номер провадження справи 6/196/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 Справа № 908/6185/15

Суддя Місюра Людмила Сергіївна , розглянувши справу

За позовом Приватного науково виробничого підприємства «АГІС» (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 17 Б)

До Міського комунального підприємства «Основаніє» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а)

Про стягнення 201 437 грн. 52 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: ОСОБА_1 директор, наказ № 01-к від 05.01.2009р; ОСОБА_2 дов. б/н від 21.12.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_3 дов. № 377 від 04.01.2016р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 259 969 грн. 21 коп. гривень, з яких 165 587 грн. 64 коп. - інфляційні втрати, 24 246 грн. 93 коп. - 3% річних за користування чужими коштами, 69 960 грн. 90 коп. пені та суму сплаченого судового збору в розмірі 3 899 грн. 54 коп.

11.01.2016р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, остаточно позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних за період з 21.12.2012р. по 04.10.2015р. у розмірі 19 651 грн. 79 коп. та інфляційні втрати за період з січня 2013р. по вересень 2015р. у розмірі 181 785 грн. 73 коп.

Заява позивача приймається судом, оскільки заявлена відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву вих. № б/н від 22.01.2016 р. в якому заперечує проти задоволення позовних вимог з наступного: відносини між МКП «Основаніє» та позивачем були розпочаті із отримання повідомлення позивача щодо укладення договору про відступлення права вимоги від 05.11.2013 року. 16.10.2014 року МКП «Основаніє» отримало від позивача вимогу про сплату боргу, в якій встановлено, термін оплати заборгованості, яка була передана новому кредиторові, - 23.10.2014 року. Відповідно до норм ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата заборгованості МКП «Основаніє» була здійснена одним платежем 05.10.2015 року (копія платіжного доручення № 12165 від 02.10.2015 року надається). Таким чином відповідач вважає, що позивачем не вірно зазначений період нарахування штрафних санкцій. Відповідачем надається контррозрахунок штрафних санкцій.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, що заява про зменшення позовних вимог підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

17.03.2015 господарським судом Запорізької області було прийнято рішення у справі № 908/5666/14 за позовом Приватного науково виробничого підприємства «АГІС» до Міського комунального підприємства «Основаніє» про стягнення 234 876 грн. 08 коп., яким позов задоволено, стягнуто з міського комунального підприємства «Основаніє» на Приватного науково виробничого підприємства «АГІС» суму боргу в розмірі 234 876 грн. 08 коп. Рішення господарського суду З запорізької області від 17.03.2015р. було залишено без змін постановою Харьківського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. та постановою ВГСУ від 01.10.2015р.

На виконання вказаного рішення 30.06.2015 року господарським судом Запорізької області виданий наказ.

Рішенням господарського суду від 17.03.2015 № 908/5666/14, яке набрало законної сили, встановлено наступне:

« 09.10.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю Евріка (Первісний кредитор) та Приватним науково-виробничим підприємством АГІС (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №45 від 09.10.2014 р.

Відповідно до п. 1 Договору №45 від 09.10.2014 р. про відступлення права вимоги Первісний кредитор передає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору, і стає Кредитором за Договором на реконструкцію переобладнання гуртожитку по вул. Північнокільцевій, 22-А під житловий будинок у м. Запоріжжі №24/05-1 від 24.05.2006р. (Основний договір), укладеними між Первісним кредитором і КП РЕПОГ (Боржник). Право вимоги підтверджується наступними документами:- договором №24/05-1 від 24.05.2006р.; - актом виконаних робіт від 16.12.2011 р. на суму 234876, 08 грн.

За умовами пункту 1.2 Договору №45 від 09.10.2014 р. Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання грошових зобов'язань за Основним договором.

Згідно з п. 2.1 Договору №45 від 09.10.2014 р. право вимоги, що відступається за договором, оцінене сторонами в сумі 234876, 08 грн.

Відповідно о п. 4.3 договору №45 від 09.10.2014 р. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На підтвердження переданих прав сторонами було укладено ОСОБА_1 приймання-передання від 15.10.2014 р. за Договором №45 від 09.10.2014 р..

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконанням обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладення між ними відповідного договору.

Згідно зі статтею 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які, відповідно до статті 599 ЦК України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Листом № 21/1 від 15.10.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю Евріка повідомило Міське комунальне підприємство Основаніє про відступлення права вимоги за договором №24/05-1 від 24.05.2006р.

Таким чином, мала місце поступка права вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю Евріка до Приватного науково-виробничого підприємства АГІС за договором №24/05-1 від 24.05.2006р.

24.05.2006р. між Комунальним підприємством Ремонтно експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Евріка (третя особа у справі, генеральний підрядник) був укладений Договір №24/05-1 з відповідними додатками до нього (далі за текстом Договір).

Змінами та доповненнями до нової редакції Статуту МКП Основаніє, затвердженими розпорядженням міського голови № 246р від 20.08.2013 року, внесено зміни до Статуту пунктом 1.7., а саме: Підприємство є повним правонаступником стосовно всіх прав та обовязків, КП ВРЕЖО № 1, КП ВРЕЖО № 2, КП ВРЕЖО № 3, КП ВРЕЖО № 4 КП ВРЕЖО № 6, КП ВРЕЖО № 9, КП ВРЕЖО № 10 КП ВРЕЖО № 11, КП ВРЕЖО № 13, КП Ремонтно-експлуатаційне підприємство з обслуговування гуртожитків, КП Сприяння, які припинені шляхом приєднання до МКП Основаніє згідно з рішеннями Запорізької міської ради Про припинення підприємств шляхом приєднання від 27.04.2012 р. № 5 та Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу МКП Основаніє від 25.07.2012 р. № 6.

За умовами Договору №24/05-1 від24.05.2006р. КП "РЕПОГ" (замовник) доручив, а ТОВ Евріка (третя особа, генпідрядник) зобовязався виконати відповідно до умов Договору, власними силами реконструкцію, переобладнання та перепланування гуртожитку по вул. Північнокільцевій, 22-А під житловий будинок у м.Запоріжжі в обумовлений договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації та узгодженої договірної ціни робіт з дотриманням вимог охорони праці і техніки безпеки при проведенні будівельно-монтажних робіт в експлуатує мій будівлі.

Згідно до розділу 3 Договору №24/05-1 від24.05.2006р. вартість робіт встановлюється з договірною ціною і складає 2 187, 224 тис. грн. в тому числі ПДВ 364 53733 тис. грн. Фінансування робіт по договору здійснюється з коштів місцевого бюджету розвитку.

Відповідно до п. 4 Договору №24/05-1 від24.05.2006р. в редакції додаткової угоди №8В від 28.02.2011р. генпідрядник зобов'язується виконати роботи з 01.06.2006р. по 01.03.2014р.

Здача-приймання закінченого реконструкцією обєкту здійснюється приймальною комісією на що оформлюється відповідний акт. (п. 6.1 Договору).

Відповідно до розділу 7 договору №24/05-1 від24.05.2006р. фінансування робіт здійснюється поетапно за виконанні роботи на підставі оформленого акта за формою КБ-2 і довідки формою КБ-3. При виконанні Генпідрядником умов договору замовник передбачає можливість виплати авансу на придбання необхідних для виконання робіт матеріалів конструкцій, виробів та устаткування. Розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт і складає 29, 000 тис. грн. на 2006 рік. Генпідрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом 3-х місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористанні суми авансу повертаються Замовнику. Остаточні розрахунки з Генпідрядником за виконані роботи здійснюються замовником після підписання акта приймальної комісії і акта за формою КБ-2в з урахуванням оплачених робіт, авансу і вартості переданих Замовником матеріалів. Розрахунки за виконані роботи проводяться Замовником у безготівковому вигляді за формою платіжного доручення, у термін 3-х банківських днів після надходження коштів з місцевого бюджету на рахунок Замовника для цілеспрямованої оплати виконаних робіт Генпідрядником.

Додатковими угодами до договору сторонами змінювалося бюджетне фінансування за предметом договору.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ТОВ Евріка виконало свої зобовязання за Договором №24/05-1 від24.05.2006р., а саме виконало роботи по реконструкції, переобладнанню та переплануванню гуртожитку по вул. Північнокільцевій, 22-А під житловий будинок у м. Запоріжжі, що підтверджується актом прийому виконаних будівельних робіт № 4 від 16.12.2011р. на суму 234876, 08грн., (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3).

Всі зазначені документи скріплені підписами представника ТОВ Евріка, в особі ОСОБА_4 та представника КП "РЕПОГ", в особі ОСОБА_5 та печатками підприємств, та згідно яких виконані обумовлені договором роботи задовольняють умовам договору і оформлені в належному порядку. (Оригінали зазначених документів, були оглянуті та досліджені в судовому засіданні, належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи).

Отже, факт виконання робіт по основному Договору, за яким відбулось відступлення права вимоги, визнаний сторонами в судовому засіданні та підтверджується документально .

В порушення умов договору, КП "РЕПОГ", взяті на себе зобов'язання по договору підряду належним чином не виконало, оплату за виконані роботи не здійснило.

Відповідач у справі, як правонаступник КП РЕПОГ, в судових засіданнях підтвердив факт наявності заборгованості у заявленій сумі за виконані роботи перед ТОВ Еврика.

Отже, суд вважає, що ТОВ Еврика правомірно відступило своє право вимоги новому кредитору (ПНВП АГІС) на підставі існуючого зобовязання. Договір підряду укладений між відповідачем та третьою особою не містив обмежень щодо здійснення заміни кредитора у зобовязанні.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

16.10.2014 р. листом за № 72 позивач повідомив про перехід від ТОВ Евріка до ПНВП АГІС прав у зобов'язанні за договором №24/05-1 від 24.05.2006р. та звернувся до відповідача з вимогою в строк 23.10.2014р. щодо повного виконання грошового зобов'язання за договором №24/05-1 від 24.05.2006р. в сумі 234876, 08 грн. з вказівкою про нового кредитора та його адрес і банківських реквізитів. Проте, заборгованість в сумі 234876, 08 грн. відповідачем сплачена не була.

Таким чином, враховуючи, що МКП Основаніє не виконало свій обовязок по сплаті заборгованості в сумі 234876,08 грн. перед ТОВ Еврика, враховуючи наявні правові підстави по заміні кредитора у зобовязанні, суд вважає позовні вимоги ПНВП АГІС по стягненню наявної заборгованості правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі».

За таких підстав, факти встановлені рішенням господарським судом Запорізької області від 17.03.2015р. у справі № 908/5666/14 не доказуються при розгляді даної справи, оскільки в ньому беруть участь ті самі особи та особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 7.4 договору №24/05-1 від 24.05.2006р. остаточні розрахунки з генпідрядником за виконані роботи здійснюються замовником після підписання акта за формою КБ 2в з урахуванням оплачених робіт, авансу і вартості переданих матеріалів.

Акт прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2011р. №4 підписаний замовником та генпідрядником 16.12.2011р.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого господарського суду України № 01-08/685 від 20.11.2008.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 19 651 грн. 79 за період з 21.12.2012р. по 04.10.2015р. та інфляційні втрати у розмірі 181 785 грн. 73 коп. за період з січня 2013р. по вересень 2015р.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у встановлений термін заборгованість не оплатив, то весь цей час він користувався грошовими коштами позивача, та ці грошові кошти знецінилися за цей час, в звязку з інфляційними процесами в державі.

За таких підстав, нарахування 3% річних та інфляційних витрат здійснюється з моменту порушення зобовязань, тобто з 17.12.2011р. по день фактичної оплати заборгованості. Заборгованість в сумі 234 876 грн. 08 коп. оплачена відповідачем 05.10.2015р., що підтверджується платіжним дорученням № 12165 від 02.10.2015р.

Відповідач безпідставно вважає, що датою виникнення боргу слід вважати 24.10.2014р.

Відповідач не надав суду доказів оплати 3 % річних у розмірі 19 651 грн. 79 коп. та інфляційних витрат у розмірі 181 785 грн. 73 коп.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 21.12.2012р. по 04.10.2015р. у розмірі 19 651 грн. 79 коп. та інфляційні втрати за період з січня 2013р. по вересень 2015р. у розмірі 181 785 грн. 73 коп.

Заперечення відповідача до уваги суду не приймаються на підставі вищевикладеного.

Судові витрати відносяться на відповідача, пропорційно сумі задоволених позовних вимог в розмірі 3 021 грн. 28 коп., відповідно до ст.. 49 ГПК України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем було переплачено судовий збір в сумі 2 грн. 61 коп. Крім цього, у разі зменшення позовних вимог, судовий збір в сумі 875 грн. 65 коп. повертається позивачу.

Але, відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки, позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення судового збору, а тому судовий збір в сумі 878 грн. 26 коп. позивачу не повертається.

Але, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним клопотанням про повернення вказаної вище суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 44 49, 82 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а; ) на користь Приватного науково виробничого підприємства «АГІС» (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 17 Б) 181 785 (сто вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят пять) грн. 73 коп. інфляційних втрат, 19 651 (девятнадцять тисяч шістсот пятдесят один) грн. 79 коп. 3% річних за користування чужими коштами, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 021 (три тисячі двадцять один) грн. 28 коп. Видати наказ.

Повне рішення складено: 25.01.2016р.

Суддя Л.С. Місюра