ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 921/808/15-г/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

на рішення господарського суду Тернопільської області від 12.10.2015 р.

у справі № 921/808/15-г/16

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" м.Тернопіль

про cтягнення 3 209, 42 грн. 3% річних, 16 047, 13 грн. пені.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №01/1816 від 04.01.2016 р.;

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №14-182 від 15.07.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12.10.2015 р. (суддя С.О. Хома) позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Тернопільгаз» на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 5890,43 грн. пені, 2356,56 грн. 3% річних, 1341,31 грн. судового збору в повернення сплачених судових витрат. В решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване простроченням виконання зобовязання в частині оплати за природний газ. В частині відмови у стягненні з відповідача 852,86 грн. 3% річних рішення суду обґрунтоване невірним розрахунком, поданим позивачем.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині зменшення пені на 9 596,31 грн. та відмови у стягнення 852,86 грн. 3% річних, прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 9 596,31 грн. та 852,86грн. 3% річних. В решті рішення залишити без змін. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, порушує норми матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Крім цього, скаржник посилається на відсутність виняткових обставин у відповідача для зменшення розміру нарахованої пені, оскільки відсутність коштів та важкий фінансовий стан відповідача не може вважатися винятковою обставиною. Крім того, апелянт посилається на невиконання судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, а саме обов'язку суду дослідити не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд при вирішенні питання стосовно зменшення розміру штрафних санкцій повинен врахувати майновий стан боржника і кредитора. Натомість, судом першої інстанції не враховано інтереси позивача. Щодо відмови у стягненні 852,86 грн. 3% річних, позивач зазначає, що судом першої інстанції невірно здійснено розрахунок 3% річних, а також не наведеного самого алгоритму перерахунку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що у відповідача інших джерел прибутку, окрім транспортування та постачання природного газу за регульованим тарифом та встановленими НКРЕ цінами, немає. Крім того, заборгованість за використаний природний газ перед позивачем виникла в звязку з дебіторською заборгованістю кінцевих споживачів, в тому числі підприємств комунальної теплоенергетики та бюджетних установ і організацій, які в силу неналежного державного фінансування несвоєчасно проводили розрахунки перед відповідачем, що свідчить про відсутність вини товариства в простроченні оплати. При цьому, незважаючи на збитковий фінансовий результат діяльності підприємства понад 64,80 млн. грн., товариство вживало максимальних заходів для недопущення зростання заборгованості та виконало свої зобовязання в частині оплати в повному обсязі з простроченням в один місяць, що свідчить про високий ступінь виконання зобовязання. Натомість за результатами діяльності за 9 місяців 2015 року позивачем отримано чистий прибуток в розмірі 233, 67 млн. грн. На підтвердження зазначеного, представник відповідача долучив до відзиву копію звіту про фінансові результати ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за 9 місяців, копію звіту про фінансові результати ПАТ «Тернопільгаз» за 9 місяців, розрахунок пені та 3% річних, постанови Вищого господарського суду України у аналогічних правовідносинах.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, 30.03.2012 р. між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», з однієї сторони, та публічним акціонерним товариством «Тернопільгаз», з другої сторони, було укладено договір на купівлю-продаж природного газу №09/2012-Н.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2, 2.1, 3.4, 5.1, 5.2, 5.4, 6.2, 11.1. продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації населенню.

Продавець передає покупцеві у період з 01.03.2012 р. газ в обсязі до 343650,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): за перший квартал - 67 000,00 куб. м., за другий квартал - 48 850,00 куб. м., за третій квартал 30 400,00 куб. м., за четвертий квартал 197 400,00 куб. м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціни (граничні рівні цін) на природний газ установлюються НКРЕ та на дату укладення цього договору становлять: - газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 2500 куб м. на рік при наявності газових лічильників 725,4000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 798,0000 грн. в т. ч. ПДВ 20%;

- газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 6000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 1098,0000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1207,8000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; - газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 12000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 2248,2000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 2473,2000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; - газ, який використовується населенням за умови, що споживання перевищує 12000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 2685,6000 грн. в т. ч. ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 2954,1000 грн. в т. ч. ПДВ 20%;

Ціни на 1000 куб. м. природного газу, який передається за цим договором, без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (4%), тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом становлять: - газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 2500 куб м. на рік при наявності газових лічильників 229,8077 грн., крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 287,9808 грн., крім того ПДВ 20%; газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 6000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 528,3654 грн., крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 616,3462 грн., крім того ПДВ 20%; - газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 12000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 1450,0000 грн., крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1630,2885 грн., крім того ПДВ 20%; - газ, який використовується населенням за умови, що споживання перевищує 12000 куб м. на рік при наявності газових лічильників 1800,4808 грн., крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 2015,6250 грн., крім того ПДВ 20%;

Ціна договору (сума договору) складається із сум вартості місячних поставок газу за цим договором та на дату його укладання становить 114 074 058,74 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 136 888 870,49 грн.

Оплата за газ здійснюється покупцем грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору.

Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з алгоритмом розподілу коштів, установленим відповідною постановою НКРЕ та зараховується, як оплата за газ в тому ж місяці, у якому надійшли кошти.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 30-го числа наступного за місяцем поставки газу.

Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, але не раніше ніж через 14 днів (п'ять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель») з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.03.2012 р. і діє у частині поставки газу до 31.12.2012 р. року включно, а у частині розрахунків до їх повного здійснення.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за період з березня 2012 року по грудень 2012 року здійснено поставку 247 888,366 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 90 780 135 грн., що підтверджується актами приймання-передачі.

Однак, у звязку з прострочення виконання оплати за поставлений природний газ, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення 3 209, 42 грн. 3% річних та 16 047, 13грн. пені.

В процесі розгляду справи, відповідачем подано заяву про зменшення пені на підставі ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України та п. 3 ст. 83 ГПК України.

Відповідно до ст. 193, 265 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст.ст.655, 692 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст.610, 625 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 193, 230 ГК України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Здійснивши перерахунок 3% та пені за період прострочення з листопада 2012 року по грудень 2012 року, враховуючи поданий відповідачем суду апеляційної інстанції розрахунок, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду, що обґрунтовано заявленими є 2 356,56 грн. 3% річних та 11 780,86 грн. пені.

А тому, рішення суду в частині стягнення з відповідача 2 356, 56 грн. 3% річних та відмова у стягненні 852,86 грн. є правомірним.

Згідно до п.3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відтак, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про зменшення пені на 50 % з обґрунтовано заявленої суми до стягнення, з огляду на таке:

- основна сума заборгованості станом на день розгляду справи за поставлений природний газ сплачена повністю;

- прострочення оплати за природний газ становить місяць;

- основним видом діяльності товариства є транспортування та постачання природного газу за регульованим тарифом за встановленими НКРЕ України цінами. Інших джерел прибутку, окрім дольового відщеплення за надані послуги для ПАТ «Тернопільгаз» не існує;

- заборгованість за використаний природний газ перед позивачем виникла в звязку з дебіторською заборгованістю кінцевих споживачів, в тому числі підприємств комунальної теплоенергетики та бюджетних установ і організацій, які в силу неналежного державного фінансування несвоєчасно проводили розрахунки перед відповідачем, що свідчить про часткову відсутність вини товариства в простроченні оплати;

- товариство не є комерційною структурою, а тому не впливає на вартість газу, тариф на його транспортування та постачання, а також на порядок проведення розрахунків з ПАТ «Національна комерційна компанія «Нафтогаз України».

За таких обставин та враховуючи те, що зменшення розміру неустойки в порядку п.3 ч.1 ст.83 ГПК України є правом суду, а обставини застосування даних норм є субєктивними і оціночними та, водночас, потребують відповідного доведення заінтересованою стороною з урахуванням приписів ст.ст. 32-34 ГПК України, зменшення пені на 50% та стягнення 5890,43 грн. пені є обґрунтованим.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 12.10.2015 р. у справі

№ 921/808/15-г/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.01.2015 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1