ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/6048/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД", м.Харків,
про стягнення 21376,68 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 2570 від 11.12.2015р.);

відповідача - ОСОБА_2, директора;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Вокзал Харків-пасажирський" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД" заборгованості за Договором оренди № 2138-Н від 27.12.2005р. в розмірі 41943,44 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 1218,00 грн. судових витрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.11.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

У письмових поясненнях (вх. № 1220 від 18.01.2016р.) третя особа з приводу заявлених вимог зазначила, що відносини між сторонами є похідними від правових відносин з оренди державного майна і стосуються суто балансоутримувача державного майна та орендаря, а тому рішення не буде зачіпати прав та охоронюваних законом інтересів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області. У зв'язку з цим, третя особа просила винести рішення згідно чинного законодавства та розглянути справу без її участі.

26.01.2016р. позивачем було подано до суду заяву про заміну позивача - Державного підприємства "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Вокзал Харків - пасажирський" на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця". Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що з 01.12.2015р. розпочата господарська діяльність ПАТ "Укрзалізниця", яке відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та Статуту ПАТ "Укрзалізниця" утворено на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Відповідно до Положення про регіональну філію "Південна залізниця" всі права і обов'язки ДП "Південна залізниця" перейшли до ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця".

Враховуючи, що відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, правонаступника відповідної сторони або третьої особи, у тому числі у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), господарський суд може залучити до участі у справі на будь-якій стадії судового процесу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача та визнав за можливе її задовольнити.

Також 26.01.2016р. позивачем було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій, у зв'язку з частковою сплатою заборгованості в сумі 13275,71 грн., позивач просить стягнути з відповідача 28667,73 грн. боргу.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2016р., представник позивача звернулась до суду із заявою про зменшення позовних вимог, та у зв'язку з частковою сплатою боргу в сумі 20566,76 грн., просив стягнути з відповідача залишок заборгованості в розмірі 21376,68 грн.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 22 ГПК України, заяву позивача про зменшення позовних вимог було прийнято судом як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, розгляд справи продовжено з її урахуванням.

Представник відповідача повідомила про наявність у ТОВ "Комерційна фірма "Закор. М ЛТД" наміру погасити існуючу заборгованість, що підтверджується вжитими заходами. Але, враховуючи майновий стан відповідача, зменшення пасажиропотоку, істотне зменшення заборгованості перед позивачем, просила розстрочити помісячно рівними частинами виконання рішення суду у цій справі на шість місяців до 18.07.2016р.

Представник позивача проти розстрочення виконання рішення суду заперечувала повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

27.12.2005р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційною фірмою "Закор М, ЛТД" (орендар) було укладено Договір оренди № 2138-Н, згідно п. 1.1. якого (викладеного з урахуванням укладених в подальшому додаткових угод) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - частину одноповерхової будівлі південного павільйону квиткових кас (колишнє приміщення приміських кас Люботинського напрямку, загальною площею 73,3 кв.м., розміщене за адресою: м.Харків, вул.Червоноармійська, 3б, що знаходиться на балансі вокзалу Харків-Пасажирський Південної залізниці (балансоутримувач).

Відповідно до п. 10.1. Договору, даний Договір було укладено строком на 11 місяців, що діє з 27.12.2005р. до 26.11.2006р., включно.

В подальшому дія Договору оренди подовжувалася сторонами шляхом укладення до нього відповідних Додаткових угод. Зокрема, Додатковою угодою № 9 від 27.06.2014р., Договір було подовжено сторонами до 24.09.2016р.

Згідно п. 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_2 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць перерахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) травень 2014 року - 8476,17 грн. (згідно Додатку № 1 до Додаткової угоди № 8).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди з перерахунком - вересень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць перерахунку на індекс інфляції за червень-вересень 2014 року.

Пунктом 3.3. Договору оренди передбачено перерахування орендної плати орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно 10 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем (орендарем) обов'язок з перерахування орендної плати виконувався несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед балансоутримувачем, розмір якої станом на 31.10.2015р. склав 41943,44 грн.

У зв'язку з порушенням умов Договору орендарем, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 23.09.2015р. № ЛВОК-2-09/1395, а також лист від 02.11.2015р. № ЛВОК-2-01/1626 з вимогою сплатити заборгованість.

У листах-відповідях на вищевказані вимоги позивача (а.с. 50, 51) відповідач наявність у нього заборгованості перед балансоутримувачем визнав та зобов'язався її ліквідувати.

Після порушення провадження у даній справі відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 20566,76 грн., що підтверджується двостороннє підписаним Актом звірки розрахунків станом на 28.01.2016р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі незалежно від наслідків господарської пильності.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що заборгованість визнана відповідачем у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Дослідивши докази та підстави, на які посилається відповідач в обґрунтування свого клопотання про розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та визнав за можливе задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК, та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання , господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, основним напрямком діяльності ТОВ "КФ "Закор. М, ЛТД" є задоволення споживчих потреб пасажирів вокзалу Харків - Пасажирський. Внаслідок істотного погіршення загальної економічної ситуації у державі та зменшення пасажиропотоку фінансові результати роботи відповідача зазнали значного негативного впливу.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що протягом усього часу дії Договору відповідач сумлінно відносився до виконання своїх зобов'язань за Договором оренди та не мав будь-яких нарікань з боку орендодавця та балансоутримувача, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду на шість місяців до 18.07.2016р.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 1, 4, 12, 22, 25, 33, 34, 43, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву позивача про заміну позивача правонастуником.

Замінити позивача - Державне підприємство "Південна залізниця" () в особі відокремленого підрозділу "Вокзал Харків - Пасажирський" () його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" () в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця".

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Задовольнити клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на шість місяців до 18.07.2016р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД" (61052, м.Харків, пл.Привокзальна, 1; ; р/р 1320 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м.Харків, площа Привокзальна, 1; р/р 0950 в АТ "Ощадбанк", МФО 351823) - 21376,68 грн. боргу з орендної плати.

Розстрочити виконання рішення суду на шість місяців до 18.07.2016р., стягуючи заборгованість рівними частками наступним чином:

- до 18.02.2016р. - 3562,78 грн.;

- до 18.03.2016р. - 3562,78 грн.;

- до 18.04.2016р. - 3562,78 грн.;

- до 18.05.2016р. - 3562,78 грн.;

- до 18.06.2016р. - 3562,78 грн.;

- до 18.07.2016р. - 3562,78 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Закор М, ЛТД" (61052, м.Харків, пл.Привокзальна, 1; ; р/р 1320 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () в особі виробничого підрозділу "Вокзал станції Харків - Пасажирський" регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м.Харків, площа Привокзальна, 1; р/р 0950 в АТ "Ощадбанк", МФО 351823) - 1218,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.01.2016 р.

Суддя ОСОБА_3