ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року Справа № 915/1959/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС, вул. Морехідна, 1-А, м. Миколаїв, 54010 ()

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ, вул. Зеленогаївська, 12, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, 56541 ()

про стягнення заборгованості у сумі 517 922, 45 грн., у тому числі: 33 214, 56 грн. - індексації ціни товару; 61 142, 30 грн. пені; 423 565, 59 грн. штрафу.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 11.01.2016 року;

від відповідача: представник не з'явився.

До господарського суду Миколаївської області звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ про стягнення заборгованості у сумі 517 922, 45 грн., у тому числі: 33 214, 56 грн. - індексації ціни товару; 61 142, 30 грн. пені; 423 565, 59 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.11.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 17.12.2015 року.

В судовому засіданні 17.12.2015 року судом оголошено перерву до 24.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 року розгляд справи відкладено на 22.01.2016 року.

В судовому засіданні 22.01.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 22.01.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС та ОСОБА_2 акціонерним товариством ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ було укладено три договори поставки № 26/05-2015 від 26.05.2015 року, № 27/05-2015 від 27.05.2015 року та № 29/05-2015 29.05.2015 року, за умовами яких позивач зобовязується продати та поставити, а відповідач зобовязується прийняти й оплатити товар, перелік, кількість та інші характеристики якого узгоджені сторонами в Додатках 1 до договорів.

Відповідно до п. 5.4 договорів повна ціна товару складається з: ціни товару, що визначена в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками (тобто базової ціни); і з суми індексації ціни товару, що нараховується в порядку, передбаченому п. 5.5 договорів і його п.п. 5.5.1-5.5.5.

На виконання умов договору позивачем було передано, а відповідачем отримано товар у повному обсязі.

Відповідач виконав свої зобовязання за договорами поставки частково, а саме: здійснив оплату без проведення індексації платежу як це передбачено умовами договорів.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати товару, позивачем нараховано відповідачу пеню та штраф.

Посилаючись на приписи ст. 179, 189, 193, 231, 232, 265 ГК України, ст. 549, 611, 692 ЦК України та умови договорів, позивач просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 22.01.2016 року не забезпечив.

Ухвала господарського суду Миколаївської області від 24.12.2015 року отримана відповідачем, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи (арк. 115).

Явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов'язковою.

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18, суд дійшов висновку про вчинення усіх заходів щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце судового засідання та можливість розгляду справи за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідач на виконання вимог суду подав суду письмовий відзив на позов (арк. 90-92), в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми компенсації ціни товару у розмірі 2 953, 13 грн. Зменшити розмір пені до 1 грн., зменшити розмір штрафу до 1 грн. В обґрунтування заперечень зазначив наступне.

За показник К2 при розрахунку суми індексації має братися середній курс продажу банками доларів США на готівковому валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день із веб-сторінки http.udinform.com, який був менше, ніж 23,50 грн. за 1 долар США.

В результаті перерахунку сума індексації ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року становить 13 384, 62 грн. (на 1 917, 45 менше, ніж вимагає позивач), а за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року - становить 9 702, 39 грн. (на 1 035, 68 грн. менше, ніж вимагає позивач).

Вимоги щодо зменшення штрафних санкцій обґрунтовані приписами ст. 223 ГК України, ст. 551 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС та ОСОБА_2 акціонерним товариством ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ було укладено три договори поставки, а саме:

- договір № 26/05-2015 від 26.05.2015 року (арк. 29-33);

- договір № 27/05-2015 від 27.05.2015 року (арк. 42-46);

- договір № 29/05-2015 від 29.05.2015 року (арк. 55-59).

Відповідно до умов договорів поставки продавець зобовязався продати та поставити, а покупець зобовязався прийняти й оплатити товар, перелік, кількість та інші характеристики якого узгоджені сторонами в додатку № 1 та іншими відповідними додатками до договорів, надалі іменоване «товар». Строки постачання товару визначаються сторонами додатком № 1 та іншими відповідними додатками до договорів. Додаток № 1 та інші додатки до договору є його невідємною частиною (п.1.1-1.3).

До кожного договору поставки сторонами було укладено додатки, в яких погоджено найменування, кількість та інші характеристики товару, а також узгоджено ціну та строки оплати за товар.

Відповідно до п. 10.1 договорів договори набирають чинності з дати їх підписання обома сторонами і діють до дати повного і належного його виконання.

Договори з додатками підписано та скріплено печатками сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договорів виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Дослідивши подані суду договори поставки, судом встановлено, що їх положення в частині умов та порядку здійснення платежів є ідентичними. Умовами договорів поставки сторони погодили наступне.

Відповідно до п. 3.1 договорів поставка товару за цим договором здійснюється продавцем автомобільним транспортом на умовах DDP, відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» у редакції Міжнародної Торговельної Плати 2000 року.

Відповідно до п. 3.9 договорів датою виконання продавцем зобовязань щодо поставки товару покупцю є дата підписання покупцем видаткової накладної, що підтверджує передачу товару.

Відповідно до п. 5.1 договорів всі розрахунки між сторонами здійснюються в гривні.

Відповідно до п. 5.2 договорів покупець зобовязується оплатити постачальнику товар у строки та в розмірах, що визначені у Додатку № 1 та іншими відповідними додатками, а також зобовязаний сплатити суму індексації ціни товару в порядку, визначеному цим договором. Якщо в договорі не вказано дату (строк) оплати товару, то такий товар оплачується покупцем у день його отримання від постачальника. Ця умова також діє, якщо між сторонами фактично відбулась поставка товару по накладній, але на такий товар не був підписаний відповідний додаток.

Відповідно до п. 5.3 договорів ціна кожної одинці товару наведена сторонами в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками до даного договору.

Відповідно до п. 5.4 договорів повна ціна товару складається з:

- ціни товару, що визначена в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками (тобто базової ціни);

- і з суми індексації ціни товару, що нараховується в порядку, передбаченому пунктом 5.5. договору і його підпунктами 5.5.1 - 5.5.5.

Відповідно до п. 5.5 договорів ціна товару, що вказана в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками визначена на дату складання договору. Якщо товар буде оплачуватися покупцем не в день складання додатків, то всі платежі покупця постачальнику за товару підлягають індексації.

Відповідно до п. 5.5.1 договорів проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП- проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП - сума платежу за товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на готівковому валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, який визначається з урахуванням пункту 5.5.2 даного договору; К1 - курс гривні до долару США на дату складання додатку, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в додатку). Якщо показник К1 не вказаний у додатку, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання додатку.

Відповідно до п. 5.5.2 договорів для розрахунку такої індексації сторони в підпункті 5.5.1. договору визначили, що для показника К2 вони використовують середній курс продажу банками доларів США за гривні на готівковому валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, інформацію про який сторони одержують із веб-сторінки http.udinform.com (показник середнього курсу продажу доларів США за гривні в розділі готівковий ринок в огляді фінансового дня), але в будь-якому разі показник К2 не може бути менше ніж курс купівлі доларів США за гривні на готівковому валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника (ПАТ «ВТБ БАНК») станом на дату здійснення платежу покупцем. Курс купівлі доларів США за гривні на готівковому валютному ринку банківською установою, яка обслуговує Постачальника, підтверджується постачальником довідкою банку. При наданні покупцю Постачальником довідки банківської установи, за умови, що курс гривні до доларів США в ній вище ніж курс, за яким провадилася індексація платежу, проводиться перерахунок суми проіндексованого платежу і покупець доплачує постачальнику різницю протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту одержання довідки від Постачальника. Якщо станом на дату здійснення платежу Покупцем курс купівлі доларів США за гривні на готівковому валютному ринку не встановлений банківською установою, яка обслуговує Постачальника, то сторони беруть курс купівлі доларів США за гривні на готівковому валютному ринку банківською установою, яка обслуговує постачальника, у найближчий до такої дати попередній день .

Відповідно до п. 5.5.3 договорів у день здійснення платежу покупець самостійно, без пред'явлення йому рахунку з боку постачальника, проводить його індексацію у встановленому порядку та перераховує постачальнику проіндексовану суму платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП.

Відповідно до п. 5.5.4 Договору при зверненні постачальника до суду з позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим договором. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться.

Відповідно до п. 5.5.5 договорів зобовязання покупця щодо сплати проіндексованих сум платежів є грошовим зобовязанням покупця перед постачальником з оплати товару. Сплачені покупцем постачальнику суми у зв'язку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну товару вказану в додатку № 1 та іншими відповідними додатками, є індексацією (тобто збільшенням) ціни товару.

Відповідно до п. 5.6 договорів вищевказана ціна Товару наведена для даного постачання на умовах DDP Інкотермс 2000;

Ціна Товару включає в себе вартість маркування; пакування, включаючи вартість пакувальних матеріалів та робіт, зв'язаних з пакуванням; завантаження; транспортування ні місце доставки, а також консультації протягом гарантійного терміну та гарантійні обслуговування.

Відповідно до п. 5.7 договорів оплати, передбачені даним договором покупець сплачує продавцю протягом терміну вказаному в Додатку № 1 та іншими додатками.

Відповідно до п. 5.9 договорів фактичною датою виконання грошових зобов'язань покупця перед продавцем є дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок продавця.

Судом встановлено наступне.

Додатком № 1 до договору № 26/05-2015 від 26.05.2015 року сторони погодили найменування, кількість та вартість товару, який підлягає продажу та поставці продавцем покупцю, а саме: Дітан М-45 80 % з.п. (25 кг.) кількістю 1 025 кг та Люфокс 10, 5 % к.е. (5 л.) кількістю 190 л на загальну суму 498 410, 40 грн. (арк. 32).

За даним додатком сторони погодили наступні умови оплати:

- протягом 30 календарних днів після постачання у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця;

- курс гривні до долару США на момент укладення даного додатку становить 22, 80 грн.

- суми платежів підлягають індексації згідно з договором.

На виконання умов договору № 26/05-2015 від 26.05.2015 року позивачем поставлено товар на загальну суму 498 410, 40 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000015 від 10.07.2015 року, який отримано відповідачем на підставі довіреності № 123 від 10.07.2015 року (арк. 34, 35).

Відповідач частково оплатив базову ціну за поставлений товар за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року, що підтверджується банківськими виписками, а саме:

- 02.09.2015 року у сумі 20 000, 00 грн.;

- 03.09.2015 року у сумі 478 410, 40 грн. (арк. 36-37).

Отже, відповідачем проведено оплату за товар не в повному обсязі (розділ 5.5 Договору) та з порушенням строків оплати, оскільки повна ціна товару складається з: ціни товару, що визначена в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками (тобто базової ціни); і з суми індексації ціни товару, що нараховується в порядку, передбаченому п. 5.5 Договору і його п.п. 5.5.1-5.5.5.

Відповідно до розрахунку позивача індексація ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року становить 15 302, 07 грн. (арк. 65).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що при розрахунку індексації ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року позивачем неправильно застосовано коефіцієнт К2.

Здійснивши перерахунок суми основного боргу за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року (індексації ціни товару) згідно формули передбаченої п. 5.5.1 Договору та враховуючи коефіцієнти, взяті з веб-сторінки http.udinform.com (арк. 40-41), судом встановлено, що індексація ціни товару за вказаним договором становить 13 325, 90 грн.

Відповідно до п. 5.5.1 Договору проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП- проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП - сума платежу за товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на готівковому валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, який визначається з урахуванням пункту 5.5.2 даного договору; К1 - курс гривні до долару США на дату складання додатку, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в додатку). Якщо показник К1 не вказаний у додатку, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання додатку.

Судом встановлено, що розмір заборгованості становить 13 325, 90 грн., а саме:

(23,40/22,80) х 20 000 грн. = 20 526, 32 грн., де:

- 23, 40 - коефіцієнт К2;

- 22, 80 - коефіцієнт К1;

- 20 000 грн. - сума платежу;

- 20 526, 32 грн. - проіндексована сума платежу.

Отже, індексація ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року згідно першого платежу становить 526, 32 грн. (20 526, 32 грн. 20 000, 00 грн. = 526, 32 грн.).

(23,41/22,80)х478 410, 40 грн. = 491 209, 98 грн.

- 23, 41 - коефіцієнт К2;

- 22, 80 - коефіцієнт К1;

- 478 410, 40 грн. - сума платежу;

- 491 209, 98 грн. - проіндексована сума платежу.

Отже, індексація ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року згідно другого платежу становить 12 799, 58 грн. (491 209, 98 грн. 478 410, 40 грн. = 12 799, 58 грн.)

Отже, загальна сума індексації ціни товару за договором № 26/05-2015 від 26.05.2015 року становить 13 325, 90 грн.

Додатком № 1 до договору № 27/05-2015 від 27.05.2015 року сторони погодили найменування, кількість та вартість товару, який підлягає продажу та поставці продавцем покупцю, а саме: Люкфорс 10, 5 % к.е. (5 л.) кількістю 75 л, Санмайт 20 % з.п. (0,5 кг.) кількістю 160 кг та Топаз 10 % к.е. (1 л.) кількістю 10 о на загальну суму 432 366, 90 грн. (п.1) (арк. 45).

За даним додатком сторони погодили наступні умови оплати:

- протягом 30 календарних днів після постачання у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця;

- курс гривні до долару США на момент укладення даного додатку становить 22, 80 грн.

- суми платежів підлягають індексації згідно з договором.

На виконання умов договору № 27/05-2015 від 27.05.2015 року позивачем поставлено товар на загальну суму 432 366, 90 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000016 від 13.07.2015 року, який отримано відповідачем на підставі довіреності № 123 від 10.07.2015 року (арк. 47-48).

Відповідач частково оплатив базову ціну за поставлений товар за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року, що підтверджується банківськими виписками, а саме:

- 03.09.2015 року у сумі 271 731, 04 грн.;

- 15.09.2015 року у сумі 160 635, 86 грн. (арк. 49-50).

Отже, відповідачем проведено оплату за товар не в повному обсязі (розділ 5.5 Договору) та з порушенням строків оплати, оскільки повна ціна товару складається з: ціни товару, що визначена в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками (тобто базової ціни); і з суми індексації ціни товару, що нараховується в порядку, передбаченому п. 5.5 Договору і його п.п. 5.5.1-5.5.5.

Відповідно до розрахунку позивача індексація ціни товару за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року становить 10 738, 07 грн. (арк. 65).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що при розрахунку індексації ціни товару за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року позивачем не правильно застосовано коефіцієнт К2.

Здійснивши перерахунок суми основного боргу за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року (індексації ціни товару) згідно формули передбаченої п. 5.5.1 Договору та враховуючи коефіцієнти, взяті з веб-сторінки http.udinform.com (арк. 53-54), судом встановлено, що індексація ціни товару за вказаним договором становить 9 665, 45 грн.

Відповідно до п. 5.5.1 Договору проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП- проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику; СП - сума платежу за товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на готівковому валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день, який визначається з урахуванням пункту 5.5.2 даного договору; К1 - курс гривні до долару США на дату складання додатку, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в додатку). Якщо показник К1 не вказаний у додатку, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України на дату складання додатку.

Судом встановлено, що розмір заборгованості становить 9 665, 45 грн., а саме:

(23, 41/22, 80)х271 731, 04 грн. = 279 001, 04 грн., де:

- 23, 41 - коефіцієнт К2;

- 22, 80 - коефіцієнт К1;

- 271 731, 04 грн. - сума платежу;

- 279 001, 04 грн. - проіндексована сума платежу.

Отже, індексація ціни товару за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року згідно першого платежу становить 7 270 грн. (279 001, 04 грн. 271 731, 04 грн. = 7 270, 00 грн.)

(23, 14/22, 80)х160 635, 86 грн. = 163 031, 31 грн., де:

- 23, 14 - коефіцієнт К2;

- 22, 80 - коефіцієнт К1;

- 160 635, 86 грн. - сума платежу;

- 163 031, 31 грн. - проіндексована сума платежу.

Отже, індексація ціни товару за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року згідно другого платежу становить 2 395, 45 грн. (163 031, 31 грн. 160 635, 86 грн. = 2 395, 45 грн.)

Отже, загальна сума індексації ціни товару за договором № 27/05-2015 від 27.05.2015 року становить 9 665, 45 грн.

Додатком № 1 до договору № 29/05-2015 від 29.05.2015 року сторони погодили найменування, кількість та вартість товару, який підлягає продажу та поставці продавцем покупцю, а саме: Матч 5 % к.е. (5 л.) кількістю 195 л, Каліпсо 48 % к.с. (1 л.) кількістю 44 л та Стробі 50 % в.г. (0,5 кг) кількістю 15 кг на загальну суму 481 107, 97 грн. (п. 1) (арк. 58).

За даним додатком сторони погодили наступні умови оплати:

- протягом 30 календарних днів після постачання у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця;

- курс гривні до долару США на момент укладення даного додатку становить 22, 80 грн.

- суми платежів підлягають індексації згідно з договором.

На виконання умов договору № 29/05-2015 від 29.05.2015 року позивачем поставлено товар на загальну суму 481 107, 97 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000017 від 14.07.2015 року, який отримано відповідачем на підставі довіреності № 123 від 10.07.2015 року (арк. 60-61).

Відповідач частково оплатив базову ціну за поставлений товар за договором № 29/05-2015 від 29.05.2015 року, що підтверджується банківською випискою, а саме:

- 15.09.2015 року у сумі 481 107, 97 грн. (арк. 62).

Отже, відповідачем проведено оплату за товар не в повному обсязі (розділ 5.5 Договору) та з порушенням строків оплати, оскільки повна ціна товару складається з: ціни товару, що визначена в Додатку № 1 та іншими відповідними додатками (тобто базової ціни); і з суми індексації ціни товару, що нараховується в порядку, передбаченому п. 5.5 Договору і його п.п. 5.5.1-5.5.5.

Відповідно до розрахунку позивача індексація ціни товару за договором № 29/05-2015 від 29.05.2015 року становить 7 174, 42 грн. (арк. 65).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що при розрахунку індексації ціни товару за договором № 29/05-2015 від 29.05.2015 року позивачем правильно здійснено розрахунок суми основного боргу за договором № 29/05-2015 від 29.05.2015 року (індексації ціни товару) згідно формули передбаченої п. 5.5.1 Договору та враховуючи коефіцієнти, взяті з веб-сторінки http.udinform.com (арк. 64), судом встановлено, що індексація ціни товару за вказаним договором становить 7 174, 42 грн.

Таким чином, загальна сума індексації ціни товару за трьома вищевказаними договорами поставки становить 30 165, 77 грн. (13 325, 90 грн. + 9 665, 45 грн. + 7 174, 42 грн.).

Позивач звертався до відповідача з вимогами від 21.10.2015 року, від 05.10.2015 року про сплату заборгованості, однак останні залишились відповідачем без задоволення (арк. 68-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Станом на момент розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості за договорами на загальну суму 30 165, 77 грн. (повної вартості ціни товару), як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості. Отже, позовна вимога в частині стягнення 30 165, 77 грн. - індексації ціни товару є обгрунтованою та підлягає задоволенню. В частині стягнення 3 048, 79 грн. - індексації ціни товару слід відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 61 142, 30 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до 6.4 договорів поставки у випадку прострочення оплати або неповної оплати товару в строки, зазначені у договорі, покупець зобов'язується на вимогу постачальника сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або частково неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати.

Перевіривши розрахунок розміру пені, здійснений позивачем, судом встановлено, що позивачем допущено помилки в періоді нарахування пені та часткової оплати товару (арк. 67). Здійснивши перерахунок розміру пені, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення з урахуванням здійснених відповідачем оплат, судом встановлено, що розмір пені по договорам поставки становить 62 588, 74 грн., а саме:

- по договору поставки № 26/05-2015 від 26.05.2015 року за період прострочення з 11.08.2015 року по 24.11.2015 року пеня становить 19 737, 25 грн.;

- по договору поставки № 27/05-2015 від 27.05.2015 року за період прострочення з 13.08.2015 року по 24.11.2015 року пеня становить 18 333, 74 грн.;

- по договору поставки № 29/05-2015 від 29.05.2015 року за період прострочення з 14.08.2015 року по 24.11.2015 року пеня становить 24 517, 75 грн.

Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (арк. 116-117).

Враховуючи вищевикладене, суд, не виходячи за межі позовних вимог без відповідного клопотання сторони (п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України), дійшов висновку про необхідність стягнення пені в розмірі, заявленій до стягнення позивачем. Отже, нарахування пені в сумі 61 142, 30 грн. є обґрунтованим та підставним. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення штрафу в сумі 423 565, 59 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.5 договорів поставки за прострочення понад 20 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 % від простроченої суми.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 21.10.2015 року у справі 6-2003цс15, яка є обов'язковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ст. 111-28 ГПК України).

В спірному випадку позивачем нараховано як пеню, так і штраф (додатково) за порушення одного й того ж зобов'язання - строків оплати за товар, що є порушенням ст. 61 Конституції України. При цьому, щодо посилань позивача на те, що у межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір штрафних санкцій, то слід зазначити, що одночасне нарахування та стягнення штрафу та пені може бути у випадку, якщо вони застосовані за порушення (невиконання) різних зобов'язань.

Враховуючи вищевикладене, в частині позову про стягнення 423 565, 59 грн. - штрафу судом відмовлено.

При вирішенні спору судом також враховано клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 1 грн. та штрафу до 1 грн. (арк. 90-92).

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені обґрунтовано тим, що:

- строк, на який відповідач прострочив розрахунок за договорами є незначним;

- прострочення розрахунків за договорами сталося внаслідок того, то відповідач вимушений був вживати заходи та нести фінансові витрати по усуненню наслідків від надзвичайної ситуації - загибелі врожаю на виноградниках загальною площею 249,4 гектари, настання якої підтверджується завіреною копією витягу з протоколу № 3 від 28.04.2015 року позачергового засідання комісії техногенної безпеки та надзвичайних ситуацій при Вознесенській районній державній адміністрації (арк. 93-94;

- здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України та пов'язані з нею негативні наслідки для економіки України мають вплив на відносини між позивачем та відповідачем;

- фінансові показники діяльності за 2014 - 2015 рік згідно звіту про фінансовий результат (звіт про сукупний дохід) порівняно із звітом про фінансовий результат (звіт про сукупний дохід) за 2014 рік підтверджують негативні тенденції фінансового становища відповідача (арк. 95-98);

- стягнення пені у розмірі 61 142, 30 грн. та 423 565, 59 грн. штрафу суперечать таким засадам цивільного законодавства України, визначеним ст. 3 ЦК України, як справедливість та розумність;

- неподання позивачем до суду доказів про наявність збитків.

Представник позивача в судовому засіданні 22.01.2016 року проти зменшення розміру пені та штрафу заперечив в повному обсязі та просив суд в задоволенні клопотання відмовити. Позивачем подано суду письмові заперечення на клопотання про зменшення розміру пені (арк. 104-110). В обґрунтування заперечень зазначено, що:

- позивач просив суд врахувати істинно тяжкий майновий стан ТзОВ «МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС», що підтверджується фінансовим звітом суб'єкта (арк. 111);

- станом на 18.01.2015 року позивач у своєму користуванні має обігові кошти лише у розмірі 179,74 грн. (арк. 112-114);

- місцем здійснення господарської діяльності та усі основні виробничі та невиробничі фонди відповідача розміщенні не на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та в районі проведення антитерористичної операції, а на території Миколаївської області. Таким чином, даний довід не може бути прийнятий до уваги;

- вказана відповідачем надзвичайна ситуація мала місце з 31.12.2014 р. по 09.01.2015, тобто значно раніше, ніж укладення договорів між позивачем та відповідачем (26, 27 та 29 травня 2015 року). Таким чином, дана надзвичайна ситуація не має ознак випадку та непереборної сили в розумінні ст. 617 ЦК України та 219 ГК України, а відтак не може слугувати підставою для звільнення відповідача від відповідальності;

- договір відповідає волі сторін, а його умови, у тому числі умови щодо сплати процентів та штрафу, сторони визначили розумними та справедливими;

- при вирішенні спору щодо стягнення суми неустойки наявність чи відсутність збитків не мають значення. Одночасно, якщо відповідач просить суд зменшити суму неустойки з огляду на неспіврозмірність із збитками, саме на нього покладається обов'язок доводити збитки та їх розмір у кредитора.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши та оцінивши подані у справу докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафних санкцій зменшувати їх розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.11 року з останніми змінами вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При вирішенні питання про зменшення розміру неустойки, судом враховано, що у відповідача спостерігається негативна тенденція фінансового становища (прибуток в 2015 році зменшився в порівнянні з 2014 роком), натомість як вбачається з балансу позивача останній є збитковим. Здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України та пов'язані з нею негативні наслідки для економіки України мають вплив на обидві сторони правовідносин. Судом прийнято до уваги заперечення позивача про те, що надзвичайна ситуація у відповідача мала місце до укладення договорів, відтак не може слугувати підставою для зменшення штрафних санкцій. Враховуючи також відмову в позові в частині стягнення штрафу, наявність зі сторони відповідача порушень умов договорів, враховуючи збалансованість інтересів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зменшення розміру неустойки, оскільки наведені відповідачем доводи та докази на їх підтвердження не свідчать про те, що даний випадок є винятковим.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства ЗЕЛЕНИЙ ГАЙ, вул. Зеленогаївська, 12, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область, 56541 () на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЛПРОМСЕРВИС, вул. Морехідна, 1-А, м. Миколаїв, 54010 ():

- 30 165, 77 грн. (тридцять тисяч сто шістдесят п'ять грн. 77 коп.) - індексації ціни товару;

- 61 142, 30 грн. (шістдесят одна тисяча сто сорок дві грн. 30 коп.) - пені;

- 1 369, 62 грн. (одна тисяча триста шістдесят дев'ять грн. 62 коп.) - судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в позові в частині стягнення:

- 3 048, 79 грн. (три тисячі сорок вісім грн. 79 коп.) - індексації ціни товару;

- 423 565, 59 грн. (чотириста двадцять три тисячі п'ятсот шістдесят п'ять грн. 59 коп.) - штрафу.

Судовий збір в розмірі 6 399, 23 грн. (шість тисяч триста дев'яносто дев'ять грн. 23 коп.) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 27.01.2016 року

Суддя Е.М. Олейняш