У х в а л а

2 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Барбари В.П., Колесник П.І.,-
розглянувши заяву Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (далі - Департамент) про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Запорізької області від 30 червня 2015 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27 серпня 2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 листопада 2015 року у справі № 908/2976/15 за позовом Департаменту до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - міське комунальне підприємство «Основаніє», про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 20 лютого 2003 року № 106/4,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30 червня 2015 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27 серпня 2015 року, позовні вимоги Департаменту задоволено частково. Внесено зміни до п. 3.2 договору оренди нежитлового приміщення від 20 лютого 2003 року № 106/4, укладеного між Департаментом та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, а саме: в формулі розрахунку орендної плати орендна ставка підлягає застосуванню в розмірі 15%, за базовий місяць розрахунку орендної плати приймається травень 2015 року. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 листопада 2015 року касаційну скаргу Департаменту на судові рішення залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 30 червня 2015 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27 серпня 2015 року залишено без змін.

У січні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява Департаменту про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Запорізької області від 30 червня 2015 року, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 27 серпня 2015 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 листопада 2015 року у справі № 908/2976/15 з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 7 жовтня 2014 року у справі № 14/59/5022-941/2012 (18/18/5022-404/2012), в якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 908/2976/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: В.П. Барбара

П.І. Колесник