КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа№ 910/22033/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання - Киниці А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

на рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2015

у справі № 910/22033/15 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення страхового відшкодування 9 433,35 грн.

за участю представників:

від позивача: Жигальська Ю.Ю.,

від відповідача: Мезецький М.С.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі - ПрАТ "УТСК") про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 6 482,26 грн., 2 818,43 грн. інфляційних нарахувань та 132,66 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виплативши відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 15.04.2014 страхувальнику страхове відшкодування в сумі 6 482,26 грн., він набув згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.10.2015 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ПрАТ "УТСК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ПрАТ "СК "ВУСО" відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права. Так, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом в порушення принципів рівності сторін та змагальності, які закріплено ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, не вивчено та не досліджено відзив ПрАТ "УТСК", наведені відповідачем докази проігноровано; за неповно з'ясованих обставин справи суд дійшов висновку, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована ПрАТ "УТСК" за полісом АІ 1050503, хоча відповідно до полісу АІ 1050503 застраховано відповідальність власника автомобіля д.н. НОМЕР_5, а не д.н. НОМЕР_2, водія якого визнано винним у ДТП. Скаржник також вказує на безпідставність нарахування 3% річних та інфляційних витрат, оскільки дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, на його думку, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2015 апеляційну скаргу ПрАТ "УТСК" на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/22033/15 прийнято до провадження у складі колегії: Хрипун О.О. (головуючий), судді - Станік С.Р. та Власов Ю.Л.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді Хрипуна О.О., суддів Власова Ю.Л. та Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 апеляційну скаргу ПрАТ "УТСК" у справі № 910/22033/15 прийнято до провадження новим складом колегії, ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та наполягав на безпідставності позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її необґрунтованість, наполягаючи, що за полісом АІ 1050503 відповідачем застрахована цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія застрахованого транспортного засобу, яким є автомобіль марки MERSEDES-BENZ 230Е, 1987 р.в., VIN НОМЕР_6, що належить ОСОБА_5

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.04.2014 між ПрАТ "СК "ВУСО" та Фізичною особою ОСОБА_6 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 15.04.2014, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "GЕЕlY LС-1", номер кузову (шасі) НОМЕР_7, державний номер НОМЕР_3, 2013 року випуску. Вигодонабувач - Черкаське відділення центральної філії ПАТ "Кредобанк". Договором передбачено строк дії договору: з 30.04.2014 по 29.04.2015.

22.05.2014 у м. Черкаси по вул. Ільїна, 330 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобіля марки MERSEDES-BENZ 230Е, номерний знак НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_8, що належить ОСОБА_5, наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 1050503, терміном дії до 07.05.2015, виданий ПрАТ "УТСК", під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля марки "GЕЕlY LС-1", № кузову НОМЕР_9, номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_6

Зазначена обставина підтверджується довідкою № 9389857 відділу Державтоінспекції від 27.05.2014 про ДТП та постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.2014.

Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.06.2014 судом встановлено вину ОСОБА_7, що керував автомобілем MERSEDES-BENZ 230Е, д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, у скоєнні вищевказаного ДТП та звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

У відповідності до висновку № 74/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.06.2014, складеному експертом ОСОБА_8, розмір заподіяної шкоди застрахованому автомобілю склав 10 379,80 грн. Сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику на підставі страхового акту № 2807-02 від 14.07.2014 склала 6 982,26 грн.

Зазначене страхове відшкодування виплачено позивачем вигодонабувачу на підставі договору страхування № 1-01 від 15.04.2014 за платіжними дорученнями № 7889 від 14.07.2014 в повному розмірі.

Таким чином, позивач, який виплатив страхове відшкодування, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" набув в межах фактичних затрат (6 982,26 грн.) право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

11.09.2014 ПрАТ "СК "ВУСО" звернувся з регресною вимогою № 3883 від 10.09.2014 на суму 6 982,26 грн. до ПрАТ "УТСК" - страховика за полісом АІ 1050503 винної особи ОСОБА_7, водія транспортного засобу MERSEDES-BENZ 230Е, д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 Вимога була отримана відповідачем 15.09.2014, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте претензію позивача відповідач залишив без відповіді, суму страхового відшкодування у визначений вимогою строк - до 10.10.2014 на рахунок ПрАТ "СК "ВУСО" не перерахував.

Колегія суддів звертає увагу, що помилка, допущена позивачем в тексті позовної заяви щодо номеру полісу була виправлена ним до початку слухання справи по суті в суді першої інстанції та залучено виписку з ЄЦБД МТСБУ за полісом АІ 1050503, з якої вбачається що за даним полісом ПрАТ "УТСК" застрахований автомобіль MERSEDES-BENZ 212D, державний номерний знак НОМЕР_5, VIN-код НОМЕР_6, страхувальник - ОСОБА_5.

За даними МТСБУ автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_2 зазначений у полісі АС 6993735 є автомобілем типу С2, Renault Magnum 440 з VIN-кодом VF617JSA000000243, страхувальник - ОСОБА_9, страховик - ПрАТ "Київський страховий дім", поліс діє з 12.02.2014 по 11.02.2015. Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що за цим полісом іншими страхувальником та страховиком застрахована цивільно-правова відповідальність зовсім іншого транспортного засобу з відмінним державним номером. Проте, звертаючись з листом-вимогою до ПрАТ "УТСК", ПрАТ "СК "ВУСО" вказував на страхове відшкодування саме за полісом АІ 1050503.

Колегія суддів враховує, що хоч ст. 11 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика і покладений обов'язок подати інформацію про укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, проте дані Моторно (транспортного) страхового бюро України не носять преюдиціального значення при визначенні застрахованого транспортного засобу. Відповідач, який не був присутнім в судовому засіданні 21.10.2015 додав до апеляційної скарги другий аркуш (копію) полісу страхування АІ 1050503, з якого вбачається, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1050503 ПрАТ "УТСК" страхувальником ОСОБА_5 у ПрАТ "УТСК" застрахована цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу MERSEDES-BENZ 230Е, 1987 р.в., VIN НОМЕР_6, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до Положення про особливості укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27.10.2011 № 673 при укладанні внутрішнього договору страхування страховик зобов'язаний посвідчувати факт укладання внутрішнього договору страхування полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зразок якого затверджено Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (п. 2.1.3); заповнювати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до порядку заповнення бланка поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ(п. 2.1.4).

Дослідивши розбіжності та співпадіння в даних страхового полісу АІ 1050503 за довідкою відділу Державтоінспекції від 27.05.2014 про ДТП, інформацією МТСБУ та копією полісу, суд дійшов висновку про те, що за цим полісом застрахована у ПрАТ "УТСК" цивільна-правова відповідальність ОСОБА_7 як водія транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ 230Е, 1987 року випуску, VIN НОМЕР_6, що належить ОСОБА_5, за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації вказаного транспортного засобу: страхувальник - ОСОБА_5, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить 100 000,00 грн.; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн.; франшиза - 00,00 грн. Вказаний поліс був чинним на момент скоєння ДТП.

Розбіжності у державному реєстраційному номері, як з'ясовано колегією суддів, пояснюються вчинення ОСОБА_5 дій щодо перереєстрації вказаного транспортного засобу 08.05.2014 на тимчасовий реєстраційний талон.

Судом береться також до уваги, що перебування автомобіля MERSEDES-BENZ 230Е, з кузовом НОМЕР_8, під державним реєстраційним номером НОМЕР_2, та страхового полісу АІ 1050503 у винуватця ДТП за участю застрахованого позивачем транспортного засобу була встановлена відділом Державтоінспекції при оформленні ДТП.

Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що в момент укладення договору обов'язкового страхування страховик бере на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і відповідальна за нього страхова компанія.

Згідно із п. 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Норма підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону не містить підстав для відмови у задоволенні вимог страховика, який виплатив страхове відшкодування, згідно договору майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, проценти та інфляційні нарахування виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного грошового зобов'язання перед позивачем. З необхідністю стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань погодився і Вищий господарський суд України у постанові від 23.06.2015, залишивши без змін у справі № 910/19332/14 рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014.

Враховуючи, що ПрАТ "УТСК" не виконала свого зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування на вимогу ПрАТ "СК "ВУСО" в сумі 6 482,26 грн., позовні вимоги про стягнення цих коштів, а також 2 818,43 грн. інфляційних нарахувань та 132,66 грн. 3% річних за період прострочення з 15.12.2014 по 20.08.2015 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/22033/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2015 у справі № 910/22033/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

Г.В. Корсакова