ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Справа № 916/5264/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКролевець О.А. (доповідач у справі),
суддів:Гольцової Л.А., Попікової О.В.
розглянувши касаційну скаргуВідділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 19.11.2015
за скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів"
на діїВідділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області
у справі№916/5264/14 Господарського суду Одеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів"
доСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"
прозобов'язання вчинити певні дії та стягнення 122668,17 грн.
за участю представників сторін
від позивача:не з'явився
від відповідача:Хлистун Р.В.
від ВДВС:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2015 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чубівський комбінат хлібопродуктів": зобов'язано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" передати на користь позивача товар у вигляді пшениці третього класу - 637,408 т на суму 637408,09 грн.; стягнуто з відповідача на користь позивача 122668,17 грн. заборгованості за затвердженою Господарським судом Одеської області мировою угодою у справі №916/3823/14, та витрати на оплату судового збору в сумі 15201,52 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.09.2015 (суддя Цісельський О.В.) відхилено скаргу ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" на дії Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 (колегія суддів: Лисенко В.А., Гладишева Т.Я., Ліпчанська Н.В.) ухвалу суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким скаргу ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" задоволено, визнано незаконними дії державного виконавця державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, що виразилися у відмові відкрити виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 16.03.2015 №916/5264/14, скасовано постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №48207049 від 21.07.2015, зобов'язано ВДВС Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області прийняти вказаний наказ до виконання.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції, Відділ державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та у задоволенні скарги ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ТОВ "Мрія" надало до Вищого господарського суду України письмові пояснення щодо касаційної скарги ВДВС, в яких зазначило про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач та ВДВС не скористались передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2015 зобов'язано СТОВ "Мрія" передати на користь ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" товар у вигляді пшениці третього класу - 637,408 т на суму 637408,09 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 122668,17 грн. На виконання цього рішення 16.03.2015 видано відповідні накази.

Відділом державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 21.04.2015 відкрито виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 16.03.2015 №916/5264/14.

Однак 06.05.2015 ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" звернувся до ВДВС із заявою про повернення виконавчого документа - наказу без виконання з підстав мирного врегулювання спору, оскільки СТОВ "Мрія" звернулось до позивача з листом щодо зупинення виконавчого провадження до збору врожаю.

Постановою від 14.05.2015 ВДВС повернуло наказ Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 16.03.2015 №916/5264/14 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Проте після початку збору врожаю СТОВ "Мрія" не почало виконувати рішення суду, у зв'язку з чим позивач знову звернувся до ВДВС із заявою про прийняття до виконання наказу Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 16.03.2015 №916/5264/14.

Заступником начальника ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області 21.07.2015 винесено постанову ВП №48207049 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що виконавчий документ було повернуто стягувачу за його заявою.

Звертаючись до господарського суду зі скаргою на дії ВДВС, ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" заявило вимоги про визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС, що виразилися у відмові у відкритті виконавчого провадження, скасування постанови ВП №48207049 та зобов'язання ВДСВ прийняти відповідний наказ до виконання.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Названий Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Втім, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності письмової заяви стягувача виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу. При цьому в силу ч. 5 названої норми повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відмова у відкритті виконавчого провадження врегульована ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів (п. 7). Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом. Оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби також врегульовано ст. 1212 ГПК України.

За результатами розгляду відповідної скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Водночас у розгляді скарг на дії органів Державної виконавчої служби, пов'язаних з відмовою у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", господарському суду слід мати на увазі таке. За змістом п. 1 ч. 1 і ч. 5 ст. 47 та положень ст. 26 в сукупності цих норм повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закриття виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу Державної виконавчої служби за виконанням судового рішення (п. 9.11, 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Зважаючи на викладені норми та встановлені судами обставини, дії ВДВС щодо відмови у відкритті виконавчого провадження через попереднє повернення відповідного виконавчого документу стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" суперечать положенням ч. 5 названої норми, що є спеціальною щодо спірних у справі правовідносин та закріплює право стягувача на повторне пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом встановлених законом строків, якому відповідає встановлений ч. 1 ст. 25 наведеного Закону обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Відтак обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про незаконність вказаних дій ВДВС та наявність правових підстав для задоволення скарги ТОВ "Чубівський комбінат хлібопродуктів" на дії ВДВС. При цьому судом апеляційної інстанції правомірно відхилено посилання ВДВС на положення ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", що передбачає наслідки завершення виконавчого провадження, адже повернення виконавчого документа стягувачу не є закриттям виконавчого провадження з огляду на встановлені ст. 49 зазначеного Закону підстави закінчення виконавчого провадження.

Отже, доводи скаржника про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 у справі №916/5264/14 залишити без змін.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді Л.Гольцова

О.Попікова