. на суму 15480,00 грн., в т.ч. ПДВ 2580,00 грн. За даними ІС «Співставлений податкового зобов'язання та податкового кредиту» розбіжності між цими контрагентами відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2016р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач в судове засідання 26.01.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, проте, направив лист №1/25-01-16 від 25.01.2016р. (вх. №2824/16 від 26.01.2016р.) про підтвердження наявності заборгованості перед позивачем з врахуванням інфляційних втрат та дооцінки вартості пального. Суму заборгованості відповідач зобовязався погасити до 25 березня 2016 року.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

12.01.2015р. між позивачем та відповідачем укладено угоду №1, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобовязувався відпускати відповідачу бензин, дизпаливо, оливи моторні щоденно по його заявках.

У п. 2. договору сторони узгодили, що відповідач проводить попередню оплату за одержані нафтопродукти. Позивач може проводити відпуск нафтопродуктів з відтермінуванням оплати. В такому випадку проводиться дооцінка нафтопродуктів. Дооцінка нафтопродуктів проводиться щомісячно виходячи із середньоденної заборгованості з розрахунку 24% річних. Слідуючий відпуск нафтопродуктів проводиться після повної оплати заборгованості.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується копіями видаткової накладної № АЛ 0000111 від 31 серпня 2015 року на суму 52 032,76грн. з ПДВ; довіреності № 277 під 07 серпня 2015 року; видаткової накладної № АЛ 0000129 від 16 вересня 2015 року на суму 15 840,00 грн. з ПДВ, довіреності № 304 від 01 вересня 2015 року, долучених до матеріалів справи (оригінали оглянуті в судовому засіданні).

Проте, відповідач порушив умови угоди №1 від 12.01.2015р. та розрахувався частково з позивачем за поставлений товар.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач неодноразово направляв відповідачу претензії з вимогами оплатити заборгованість. Вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості товару, МВКПП АГРО ЛТД звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 40 136,26грн.

Крім того, позивач нарахував відповідачу, керуючись п. 2 угоди, 4 499,28грн. дооцінки вартості нафтопродуктів, а також відповідно до положень ст. 625 ЦК України 331,01грн. 3% річних та 272,94грн. інфляційних втрат.

Відповідач у листі №1/25-01-16 від 25.01.2016р. (вх. №2824/16 від 26.01.2016р.) підтвердив наявність заборгованості перед позивачем з врахуванням інфляційних втрат та дооцінки вартості пального. Суму заборгованості відповідач зобовязався погасити до 25 березня 2016 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали угоду №1 від 12.01.2015р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач відповідно до п. 1 угоди зобовязувався забезпечити поставку товару, а відповідач згідно із п.2 договору розрахуватись за поставлений товар.

Позивач свої зобов'язання щодо передачі товару за угодою №1 від 12.01.2015р. виконав повністю, відповідач оплату за поставлений товар здійснив частково, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на період розгляду справи господарським судом Львівської області становить 40 136,26грн.

Підписання відповідачем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань за угодою не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Крім того, згідно зі довідкою Турківського відділення Смабірської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області №55/10/13-32-15-00/17 від 15.01.2016р. за даними ІС «Співставлений податкового зобов'язання та податкового кредиту» розбіжності між контрагентами (позивачем та відповідачем) відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за угодою №1 від 12.01.2015р.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивач просить правомірно стягнути з відповідача 331,01грн. 3% річних та 272,94грн. інфляційних втрат.

Вимога про стягнення 4 499,28грн. дооцінки вартості нафтопродуктів, відповідно до положень п. 2 угоди, також є правомірною та підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 11, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 265 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Будівельна компанія БУД ЕЛЕКТРО МОНТАЖ (79067, м. Львів, вул. Малі Кривчиці, 9, ідентифікаційний код 35227868) на користь Малого виробничо-комерційного приватного підприємства АГРО ЛТД (82500, Львівська область, м. Турка, вул. Січових Стрільців, 7/5, ідентифікаційний код 22418208) 40 136,26грн. основного боргу, 331,01грн. 3% річних, 272,94грн. інфляційних втрат, 4 499,28грн. дооцінки вартості нафтопродуктів та 1218,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 28.01.2016р.

Суддя Ділай У.І.