КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа№ 910/9411/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Певнова А.М. - довіреність № 567 від 06.10.2015; Павлік В.О. - довіреність № 22 від 19.01.2015;

відповідача: Макух Н.А. - довіреність № 7 від 06.04.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" та Приватного акціонерного товариства "Індбуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2015

у справі № 910/9411/15 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа"

до Приватного акціонерного товариства "Індбуд"

про стягнення 3 465 087, 76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/9411/15 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 499 390 грн. 72 коп. - основного боргу за Договором субпідряду № 37/01 від 20.05.2013, 146 324 грн. 11 коп. - пені, 8 503 грн. 39 коп. - 3 % річних, 249 984 грн. 42 коп. - інфляційних втрат та 38 084 грн. 04 коп. - судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Основа" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду міста Києва та стягнути з відповідача 3 449 705,92 грн. заборгованості.

Скарга мотивована тим, що відповідач своїми конклюдентними діями, а саме підписанням актів виконаних робіт та документації з прихованими роботами, виконав умови п.13.1 Договору, визнавши та збільшивши обсяг і вартість робіт відповідно до Договору, та має нести зобов'язання по розрахунку за ці роботи.

Також не погоджуючись із вказаним рішенням Приватне акціонерне товариство "Індбуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позові в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що правомірно визначивши загальну суму заборгованості за Договором в розмірі 1 499 390 грн. 72 коп., суд безпідставно відхилив доводи відповідача про те, що строк остаточного розрахунку за виконаний обсяг робіт в рамках затвердженого кошторису не настав та повинен здійснюватись виключно за наявності всіх визначених Договором документів щодо виконаних робіт і їх передачі відповідачу, також вказав на невірний розрахунок судових витрат.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" та Приватного акціонерного товариства "Індбуд" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Розпорядженнями Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015р., у зв'язку з перебуванням суддів Синиці О.Ф. та Шевченка Е.О. у відпустці сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шипко В.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційні скарги прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 17.08.2015.

Розпорядженнями Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Шипка В.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шевченко Е.О.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційні скарги прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 об'єднано у одне провадження розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" та Приватного акціонерного товариства "Індбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/9411/15, розгляд апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 відкладено на 02.09.2015 о 12:00.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 розгляд апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 відкладено на 23.09.2015.

21.09.2015 відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, у якій просить залишити її без задоволення, а рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у позові.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 розгляд апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 відкладено на 26.10.2015, викликано у судове засідання керівників сторін для дачі пояснень з питань, що виникли під час розгляду справи.

26.10.2015 представник позивача подала клопотання про розгляд апеляційних скарг без участі директора позивача, оскільки він перебуває на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 розгляд апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 відкладено на 16.11.2015, викликано у судове засідання керівників сторін для дачі пояснень з питань, що виникли під час розгляду справи.

16.11.2015 керівник позивача у судове засідання на виклик суду не з'явився.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 розгляд апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 відкладено на 30.11.2015.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.11.2015 по 14.12.2015.

Розпорядженнями Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційні скарги прийнято до провадження.

14.12.2015 відповідач подав письмові пояснення, у яких вказав, що договірна ціна становила 22 106 488,51 грн., позивачу було сплачено 20 686 878,65 грн., тому сума заборгованості становить 1 499 390,72 грн., однак позивачем не була надана виконавча документація та акти прихованих робіт, тому просить відмовити у позові.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 розгляд справи було відкладено на 18.01.2016.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 року, у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. на лікарняному та судді Шевченка Е.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційних скарг у справі № 910/9411/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2016 колегією суддів у зазначеному складі апеляційні скарги прийнято до провадження.

18.01.2016 в судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу позивача, просила змінити оскаржуване рішення та задовольнити позов в повному обсязі, вказавши, що роботи виконані і повинні бути оплачені, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечили. Представник відповідача підтримала апеляційну скаргу відповідача, просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у позові, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечила, при цьому визнала наявність заборгованості в розмірі 1 499 390 грн. 72 коп., яка стягнута судом, однак вважала, що строк оплати не настав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

20 травня 2013 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Основа", як субпідрядником, та відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Індбуд", як генпідрядником, було укладено договір субпідряду № 37/01 (далі - договір), відповідно до умов якого субпідрядник приймає на себе зобов'язання на власний ризик, власними ат/або залученими силами, виконати і здати у встановлений цим договором строк роботи по влаштуванню буронабивних паль ф 820 мм підпірної стіни чілерної (додаток №1) , для допоміжної будівлі по влаштуванню буро набивних паль д. 820 мм (39 шт. + 36 шт.) та влаштування ліфтових шахт та конструкцій сходів (додаток № 4) (далі - роботи) на об'єкті будівництва генпідрядника "Реконструкція об'єктів інженерної та транспортної інфраструктури під Конгресно-виставковий центр в районі Паркової дороги в м. Києві", а генпідрядник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору склад та обсяг робіт з будівництва об'єкту, що доручається генпідрядником до виконання субпідрядником, визначені у проектній документації в частині, необхідній для виконання робіт, яка є додатком до даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору загальна орієнтовна вартість договору визначається на підставі "Договірної ціни", що є додатком № 1 до цього договору і становить 16 207 958 грн. 52 коп. з ПДВ,

30 липня 2013 року сторони уклали Додаткову угоду № 1 до договору субпідряду від 20.05.13 № 37/01, відповідно до умов якої узгодили перелік та обсяг додаткових робіт, необхідність виконання яких не була врахована при укладанні договору загальною вартістю 2 125 365,19 грн. Таким чином загальна договірна ціна договору з ПДВ склала 18 333 323,71 грн.

30 липня 2013 року сторони уклали Додаткову угоду № 2 до договору субпідряду від 20.05.13 № 37/01, відповідно до умов якої узгодили перелік та обсяг додаткових робіт, необхідність виконання яких не була врахована при укладанні договору загальною вартістю 1 912 449,60 грн. Таким чином загальна договірна ціна договору з ПДВ склала 20 245 773,31 грн.

30 жовтня 2013 року сторони уклали Додаткову угоду № 3 до договору субпідряду від 20.05.13 № 37/01, відповідно до умов якої узгодили перелік та обсяг додаткових робіт, необхідність виконання яких не була врахована при укладанні договору загальною вартістю 1 860 715,20 грн. Таким чином загальна договірна ціна договору з ПДВ склала 22 106 488,51 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи проводяться Генпідрядником на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в (далі за текстом - Акт приймання виконаних будівельних робіт), Довідок про вартість виконаних робіт по формі №КБ-3 (далі за текстом - Довідка про вартість виконаних робіт) та копії пакету належним чином оформлених Актів на приховані роботи, обсяг яких відповідає обсягам, зазначених в Актах. Строк розрахунків - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання Генпідрядником вищезазначених документів без зауважень.

Остаточний розрахунок за виконані роботи, що є предметом цього Договору, Сторони здійснюють після прийняття Генпідрядником на підставі підписаного без зауважень кінцевого (останнього у часі) Акту приймання виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт на весь об'єм робіт (Об'єкт), за виключенням раніше здійснених розрахунків. Строк розрахунків - протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання Генпідрядником вищезазначених документів без зауважень (п. 2.5 договору).

Відповідно до п. 2.6 договору генпідрядник здійснює Гарантійне утримання в розмірі 5% від суми по кожному Акту приймання, виконаних будівельних робіт. Після закінчення виконання усіх робіт Субпідрядником і прийняття їх Генпідрядником за Актом приймання виконаних будівельних робіт, Генпідрядник виплачує Підряднику 100% від загальної утриманої суми Гарантійного утримання протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання остаточного Акту виконаних робіт, за умови виконання Субпідрядником умов пункту 5.2.18 Договору.

Відповідно до п.6.2.1 договору субпідрядник має право розірвати договір в односторонньому порядку шляхом направлення генпідряднику письмового повідомлення про таке розірвання за 15 робочих днів, за обставини затримання генпідрядником перерахування платежів більше, ніж на 20 банківських днів, окрім неоплати за неякісно виконані або невиконані роботи, та не прийняті роботи, які не було усунуто.

Згідно з п. 11.2 договору останній вважається розірваним достроково з моменту підписання сторонами відповідної угоди або може бути роз рваним у судовому порядку або в односторонньому порядку відповідною стороною за умов настання обставин, визначених в пунктах 6.1.1 та 6.2.1 договору, але при умові, що вказані обставини є достовірними та документально підтвердженими.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що при достроковому розірванні договору, субпідрядник протягом 15-ти робочих днів передає будівельний майданчик та незавершені роботи генпідряднику, який протягом 10 банківських днів оплачує субпідряднику вартість фактично виконаних належним чином робіт.

За доводами позивача, викладеними у позовній заяві, він, як субпідрядник, належним чином виконав свої зобов'язання за договором та здійснив будівельні роботи на суму 23 048 221,02 грн., з яких відповідно до п. 2.6 договору генпідрядником утримано 5 % - 1 152 411,05 грн. Відповідачем було сплачено за виконані роботи 20 591 715,95 грн., таким чином заборгованість з урахуванням 5% утримання складає 2 456 505,07 грн. Оскільки мало місце затримання відповідачем перерахування платежів більш ніж на 20 банківських днів, позивач направив відповідачу письмове повідомлення № 833 від 24.12.14 про розірвання договору з вимогою сплати в належні строки вартість фактично виконаних робіт, вказане повідомлення було отримано відповідачем 29.12.14, отже договір вважається розірваним з 20.01.15.

У зв'язку із несплатою відповідачем вказаної суми позивач звернувся із даним позовом, у якому просив стягнути заборгованість у розмірі 2 456 505,07 грн., крім того, за неналежне виконання зобов'язань за договором позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді: пені - 204 554,47 грн., 3% річних - 46 070,02 грн. та інфляційних втрат - 757 958,20 грн.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду про необхідність часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, на підставі укладеного сторонами договір субпідряду № 37/01 між сторонами виникли господарські правовідносини щодо будівельного підряду.

Статтею 837 Цивільного Кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до листа Державного комітету статистики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.03.1998 року № 7/98 щодо заповнення форми № КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" є документом первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (форма № КБ-3). Типові форми №КБ-2в та №КБ-3 затверджені наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року № 237/5.

Згідно наявних у матеріалах справи довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) і актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за вересень 2013 року - лютий 2014 року позивач виконав роботи на загальну суму 23 048 221,02 грн., вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін. Вказані акти та довідки підписані відповідачем без заперечень та зауважень щодо якості та строків виконання робіт, крім того, факт виконання робіт на зазначену суму не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 статті 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Стаття 854 визначає порядок оплати роботи за договором підряду, відповідно до якої, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника достроково.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, відповідачем було здійснено часткову оплату за виконані роботи на суму 20 591 715,95 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2738 від 24.05.13 на суму 1500000,00 грн., № 2904 від 13.06.13 на суму 1500000,00 грн., № 3015 від 02.07.13 на суму 80000,00 грн., № 3043 від 05.07.13 на суму 20000000,00 грн., № 3123 від 15.07.13 на суму 15000000,00 грн., № 3147 від 19.07.13 на суму 500000,00 грн., № 3221 від 30.07.13 на суму 500000,00 грн., № 3339 від 16.08.13 на суму 1500000,00 грн., № 3403 від 22.08.13 на суму 2000000,00 грн, № 3422 від 23.08.13 на суму 1000000,00 грн, № 3441 від 23.08.13 на суму 3000000,00 грн., № 3442 від 23.08.13 на суму 14032,37 грн., № 3613 від 13.09.13 на суму 1000000,00 грн., № 3624 від 13.09.13 на суму 1600000,00 грн., № 3653 від 17.09.13 на суму 400000,00 грн., № 50 від 20.11.13 на суму 1300000,00 грн., № 78 від 21.11.13 на суму 1180000,00 грн., № 353 від 27.01.14 на суму 17683,58 грн.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 844 Цивільного кодексу України якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, затвердженими наказом Держбуду України від 27.08.2000 N 174 (пп. 3.3 Особливості узгодження договірних цін та розрахунків за обсяги виконаних робіт), які були чинні на час укладення договору субпідряду, встановлено, що договірна ціна - це кошторис вартості підрядних робіт, за яку підрядна організація, визначена виконавцем робіт, згодна виконати замовлення; договірна ціна входить до вартості будівництва і використовується при проведенні взаєморозрахунків; договірні ціни можуть встановлюватись твердими, динамічними та періодичними; вид договірної ціни встановлюється сторонами (замовник, підрядник) з урахуванням положень законодавства; тверді договірні ціни встановлюються незмінними на весь обсяг будівництва і не уточнюються, за винятком випадків, перелічених у пп. 3.3.3.2 п.3.3; приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва, при цьому маса прибутку, врахована в договірній ціні на початок будівництва, не уточнюється, крім випадків, наведених у пункті 3.3.3.2; періодичні договірні ціни встановлюються відкритими і мають елементи як динамічної, так і твердої договірних цін.

Оскільки, сторонами при укладенні Договору субпідряду не встановлено іншого на підставі частини другої статті 844 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що погоджений сторонами кошторис на виконання робіт є твердим.

Загальна вартість робіт по Договору складає 22 106 488,51 грн. (з урахування додаткових угод № 1, 2 та 3). На вказану вартість робіт сторонами було погоджено Договірну ціну, яка є невід'ємним додатком до договору субпідряду та додаткових угод до нього. При цьому, у договірній ціні, яка є додатком № 4 до договору субпідряду, вказано, що ціна є твердою.

В пункті 2.2 договору субпідряду встановлено, що договірна ціна може уточнюватись (збільшення або зменшення) сторонами з ініціативи генпідрядника у випадку:

- необхідності виконання додаткових об'ємів робіт, які не були враховані при укладанні цього Договору, враховуючи внесення змін в проектно-кошторисну документацію;

- якщо фактичні об'єми перевищують проектні або менше проектних, що на стадії проектування визначити буде не можливо. В цьому випадку Генпідрядник та Субпідрядник повинні обумовити факт зміни фактичних об'ємів робіт та Субпідрядник виконує такі роботи тільки після отримання відповідної письмової згоди Генпідрядника на такі дії;

- зміни складу, обсягу та строків виконання робіт;

- припинення робіт у зв'язку із виникненням обставин непереборної сили (форс- мажор);

- внесення змін до законодавства України, діючих норм та правил, якщо ці зміни впливають на вартість будівництва.

- виявлення конструкцій старих будинків, інших предметів, що не відносяться до ґрунтів і не дають можливість проведення робіт, та будь-яких підземних комунікацій та споруд, які не відображені на Генеральному плані та не приймались до уваги при розгляді проекту та формування договірної ціни до даного Договору.

- зупинення Робіт за рішенням або з вини Генпідрядника та якщо це викликає додаткові витрати у Субпідрядника;

- зміни за рішенням або з вини Замовника строків будівництва;

- істотного зростання (понад 3 %) після укладання цього Договору цін на ресурси, механізми, автотранспорту, які забезпечує Ссубпідрядник, а також послуг, що надаються йому третіми особами.

Пунктом 2.3 договору субпідряду встановлено, що при виникненні обставин, передбачених в пункті 2.2 Договору, Сторони не пізніше 3-х (три) календарних днів з моменту виникнення зазначених обставин узгоджують усі необхідні умови та підписують Додаткову угоду з додатком зведеного кошторисного розрахунку, вартості додаткових робіт, в якому визначають об'єм додаткових робіт, вартість та порядок їх оплати. Без узгодження Генпідрядника та без підписання Додаткової угоди до цього договору, Субпідрядник не має права виконувати такі роботи, а у випадку, якщо Субпідрядник в порушення цієї умови виконує роботи, які призводять до подорожчання вартості будівельних робіт, то такі роботи вважаються такими, що виконувалися Субпідрядником за власний рахунок та на власний ризик.

Враховуючи вищевикладені умови договору, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач зобов'язаний сплатити вартість робіт погоджену сторонами у додатковій угоді № 3 до Договору субпідряду та Договірній ціні до нього у загальній сумі 22 106 488,51 грн.

Отже, оскільки ціна договору не є динамічною та не підлягає зміні, а також враховуючи часткову оплату відповідачем обумовленої договором вартості виконаних робіт, підстави для стягнення коштів у розмірі, що перевищує погоджений сторонами у договорі, відсутні.

Таким чином, суттєве збільшення ціни договору субпідряду № 37/01 від 20.05.2013 року до 23 048 221,02 грн. з боку позивача є безпідставним та необґрунтованим.

З огляду на умови договору та положення ч.3 ст. 844 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати оплати виконаних ним робіт за договором субпідряду в обсязі заявлених позовних вимог, оскільки різниця перевищення кошторису на суму 941 731,27 грн. є його витратами.

Тому є вірним висновок місцевого господарського суду про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог у розмірі 941731,27 грн., а у відповідача виник обов'язок оплатити виконані підряді роботи за договором субпідряду на загальну суму 22 106 488,51 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання в частині оплати виконаних робіт виконав не у повному обсязі, його заборгованість складає 1 514 772,56 грн. (22 106 488,51 грн. - 20 591 715,95 грн.).

Також вказана сума має бути зменшена на суму заборгованості субпідрядника перед генпідрядником за надані в рамках договору субпідряду послуги на загальну суму 15381,84 грн., які надавались відповідно до п. 2.11 договору субпідряду і заборгованість з яких не заперечується позивачем.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом першої інстанції правомірно відхилені доводи відповідача щодо того, що здійснення ним остаточного розрахунку за Договором субпідряду пов'язане виключно з наданням позивачем Актів на приховані роботи, оскільки факт належного виконання робіт відповідно до умов договору на суму 1 499 390,72 грн. відповідачем визнається, відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельно-монтажних робіт за період вересня 2013 року по лютий 2014 року на загальну суму 23 048 221,02 грн. уповноваженими представниками сторін підписані та скріплені їх печатками, жодних зауважень щодо якості та строків виконання робіт відповідачем не висувалось.

Отже, є вірним висновок господарського суду міста Києва про те, що заявлені позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 499 390,72 грн. (1 514 772,56 грн. - 15 381, 84 грн.).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вищенаведеним підтверджується, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по сплаті коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, отже дії відповідача є порушенням зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було заявлено до стягнення 3% річних у сумі 46070,02 грн. та інфляційні нарахування у сумі 757 958,20 грн. Суд першої інстанції, з врахуванням підлягаючої до стягнення суми основного боргу, здійснив перерахунок 3% річних та інфляційних і обґрунтовано стягнув з відповідача 8 503 грн. 39 коп. 3 % річних та 249 984 грн. 42 коп. - інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що, розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.2. договору сторони домовились, що за прострочення генпідрядником строків оплати (крім оплати авансових платежів) згідно умов договору, він сплачує субпідряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний прострочений день.

Позивач заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 204554,47 грн. Проте, згідно вірного розрахунку, зробленого судом першої інстанції з врахуванням встановлених обставин, до стягнення підлягає 146 324 грн. 11 коп. пені.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, дійшов правомірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог та вірно здійснив розподіл судових витрат, пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/9411/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" та Приватного акціонерного товариства "Індбуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/9411/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/9411/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

Б.О. Ткаченко