ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 914/3815/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

Давид Л.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, м.Червоноград

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.15

у справі № 914/3815/15

за позовом ОСОБА_2, м.Червоноград

до відповідача ПАТ "Львівська вугільна компанія", с.Сілець, Львівська область

про стягнення 15074 грн. 40 коп. середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 - представник;

від відповідача - не з'явилися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3815/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.16 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 26.01.16.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.12.15 у справі №914/3815/15 (суддя Цікало А.І.) позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" про стягнення 15074 грн. 40 коп. середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку залишено без розгляду.

При цьому, місцевий господарський суд послався на те, що позивач в судове засідання не з'явився, додаткових письмових пояснень по суті справи не подав, обставин, які викладені в позовній заяві не обґрунтував, що в свою чергу перешкодило йому надати пояснення (заперечення) щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зазначені обставини, як зазначено судом першої інстанції, свідчать про те, що спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.15 у даній справі та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

При цьому скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом порушено норми ст.81 ГПК України, оскільки суд не витребовував від позивача жодних доказів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні присутній представник позивача надав свої доводи, міркування та заперечення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Відповідач участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Щодо цього судова колегія зазначає, що стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 11.01.16 участь представників сторін обов'язковою не визнавалась, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду ухвали в апеляційному порядку та зважаючи на скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права зазначає, що у даному випадку апеляційна скарга підлягає задовленню, а ухвала Господарського суду Львівської області від 17.12.15 у даній справі скасуванню, зважаючи на наступне:

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК України) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК України) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевим господарським судом, а саме ухвалами суду від 06.11.15 (ухвала про прийняття позовної заяви) та від 24.11.15 (ухвала про відкладення розгляду справи) явка представника позивача у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась та жодних документів у позивача витребувано не було. Натомість, вказаними ухвалами зобов'язано відповідача подати зазначені у них докази.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі (а.с.23).

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції мав право надати оцінку наданим позивачем до позовної заяви доказам і при їх недостатності, розглянути справу по суті та прийняти відповідне рішення, а не подання відповідачем визначених ухвалою суду документів, не може вважатися безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки, вказані докази є підтвердженням певних обставин та мають бути досліджені під час вирішення даного господарського спору по суті з відповідною правовою оцінкою, тобто суд не позбавлений можливості вирішити спір по суті, виходячи з наявних матеріалів справи та фактичних доказів наданих сторонами.

Крім того, як вбачається із ухвали місцевого господарського суду, останній не навів правового обґрунтування неможливості вирішення даного господарського спору за відсутності саме витребуваних у відповідача доказів, так само, як і неможливості розгляду справи за відсутності представників сторін.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Результатом вирішення спору у суді за наслідками розгляду справи по суті є судове рішення по суті заявлених позовних вимог, що передбачено ст. 82 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що у випадку, якщо суд приступив до розгляду справи, він за результатами розгляду справи ухвалює судовий акт за наявними у справі матеріалами (якщо сторони не надали інші, витребувані судом, докази), тому що позивач, який користується принципом диспозитивності, тобто правом не надавати докази, має нести ризик відмови в позові при недоведеності позовних вимог; в той же час, за умови фізичної відсутності ряду доказів у позивача, він не може бути позбавлений можливості вирішення спору в судовому порядку взагалі, бо це суперечило б положенням ст. 124 Конституції України.

Проте, суд першої інстанції зазначені норми залишив поза увагою, не навів доводів чим саме невиконання вимог ухвали щодо надання доказів відповідачем та відсутність у судовому засіданні представника позивача перешкоджає суду вирішити спір по суті, та безпідставно залишив позов без розгляду чим фактично усунувся від здійснення правосуддя.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_2, слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.15 у справі № 914/3815/15 - скасувати, матеріали справи направити на розгляд до Господарського суду Львівської області.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.4.8 постанови Пленуму ВГС України якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

А відтак, питання розподілу судового збору за подання апеляційної скарги повинен бути здійснений місцевим господарським судом за результатими розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.12.15 у справі №914/3815/15 скасувати. Справу направити до Господарського суду Львівської області для розгляду по суті.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.01.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.