ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.16р. Справа № 904/8970/15

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача: Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсною Додаткової угоди до Договору оренди нерухомого майна

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача:не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовом до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача: Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, в якому просить визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 16.12.2013р. до Договору оренди № 302 -УКВ/10 від 29.06.2010р.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2015 року у справі призначено судову експертизу, ухвалою від тієї ж дати провадження у справі зупинено.

Проведення судової експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

21.12.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла справа № 904/8970/15 та клопотання від 16.12.2015 року про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи документів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2015р. зобов'язано Позивача надати до суду до 18.01.2016р. додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи.

29.12.2015р. від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до господарського суду Дніпропетровської області надійшов лист від 18.12.2015р. № 08/6217/19/6073 з копіями рахунків № Рах - 1311 від 16.12.2015р. на суму 3 696,00 грн. та № Рах-1310 від 16.12.2015р. на суму 3 696,00 грн. на оплату експертизи на загальну суму 7 392,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2015р. суд зобов'язав Позивача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та Відповідача - Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради здійснити оплату за проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. призначено судове засідання на 02.02.2016р. для вирішення питання щодо можливості поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 02.02.2016р. провадження у справі поновлено.

Сторони у судове засідання не з'явились. Вимоги суду сторонами не виконані, позивачем витребувані документи не надано, пояснень щодо неможливості виконання вимог суду суду не надано.

Слід зазначити, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.02.2016р., з якого вбачається, що місцезнаходженням позивача є: АДРЕСА_1, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для позивача.

При цьому, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а саме: юридична адреса, на яку надсилалась кореспонденція суду, підтверджена Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.02.2016р.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвала суду від 19.01.2016р. була надіслана позивачу завчасно з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Від позивача конверт з ухвалою від 23.12.2015 р. повернувся на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Зважаючи на викладене, господарський суд прийшов до висновку, що неотримання позивачем кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду позивачем відбулося саме з його вини. Позивач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен докласти зусиль до отримання поштових відправлень за цією адресою.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду від 23.12.2015р., 30.12.2015 р. та 19.01.2016 р. були надіслані на адресу позивача, яка підтверджена Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.02.2016р. та неотримана позивачем внаслідок його недобросовісної поведінки, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Крім цього, відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що сторони не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Ухвалою від 23.12.15р. суд зобов'язував Позивача надати до суду до 18.01.16р. додаткові матеріали, витребувані експертом для проведення експертизи, а саме:

1. Для проведення почеркознавчого дослідження:

- вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 за період починаючи з травня 2010р. по січень 2014р., що можуть міститися в нотаріально оформлених документах, заявах, квитанціях, документах особистого та робочого характеру (не менше 10-15 документів);

- експериментальні зразки почерку ОСОБА_1 (5 арк.).

2. Для проведення технічного дослідження документів:

- вільні зразки відтиску печатки "ОСОБА_1 і. н. НОМЕР_1" за період починаючи з травня 2010р. - по січень 2014р., що повинні знаходитись в різнохарактерних документах (не менше 10-15 документів);

- в зв'язку з тим, що експериментальні зразки, що представлені експерту для ідентифікації не чіткі, забиті та не придатні для ідентифікаційного дослідження, просимо надати печатку "ОСОБА_1 і. н. НОМЕР_1" (на 1-2 дні для огляду та відібрання максимально чітких експериментальних зразків експертом).

Позивач вимоги суду не виконав, витребувані документи не надав.

Нез'явлення представника позивача в судове засідання та ненадання витребуваних судом документів перешкоджає вирішенню спору по суті, оскільки за наявності заперечень відповідача проти позову перешкоджає з'ясуванню та встановленню дійсних обставин справи та дійсних намірів позивача щодо предмета спору.

За змістом частини четвертої пункту 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 4.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливе лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в судове засідання господарського суду без поважних причин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його не з'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд на підставі п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України вбачає підстави для залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку, тобто, в тому числі з дотриманням встановлених строків.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Назаренко