УХВАЛА

20.01.2016Справа № 910/363/14

за скаргою Приватного підприємства «Укртехсервіс»
на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві
за позовом Приватного підприємства «Укртехсервіс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМББ «Юнігран»
простягнення 53 602 грн. 21 коп.

Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Скаржника (Позивача): Ковальчук О.А. (представник за довіреністю);

від Позивача: не з'явились;

від ВДВС: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне підприємство "Укртехсервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" про стягнення 53602,21 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року (суддя Ковтун С.А.) по справі №910/363/14 позов Приватного підприємства «Укртехсервіс» задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" на користь приватного підприємства "Укртехсервіс" 53602,21 грн. боргу, 1827,00 грн. судового збору.

04.03.2014 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року по справі № 910/363/14 видано Наказ.

09.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Приватного підприємства «Укртехсервіс» скаргу на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по справі №910/363/14, яку вмотивовано тим, що 25.04.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року по справі № 910/363/14, проте боржником до теперішнього часу рішення суду не виконано. Заявник неодноразово звертався до державного виконавця щодо виконання рішення суду, листом від 27.11.2015 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві повідомив про відсутність у матеріалах виконавчого провадження оригіналу виконавчого документа. За таких підстав, просить суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві з розгляду заяви Приватного підприємства «Укртехсервіс» від 28.08.2015 року, визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по виконанню рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року по справі № 910/363/14; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року по справі № 910/363/14.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 09.12.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/363/14, у зв'язку з направленням судді Ковтуна С.А. на навчання до Національної школи суддів України.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/363/14 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2015 року скаргу Приватного підприємства "Укртехсервіс" прийнято до розгляду суддею Чинчин О.В., судове засідання призначено на 24.12.2015 року.

24.12.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача (заявника) надійшли письмові пояснення по справі на виконання вимог ухвали суду від 11.12.2015 року.

24.12.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача (заявник). Представники відповідача та ВДВС в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 11.12.2015 року не виконали.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 року відкладено розгляд справи на 20.01.2016 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та ВДВС в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

20.01.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві надійшла копія матеріалів виконавчого провадження №43115055.

20.01.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

В судовому засіданні 20.01.2016 року представник Скаржника підтримав скаргу на дії органів державної виконавчої служби та просив її задовольнити. В судове засідання представники Відповідача та Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві не з»явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 04.01.2016 року уповноваженій особі Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ухвали суду від 24.12.2015 р. та поверненням поштового конверту у зв'язку з вибуттям Відповідача.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що неявка в судове засідання представників Відповідача та Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві не перешкоджає розгляду скарги Приватного підприємства «Укртехсервіс» на дії органів державної виконавчої служби.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що Скарга Приватного підприємства «Укртехсервіс» на дії органів державної виконавчої служби не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. (абзац 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. (ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»)

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №43115055, 25.04.2014 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Проц В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу №910/363/14 виданого Господарським судом м. Києва від 04.03.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" на користь Приватного підприємства "Укртехсервіс" боргу в розмірі 55 429 грн. 21 коп. Боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Вказана постанова була надіслана на адресу боржника і стягувача за вих. № 1288/3 від 25.04.2014 р.

25.04.2014 року державним виконавцем був направлений запит №1288/3 на адресу Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства про наявність майна, місця реєстрації та інші відомості Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН".

05.05.2014 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Проц В.С. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 5542 грн. 92 коп.

21.05.2014 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Проц В.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ «КБ «Приватбанк».

Листом №01-11/1507 від 02.07.2014 року Державна інспекція сільського господарства в м. Києві повідомила державного виконавця про відсутність зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоральних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Листом №09/04-13536/нк від 18.07.2014 року Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що боржник не є власником, який володіє значними пакетами акцій емітентів.

Публічне акціонерне товариство «КБ «Приватбанк» листом від 17.06.2014 року повідомило Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про неможливість виконання постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ «КБ «Приватбанк» у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках.

22.09.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві складено Акт державного виконавця, за яким виходом за адресою пр. Науки, 11-А боржника не розшукано.

Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві пред'являлись до виконання до ПАТ «КБ «Приватбанк» платіжні вимоги №1288/3 від 26.09.2014 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" 61 047 грн. 13 коп., які були повернуті банком без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку.

30.10.2014 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Проц В.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по примусовому виконанню наказу №910/363/14 виданого Господарським судом м. Києва від 04.03.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" на користь Приватного підприємства "Укртехсервіс" боргу в розмірі 55 429 грн. 21 коп. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майно, на яке можливо звернути стягнення, не розшукано, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна, виявились безрезультатними. Наказ №910/363/14 виданий 04.03.2014 року повернуто стягувачу Приватному підприємству "Укртехсервіс".

Вказана постанова направлена на адресу Стягувача листом №1298/3 від 30.10.2014 року державного виконавця.

18.08.2015 року Приватне підприємство "Укртехсервіс" звернулось до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження.

09.10.2015 року Стягувач звернувся з заявою до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про вжиття заходів щодо ігнорування розгляду заяви від 18.08.2015 року Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Листом за вих. 50864 Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві повідомив Позивача про хід виконання виконавчого провадження, а також про відсутність оригіналу виконавчого документа в матеріалах виконавчого провадження, внаслідок чого відділом 18.11.2015 року відділом направлено подання про видачу дублікату виконавчого документу. Крім того, Суд звертає увагу, що Стягувач має право на звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку на його пред'явлення до виконання.

Відповідно до п.п. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 названого Закону, а саме: і) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника," 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону.

Частиною 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно з п. 5.1.1 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 66 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Пунктом 2 ч.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9, повернення виконавчого документа стягувачеві по п. 1 ч.ч. 1, 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не означає закриття виконавчого провадження та не тягне наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу ДВС за виконанням судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, враховуючи положення чинного законодавства України, приходить до висновку, що державним виконавцем при примусовому виконанню наказу №910/363/14 виданого Господарським судом м. Києва від 04.03.2014 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМББ "ЮНІГРАН" на користь Приватного підприємства "Укртехсервіс" боргу в розмірі 55 429 грн. 21 коп. вчинялись заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Проте, враховуючи встановлення в оскаржуваній постанові державного виконавця відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, застосування державним виконавцем п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" є дією, вчиненою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, Суд зазначає, що несвоєчасний розгляд начальником Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві заяви Приватного підприємства "Укртехсервіс" від 18.08.2015 року є порушенням норм Закону України «Про звернення громадян» і не є підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 року №9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 року визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Приватного підприємства «Укртехсервіс» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по справі №910/363/14.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

Скаргу Приватного підприємства «Укртехсервіс» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по справі №910/363/14 - відхилити.

Суддя О.В. Чинчин