Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

01 лютого 2016 року Справа № 927/25/16

За позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури (вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000) в інтересах держави

в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області,

проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Приватне підприємство "Керуюча компанія Мрія-Сервіс",

проспект Перемоги, 205, м. Чернігів, 14000

Про стягнення 115919,33грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №36 від 23 грудня 2015 року),

відповідача: не з'явився,

за участю: ОСОБА_2 прокурора Чернігівської міської прокуратури (посвідчення №037095 від 22 грудня 2015 року).

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області до Приватного підприємства "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" про стягнення 115919,33грн. боргу, в тому числі 66806,70грн. заборгованості з орендної плати за серпень-листопад 2015 року, 29582,95грн. пені за несвоєчасну й у повному обсязі сплату орендної плати та 19529,68грн. неустойки за невиконання обов'язку щодо повернення майна. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №133-13 від 30 серпня 2013 року.

У судовому засіданні 19 січня 2016 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19 січня 2016 року розгляд справи відкладався.

Присутній у судовому засіданні 01 лютого 2016 року представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи документів, яке задоволено судом.

Відповідач представника у судове засідання не направив, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України сторони, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу по порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві або за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в ЄДР.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Приватного підприємства "Керуюча компанія Мрія-Сервіс": проспект Перемоги, 205, м. Чернігів, 14000.

Судом надсилались відповідачу ухвали про порушення провадження у справі від 06 січня 2016 року та про відкладення розгляду справи від 19 січня 2016 року за адресою, вказаною в позовній заяві та поданій позивачем копії витягу з ЄДР (а.с. 27-31). Проте, ухвала суду про порушення провадження у справі повернулась на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", а відомості щодо вручення ухвали про відкладення розгляду справи у суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Зважаючи на те, що відповідач мав можливість, але не скористався правом надати суду письмовий відзив на позов, зважаючи на дотримання розумного строку вирішення господарського спору, господарський суд дійшов висновку про можливість у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу та вирішити спір за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

Згідно з ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, затвердженого головою ФДМУ від 16 липня 2012 року, регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління (п.1). Одним з основних завдань регіонального відділення є здійснення повноважень орендодавця державного майна (п. 4.4) (а.с. 34-39).

Даний позов заявлено як захід прокурорського реагування з метою захисту інтересів держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області.

30 серпня 2013 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Чернігівській області (далі орендодавцем) та Приватним підприємством "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" (далі орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №133-13 (надалі договір) (а.с. 7-9), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування без права передачі у суборенду державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно будівлю кафе загальною площею 216,0 кв.м. та інше окреме індивідуально визначене майно (п.1.1 договору) (надалі майно), розміщене за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 44, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 30 червня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 914755,32грн., в т.ч.: будівля кафе 889063,22грн., інше окреме індивідуально визначене майно 25692,10грн.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна (п.2.1 договору).

Майно передано в оренду за актом приймання-передачі від 30 серпня 2013 року (а.с. 9).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року у справі №927/1162/15 задоволено позов заступника прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області до Приватного підприємства "Керуюча компанія Мрія-Сервіс", стягнуто з ПП "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" заборгованість з орендної плати за травень-липень 2015 року в сумі 60167,65грн., пеню з 29 травня 2015 року по 21 серпня 2015 року у сумі 11252,49грн., розірвано договір оренди №133-13 від 30 серпня 2013 року та зобов'язано ПП "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" повернути державне нерухоме та інше індивідуально визначене майно по пр. Перемоги, 205 м. Чернігова.

Рішення набрало законної сили 10 листопада 2015 року. На виконання рішення судом видані накази на примусове виконання рішення суду від 10 листопада 2015 року.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Обовязковість рішення суду, що набрало законної сили, встановлено ст.124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Частиною другою ст. 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ч.5 ст.188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішення.

Отже, договір оренди №133-13 від 30 серпня 2013 року вважається розірваним з 10 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У п.10.9, 10.10 договору оренди сторони узгодили, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцеві або підприємству/товариству, указаному орендодавцем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обовязок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

Доказів підписання сторонами акта приймання-передачі суду не надано.

25 листопада 2015 року Центральним ВДВС Чернігівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №49481705 з виконання наказу №927/1162/15, виданого 10 листопада 2015 року, про стягнення з ПП "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" 60167,65грн. заборгованості з орендної плати, 11252,49грн. пені (а.с. 42). Наказ про зобов'язання ПП "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" звільнити будівлю кафе за адресою: вул. Щорса, 44, м. Чернігів знаходиться на виконанні в Новозаводському ВДВС Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 50).

Отже, рішення суду від 27 жовтня 2015 року у справі №927/1162/15 на даний час не виконано, заборгованість відповідачем не сплачена, майно не повернуто.

Прокурором нараховано та заявлено до стягнення 66806,70грн. заборгованості з орендної плати за серпень-листопад 2015 року включно.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п.5.4 договору, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Розділом 3 договору сторони, зокрема, погодили, що орендна плата визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (далі ОСОБА_2 розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2013 року 11423,01грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого місяця оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Орендна плата перераховується до державного бюджету щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, за який здійснюється платіж.

На момент винесення рішення по справі відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

Перевіривши наданий розрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу з орендної плати є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, в сумі 66806,70грн.

Окрім того, прокурором заявлено до стягнення 29582,95грн. пені за несвоєчасну й у повному обсязі сплату орендної плати за період з 22 серпня 2015 року по 11 грудня 2015 року.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

В розрахунку пені позивачем зазначено, що її нараховано як на суму боргу, що стягується за цим спором, так і на суму неоплаченого боргу, стягнутого рішеннями господарського суду Чернігівської області від 27 квітня 2015 року, від 06 серпня 2015 року та від 27 жовтня 2015 року, які набрали законної сили і які відповідачем не виконано.

Судом встановлено, що дані рішення прийняті у справах, участь в яких приймали ті самі сторони, предметом спору було стягнення заборгованості та пені за цим же договором оренди.

Як зазначено у п.7.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в повному обсязі в сумі 29582,95грн.

Також, прокурором заявлено до стягнення 19529,68грн. неустойки за період з 22 серпня 2015 року по 11 грудня 2015 року за невиконання обов'язку щодо повернення майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України та п.10.11 договору, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як встановлено судом вище, відповідач не виконав обов'язку щодо повернення майна, а тому суд, перевіривши розрахунок прокурора, вирішив, що з відповідача підлягає стягненню неустойка в сумі 19529,68грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до договору, закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів, які спростували б викладені прокурором та позивачем обставини, не надав.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 115919,33грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1738,79грн.

Керуючись 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" (проспект Перемоги, буд. 205, м. Чернігів, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (пр. Миру, 43, м. Чернігів, ) з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України (отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/220080300, , банк отримувача ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, р/р 0002) 66806,70грн. заборгованості з орендної плати, 29582,95грн. пені та 19529,68грн. неустойки.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Керуюча компанія Мрія-Сервіс" (проспект Перемоги, буд. 205, м. Чернігів, ) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, код 02910114, рах. № 6008 в ГУДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592) 1738,79грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.В. Моцьор