РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016Справа №910/28847/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування»

До Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

Про стягнення 7736,68 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Крашеніннікова М.І., довіреність № б/н від 03.12.2015

від відповідача Каплуненко А.С., довіреність № 4248 від 30.12.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто - страхування» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - відповідач) про стягнення 7736,68 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № ПКД 1401077 від 04.04.2014р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 7736,68 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 16.11.2015р. порушено провадження у справі № 910/28847/15 та призначено розгляд на 07.12.2015 р.

07.12.2015 відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

07.12.215р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, про причини своєї відсутності суд не повідомили, позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав .

Суд відклав судовий розгляд справи на 18.01.2016р., у зв'язку з відсутністю представників сторін.

18.01.2016 представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав додаткові документи по справі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014р. між ПрАТ «Просто - страхування» (далі - позивач) та ОСОБА_3 як страхувальником, було укладено договір страхування № ПКД 1401077, згідно умов якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки «Форд Фокус» д.н.з НОМЕР_1.

25.08.2014р. на автодорозі Житомир - Чернівці, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Форд Фокус» д.н.з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК», згідно полісу № АС/1762348.

Відповідно до постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області № 683/2598/14-п від 25.09.2014р., встановлено вину гр. ОСОБА_4 у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля № 1067/101072 від 26.08.2014р., страхового акту та калькуляції до нього, розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Форд Фокус» д.н.з НОМЕР_1, внаслідок ДТП склав 14 253,66 грн., проте позивачем було сплачено 13917,94 грн. згідно платіжного доручення № 26049 від 16.09.2014, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно полісу № АС/1762348 франшизу встановлено у розмірі 0,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

Враховуючи те, що відповідальність винуватця ДТП була застрахована у відповідача, позивач направив на його адресу регресну вимогу про відшкодування йому вказаної суми, проте відповідач перерахував на рахунок позивача лише частину від вказаної суми у розмірі 6181,26 грн. платіжним дорученням № 177 від 29.04.2015р.

Позивач у своєму позові просив суд достягнути з відповідача 7 736,68 грн. боргу в порядку регресної вимоги та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У судовому засіданні 18.01.2016р. представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідачем сплачено розмір страхового відшкодування 6 181,26 грн. згідно розрахунку останнього. Грунтовного розрахунку та письмових доказів його проведення, окрім внутрішньої документації відповідача, представник відповідача суду не зміг надати.

Суд, не погоджується з доводами представниками відповідача, та зазначає те, що Листом Верховного суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011р. роз"яснено, що визнаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної суми), встановленої висновком авто товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт пошкодженого автомобіля. Така ж правова позиція викладена у постановах ВГСУ № 42/92 від 23.08.2011р., №5015/2876/12 від 04.02.2013р., а тому вважає позовні вимоги позивача про достягнення 7736,68 грн. обгрунтованими.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (, адреса: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська 40) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена 10) суму заборгованості в розмірі 7736 (сім тисяч сімсот тридцять шість) грн. 68 коп. - страхового відшкодування в порядку регресу, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. - судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 28.01.2016р.)

Суддя Мельник В.І.