КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа№ 910/17982/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю:

представників від позивача: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

представників від відповідача: ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

від третьої особи на стороні позивача: не з'явився

від третьої особи-1 на стороні відповідача: ОСОБА_4 (представник за довіреністю)

від третьої особи-2 на стороні відповідача: ОСОБА_5 (особисто)

від третьої особи-3 на стороні відповідача: ОСОБА_6 (представник за довіреністю)

від третьої особи-4 на стороні відповідача: ОСОБА_7 (представник за довіреністю)

від третьої особи-5 на стороні відповідача: ОСОБА_8 (особисто)

від третьої особи-6 на стороні відповідача: не з'явився

від третьої особи-7 на стороні відповідача: ОСОБА_9 (особисто)

від третьої особи-8 на стороні відповідача: ОСОБА_10 (особисто)

від третьої особи-9 на стороні відповідача: не з'явився

від третьої особи-10 на стороні відповідача: ОСОБА_11 (особисто)

від третьої особи-11 на стороні відповідача: ОСОБА_12 (особисто)

від третьої особи-12 на стороні відповідача: ОСОБА_13 (особисто)

від третьої особи-13 на стороні відповідача: ОСОБА_14 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд"

на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року

у справі №910/17982/15 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд"

до Київської міської ради

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Гаражно-будівельного кооперативу "Голос"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1-ОСОБА_15,

2-ОСОБА_16,

3-ОСОБА_17,

4-ОСОБА_18,

5-ОСОБА_10,

6-ОСОБА_20,

7-ОСОБА_21,

8-ОСОБА_22,

9-ОСОБА_23,

10-ОСОБА_24,

11-ОСОБА_25,

12-ОСОБА_26

13-ОСОБА_27

про визнання недійсним рішення ради, визнання договору поновленим та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423, визнання договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р. поновленим та зобов'язання вчинити певні дії, а саме: зобов'язати Київську міську раду, в особі Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради вчинити дії щодо укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки (місце розташування - АДРЕСА_1, площею 1,5267 кадастровий номер НОМЕР_1) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору позивач не отримав, а тому відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", договір оренди земельної ділянки є продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_28, ОСОБА_5, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_8, ОСОБА_31, ОСОБА_9.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Гаражно-будівельний кооператив "Голос", залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_10, ОСОБА_32, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року в позові відмовлено повністю.

Суд виходив з того, що рішення ради було прийняте компетентним органом з достатнім обсягом повноважень і в межах та у спосіб, визначений законодавством; також дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки позивачем не було дотримано процедуру звернення з клопотанням про поновлення договору оренди.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилався на те, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір оренди земельної ділянки є продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди, оскільки заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору позивач не отримав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Гончарова С.А.) від 30.10.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.11.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 24.11.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.11.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 24.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 09.12.2015 р. Зобов'язано відповідача надати суду відзив на апеляційну скаргу з урахуванням пояснень представника позивача, висловлених в суді апеляційної інстанції. Зобов'язано третю особу-12 надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 09.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 16.12.2015 р. Зобов'язано позивача надати в судове засідання апеляційної інстанції для огляду оригінал договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2015 р. змінено склад судової колегії, у зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Ільєнок Т.В., Тищенко О.В.) від 16.12.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 прийнято до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 16.12.2015 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 16.12.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 22.12.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 р. змінено склад судової колегії, у зв'язку з виходом з відпустки судді Тарасенко К.В., яка входить до постійного складу судової колегії, враховуючи формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду та з урахуванням того, що автоматизованою системою документообігу сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/17982/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., суддя: Тищенко О.В., суддя: Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 22.12.2015 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 прийнято до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.12.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 22.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 20.01.2016 р. Зобов'язано ОСОБА_33 надати суду письмові пояснення, в яких викласти правове обґрунтування, з посиланням та наданням відповідних доказів, яким чином рішення з даного спору може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_33. Зобов'язано позивача направити на адресу ОСОБА_33 копію позовної заяви з додатками, рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15, апеляційну скаргу з додатками; докази на виконання вказаних вимог надати суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 20.01.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_33.

В судове засідання апеляційної інстанції 20.01.2016 р. представник третьої особи на стороні позивача ГБК "Голос", третя особа-6 на стороні відповідача, третя особа-9 на стороні відповідача не з'явились. При цьому колегія суддів зазначає, що 09.12.2015 р. від третьої особи на стороні позивача ГБК "Голос" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ГБК "Голос" підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи на стороні позивача ГБК "Голос".

Оскільки явка представників сторін, третіх осіб у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третіх осіб про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи на стороні позивача ГБК "Голос", третьої особи-6 на стороні відповідача, третьої особи-9 на стороні відповідача.

Представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники третіх осіб та треті особи, які приймали участь у судових засіданнях особисто, заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15, а апеляційну скаргу - без задоволення. У відзивах на апеляційну скаргу та в письмових поясненнях треті особи зазначали, зокрема про те, що позивач не є орендарем, який належним чином виконує свої обов'язки за договором, посилаючись на те, що товариство протягом 3-х років використовувало земельну ділянку площею 1,53 га на АДРЕСА_1, на якій розміщено об'єкти нерухомого майна - гаражні бокси, які належать третім особам, при цьому законні інтереси третіх осіб не враховувались. Факт порушення інтересів третіх осіб, на їх думку, підтверджується актом Державної сільськогосподарської інспекції міста Києва, складеної 03.07.2014 р. за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено, що рішення Київської міської ради від 09.07.2009 р. №957/2013 "Про передачу ТОВ "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1" прийнято з порушенням вимог ст. 120, 134, 193, 194 Земельного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа на стороні позивача ГБК "Голос" зазначила про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню. Представник вказував на те, що рішенням Київською міською радою від 09.07.2009 р. №957/2013 «Про передачу ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1» було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1. Пунктом 4 вказаного рішення було вирішено вважати таким, що втратило чинність розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.10.1996 р. «Про погодження гаражно-будівельному кооперативу «Голос» місця розташування одно- та двоповерхових гаражів на АДРЕСА_2» у зв'язку із листом-згодою ГБК «Голос» від 25.06.2009 р. №25-06-09-1. Також, як зазначено у відзиві, у ГБК «Голос» відсутні будь-які права на дану земельну ділянку та наміри щодо її використання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

09.07.2009 р. Київською міською радою прийнято рішення №957/2013 «Про передачу ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1».

Пунктом 1 рішення № 957/2013 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд»для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1.

Згідно пункту 2 вказаного вище рішення, передано товариству «Будівельна компанія «Міськжитлобуд», за умови виконання п. 3 цього рішення, у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 1, 53 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури та паркінгом на АДРЕСА_1, у зв'язку з переходом права власності на гаражні бокси, у тому числі: площею 1,52 га -за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішень виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 11.09.47 №2355 «Про відвід зем. ділянки під розробку кар'єру»Київському цегельному заводові № 5», від 05.10.50 № 2256 «Про поновлення земельної ділянки заводоуправлінню Сталінських цегельних заводів «5-6 Київського обласного Управління Промбудматеріалів», від 07.10.52 №2053 «О дополнительном отводе земельной территории Завододоуправлению Сталинских кирпичных заводов»; площею 0,01 га - за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

У листопаді 2011 року заступник прокурора м. Києва пред'явив позов до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради №957/2013 від 09 липня 2009 року «Про передачу ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1». В обґрунтування своїх вимог заступник прокурора м. Києва посилався на те, що оскаржуване рішення порушує право власників гаражних боксів - членів ГБК «Голос», розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_1, з якими забудовником не вирішено майново-правові питання та не отримано згоду на вилучення земельних ділянок у землекористувача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

Дані судові акти були оскаржені у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

20 листопада 2012 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційні скарги заступника прокурора м. Києва та ОСОБА_32 були залишені без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 жовтня 2011 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2012 року - були залишені без змін.

У своїй ухвалі від 20 листопада 2012 року Вищий адміністративний суд України зазначив, що на момент прийняття Київською міською радою оскаржуваного рішення №957/2013 від 9 липня 2009 року порядок надання земельних ділянок, зокрема, в місті Києві, був врегульований нормами Земельного кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року N677, якою затверджений Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 №457/1867 «Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві» та іншими нормативними актами.

Відповідно ч.ч. 6, 7 ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) розроблений проект відведення земельної ділянки мав погоджуватися з територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, а також з відповідним територіальним органом виконавчої влади з питань лісового або водного господарства (у разі вилучення (викупу), надання, зміни цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення чи водного фонду).

Рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 №457/1867 «Про порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві» (в редакції, яка була чинна на момент прийняття спірного рішення Київради) було передбачено обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Погодження проекту з вказаним органом є обов'язковою умовою затвердження проекту відведення земельної ділянки.

Листом №19-14091 від 14.11.2008 Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища надало позитивний висновок №08-1072 щодо можливості використання земельної ділянки.

Касаційна інстанція встановила, що ТОВ «БК «Міськжитлобуд» виконало визначені законом умови та погодило проект відведення земельної ділянки з відповідними органами.

У вищевказаній постанові Вищий адміністративний суд України про порушення спірним рішенням прав та законних інтересів членів гаражно-будівельного кооперативу «Голос»- власників 25 гаражних боксів, розташованих на земельній ділянці, зазначив , що будівництву гаражів ГБК «Голос» мало передувати вирішення питання надання земельної ділянки в установленому законом порядку, отримання ордеру на будівництво, погодження в установленому порядку проектно-кошторисної документації тощо.

В матеріалах відсутній документ (договір, акт), який відповідно до норм земельного законодавства може підтверджувати набуття ГБК «Голос» права оренди, постійного користування або власності на спірну земельну ділянку. З витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 23.07.2009 вбачається, що в реєстрі земельних ділянок не зазначено виду речового права ГБК «Голос»на вказану земельну ділянку та підстав виникнення такого права.

Таким чином, суди усіх трьох інстанцій дійшли висновку про те, що спірним рішенням Київської міської ради №957/2013 від 9 липня 2009 року не порушуються права власників гаражних боксів, рішення є законними та обґрунтованими.

На підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 р. №957/2013 «Про передачу ТОВ «Будівельна компанія «Міськжитлобуд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1», 24.03.2010 року між Київською міською радою (далі - відповідач, орендодавець) та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №230 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, по тексту - Договір, договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого, орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року за № 957/2013, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Строк дії вказаного договору закінчився 24.03.2015 року.

Позивачем зазначено, що протягом строку дії Договору оренди земельної ділянки, орендар використовував земельну ділянку за призначенням, вчасно сплачував орендну плату, не допускав неналежного виконання своїх зобов'язань або ж порушення умов договору. Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник відповідача не надавав жодних доказів, що позивач неналежно виконував свої обов'язки чи порушував умови щодо сплати орендних платежів. Крім того, під час апеляційного перегляду справи позивачем були надані суду для огляду оригінали платіжних документів про своєчасну сплату орендної плати відповідно до умов договору.

Лише 22 грудня 2015 року у додаткових поясненнях представник відповідача зауважив, що на його думку у позивача є заборгованість, проте такі пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки документально не підтверджені, не були предметом розгляду у суді першої інстанції і суперечать нормам статті 101 ГПК України. Під час апеляційного розгляду скарги у судовому засіданні відповідач підтвердив, що про такі докази в суді першої інстанції він не зазначав.

Крім того, такі доводи позивача спростовуються матеріалами справи, а саме: листом Головного управління ДФС у м. Києві Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва №946/10/2650-2301 від 05.03.2015 р., в якому зазначено про те, що станом на 25.02.2015 р. за ТОВ "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" податковий борг по оплаті орендної плати з юридичних осіб не обліковується.

Рішенням Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 (надалі - "оспорюване рішення") позивачу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 року, площею 1,53 га, укладеного на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року №957/2013 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1"; вирішено вчинити відповідні дії для зняття з реєстрації вказаного договору оренди.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним рішення Київської міської ради №559/1423 від 21 травня 2015 року "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд"; визнання Договору оренди земельної ділянки № 230 від 24.03.2010 року, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", місце розташування - АДРЕСА_1, площею 1,5267 кадастровий номер НОМЕР_1 поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки № 230 від 24.03.2010 року; зобов'язання Київську міську раду, в особі Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради вчинити дії щодо укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки (місце розташування - АДРЕСА_2, площею 1,5267 кадастровий номер НОМЕР_1) на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки № 230 від 24.03.2010 року.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що оскільки, заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору позивач не отримав, то відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", договір оренди земельної ділянки є продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди.

Положеннями ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії або нормативно-правовий акт, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Положеннями ст.124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 9 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території, зокрема, належить: розпорядження землями територіальної громади міста; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено вище, 24.03.2010 року між Київською міською радою (далі - відповідач, орендодавець) та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 230 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, по тексту - Договір, договір оренди), відповідно до п. 1.1 якого, орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року за № 957/2013, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Строк дії Договору закінчився 24.03.2015 року.

Процедуру поновлення договору оренди землі визначено нормами статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки поновлення договору оренди:

1. Визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди. Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно встановити наступні юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

2. Поновлення договору оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Для застосування частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.02.2015 р. у справі №6-219цс14.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в чинній редакції, Верховний Суд України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції України, який забезпечує єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 12.03.2015 р. звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди та пакетом документів, передбачених порядком передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, який регулюється рішенням Київської міської ради №63/9120 від 28.02.2013 року "Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві" (далі - Порядок).

Однак місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку, що позивач мав звернутися з даним клопотанням до відповідача у строк не пізніше трьох місяців.

У пункті 11.7 договору оренди земельної ділянки від 24.03.2010 р. передбачено про обов'язок орендаря (позивача) повідомити за 3 місяці лише у випадках, коли він за інших рівних умов матиме переважне право на поновлення договору.

Предметом спору є поновлення договору оренди земельної ділянки від 24.03.2010 р., відповідно до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", а не визнання переважного права на укладення договору.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі №6-219цс14, частина 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" є самостійною підставою саме пролонгації договору оренди і ніяким чином не пов'язана з переважним правом на укладення договору оренди на новий строк.

Частина 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" чітко встановлює юридичні факти необхідні для такого поновлення договору оренди та не містить вимоги щодо обов'язку орендаря (позивача) повідомляти орендодавця (відповідача) про намір пролонгувати договір оренди. Така пролонгація залежить лише від волі орендодавця, який зобов'язаний протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди направити лист-повідомлення, у разі за наявності заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

Також колегією суддів встановлено, що позивач продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендодавцем не було надане орендарю письмове повідомлення про відмову у поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору, а тому відповідно до п.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" договір №230 від 24.03.2010 р. є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Виходячи зі змісту ч.ч. 6 - 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Позивач просить зобов'язати Київську міську раду в особі Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради вчинити дії щодо укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" додаткової угоди щодо поновлення договору оренди зазначеної вище земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 року.

Проте на думку суду апеляційної інстанції такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як зазначено у ч. 7 ст.33 Закону України "Про оренду землі", визначення уповноваженої особи на підписання додаткової угоди до договору оренди щодо земельної ділянки державної або комунальної власності визначається рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Однак в матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування щодо визначення уповноваженої особи на підписання додаткової угоди відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі", а у суду відсутні відповідні повноваження щодо вчинення дій стосовно визначення даної уповноваженої особи.

Ця додаткова угода до договору оренди землі має бути укладена в обов'язковому порядку у місячний строк і відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.9 ст.33 Закону України "Про оренду землі").

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги в межах даної справи.

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним рішення відповідача від 21.05.2015 року №559/1423 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вона є необґрунтованою, оскільки при прийнятті оспорюваного рішення відповідач керувався, зокрема, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Київською міською радою, складеним посадовою особою Державної інспекції сільського господарства в м. Києві від 03.07.2014 року.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення Київської міської ради №559/1423 від " 21" травня 2015 року "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", посилаючись лише на те, що вищезазначений акт перевірки Державної інспекції сільського господарства в м. Києві від 03.07.2014 року є чинним, у передбаченому законом порядку не визнаний незаконним та не скасований.

Як зазначено в акті перевірки Державної інспекції сільського господарства в м. Києві від 03.07.2014 р. дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті рішення Київською міською радою відносно ТОВ "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" при наданні земельної ділянки по АДРЕСА_1, при проведенні перевірки встановлено, що рішення Київської міської ради від 09.07.2009 №957/2013 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1" прийнято у порушення вимог ст. ст. 120, 134, 193, 194 Земельного кодексу України.

Проте, місцевий господарський суд, посилаючись на акт Державної інспекції сільського господарства в м. Києві від 03.07.2014 р. перевірки дотримання вимог земельного законодавства, не звернув увагу на те, що рішення Київської міської ради №957/2013 від 09.07.2009 р. було предметом розгляду у справі №2а-7284/11/2670 від 17.10.2011 р. в адміністративному суді (розгляд справи здійснювався всіма інстанціями суду адміністративної юрисдикції) та визнано таким, що відповідало вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Рішенням Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 (надалі - "оспорюване рішення") позивачу відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 року, площею 1,53 га, укладеного на підставі рішення Київської міської ради від 09.07.2009 року №957/2013 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлової забудови з об'єктами інфраструктури для обслуговування населення та паркінгом на АДРЕСА_1", також посилаючись на гостру соціальну напругу навколо можливої забудови гаражно-будівельного кооперативу "Голос", а також беручи до уваги закінчення терміну договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 №230 від 24.03.2010 р.

З огляду на викладене, враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що договір оренди №230 від 24.03.2010 р. є поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, прийняття рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" порушує права та охоронювані законом інтереси позивача як орендаря земельної ділянки, а тому відповідний акт органу місцевого самоврядування підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_28, ОСОБА_5, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_8, ОСОБА_31, ОСОБА_9.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Гаражно-будівельний кооператив "Голос", залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_10, ОСОБА_32, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Проте, як вбачається з матеріалів справи право власності на гаражні бокси фізичних осіб були зареєстровані всупереч вимогам чинного законодавства, у тому числі на підставі підробних рішень Маньківського районного суду Черкаської області та Олександрійського міського суду Кіровоградської області щодо визнання права власності на гаражні бокси за адресою: АДРЕСА_2 на території ГБК «Голос», про що свідчить постанова про порушення кримінальної справи від 16.05.2011 р. (а.с.83 т.2).

Як вбачається з вищевказаної постанови та листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 14.12.2010 р. №52813 (И-2010), в подальшому гаражні бокси були зареєстровані як об'єкти нерухомого майна в ГБК «Голос», а окремі з них були відчуджені третім особам (т.2 а.с.84, 90).

У томі 2 справи №910/17982/15 містяться копії рішень різних судових інстанцій, якими визнано недійсними правочини, на підставі яких визнано право власності за фізичними особами на гаражні бокси в ГБК «Голос».

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, у місцевого господарського суду не було достатніх підстав залучати фізичних осіб у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, проте чинне законодавство не передбачає право апеляційної інстанції виключати вже залучених третіх осіб від участі у справі.

Крім того, з метою дотримання принципу соціальної справедливості та зняття соціальної напруги, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_33, оскільки право власності у нього виникло на тих самих підставах як і у інших, вже залучених судом першої інстанції третіх осіб.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р., укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню щодо визнання недійсним рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р., укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", а рішення суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні вказаних вимог, в іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2015 року у справі №910/17982/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", визнання поновленим договору оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р., укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд", винести в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Викласти резолютивну частину в наступній редакції:

„Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Київської міської ради від 21 травня 2015 №559/1423 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд".

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки №230 від 24.03.2010 р., укладений укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" на той самий строк та тих самих умовах, які були передбачені договором.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. судового збору за звернення з позовною заявою."

Стягнути з Київської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд" 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/17982/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко