ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2016 р.Справа № 924/1674/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м. Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля", с. Підлісний Олексинець Городоцького району Хмельницької області

про стягнення 288583,60грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності від 29.01.2015р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 288583,60грн., з яких: 136121,51грн. курсова різниця, 76078,87грн. річні 36%, 76383,22грн. пеня.

Ухвалою суду від 13.10.2015р. (суддя Дячук Т.В.) порушено провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду області від 24.11.2015р. №129/15 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2015р. справу розподілено судді Крамару С.І. Ухвалою суду 25.11.2015р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалами суду від 09.12.2015р. та від 12.01.2016р. розгляд справи було відкладено та витребувано додаткові документи по справі.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) підтримує заявлені позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вони підтверджені поданими в матеріали справи доказами. У поданих письмових поясненнях від 20.01.2016р. повідомляє суд, що для обрахунку курсової різниці використовував показники курсу долара США по відношенню до гривні, які розміщено на офіційному сайті "Фінансовий портал Мінфін,", де вбачається що станом на 10.08.2015 р. - день сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 156461,50грн. міжбанківський курс гривні по відношенню до долара США становив 21,45. Звертає увагу, що судове рішення від 04.06.2014р. по справі №924/489/14 про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 337541,90грн. за договором поставки, зокрема суми основного боргу, було виконано в повному обсязі лише 10.08.2015р., тобто кредитор має право вимагати стягнення з боржника в судовому порядку відповідних сум нарахувань та процентів річних за період аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Згідно відзиву на позов заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказав на їх необґрунтованості. Звернув увагу на безпідставність зазначених у позові нарахувань щодо пені, курсової різниці та їх стягнення. Вказав, що позивач не правомірно нараховує 36% річних, оскільки зазначає період з 04.04.2014р., а не з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З огляду на викладене, оскільки неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" зареєстрований як юридична особа за адресою: 32026, Хмельницька область, Городоцький район, с. Підлісний Олексинець, ідентифікаційний код 34312627.

31.05.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (постачальник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" (покупець) було укладено договір поставки №ЗР-159/1/13. Відповідно до п.1.1. договору, в терміни, визначені договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі-товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну) визначену договором.

Відповідно до п.2.1. даного договору постачається виключно оригінальна продукція виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, ціна якої визначаються додатками та/або накладними та/або рахунками/фактури, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п.2.2. договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується в додатках в національній валюті та визначається, в залежності від виду товару (засоби захисту рослин, насіння, насіння вітчизняного виробництва, міндобрива та мікродобрива). Для товару сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США.

Згідно п. 3.1 порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до даного договору.

Відповідно до п.3.2 договору сторони погоджуються застосовувати при проведенні розрахунків за цим договором курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у тому випадку, коли курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу:

С = А1/А2 х В, де С - сума належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу долара США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі, щодо продажу долара США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку покупець зобовязаний сплатити постачальнику, як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч. 1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення оплати.

Всі платежі за цим договором здійснюються покупцем з урахуванням п. 3.3. договору (п. 3.4).

Згідно п. 7.1.1. договору, покупець за несвоєчасну оплату продукції сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

В разі невиконання покупцем зобовязань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобовязань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 7.7 договору).

Сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним договором, відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобовязання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 ЦК України, продовжується до 3 (трьох) років (п. 7.8 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений відбитками їх печаток.

Відповідно до підписаних сторонами додатків №№1, 2 від 31.05.2013р., №3 від 26.06.2013р., №4 від 04.07.2013р., №5 від 24.07.2013р., №6 від 30.09.2013р. до договору, було встановлено кінцеві дати розрахунку за поставлений товар.

У звязку із простроченням платежу за поставлений товар позивач звернувся з позовом до суду.

04.06.2014р. рішенням господарського суду Хмельницької області по справі №924/489/14, яке залишене без мін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.08.2014р., позов щодо стягнення заборгованості за договором поставки від 31.05.2013р. №ЗР-159/1/13 було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 156461,50грн. основного боргу, 62584,60грн. дооцінки вартості неоплаченого товару, 59488,63 грн. 36% річних, 21482,01грн. пені, 31292,30грн. штрафу, 6232,86грн. інфляційних нарахувань, 6760грн. відшкодування сплаченого судового збору. Видано наказ.

Згідно наявних матеріалів справи, відповідач сплатив позивачу заборгованість відповідно до вказаного вище рішення в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №175 від 07.08.2014р. на суму 7000,00грн., №178 від 11.08.2014р. на суму 1000,00грн., №199 від 29.08.2014р. на суму 15000,00грн., №268 від. 08.10.2014р. на суму 7000,00грн., №339 від 06.11.2014р. на суму 15000,00грн., №429 від 02.12.2014р. на суму 8444,00грн., №3721 від 06.01.2015р. на суму 32397,24грн., №122 від 02.02.2015р. на суму 14619,01грн., №1112 від 10.08.2015р. на суму 243841,65грн.

У звязку із простроченням погашення заборгованості позивач звернувся з позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача відповідно до умов договору поставки за період з 04.04.2014р. по 09.08.2015р. пеню, 36% річних та курсову різницю за час невиконання зобов'язань.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до норм ст. 509 ЦК України в силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, тобто сплати боргу.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За загальним правилом, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. ст. 538 , 692 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2013р. між позивачем - ТОВ "Імперія-Агро" та відповідачем - ТОВ "Зелена миля" було укладено договір поставки №ЗР-159/1/13, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну) визначену договором.

Судом враховано, що сторони у належній формі досягнули згоди щодо можливості зміни обумовленої ціни у визначених ними випадках та визначили спосіб перегляду ціни відповідно до формули, за якою вираховується зміна ціни (п.п. 3.2, 3.3, 3.4 договору).

Отже, спосіб визначення сторонами належної до сплати суми з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, який буде встановлений на міжбанківській валютній біржі на день фактичної оплати покупцем вартості товару, встановлено умовами договору та не суперечить чинному законодавству. При цьому, положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобовязань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобовязання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 29.04.2015р. по справі №910/14136/14).

Крім того, судом також враховано, що згідно п.п. 7.1.1. та 7.7. договору, при несвоєчасній оплаті товару постачальник має право нараховувати, а покупець зобов'язується сплачувати відсотки за весь час прострочення у розмірі 36% річних та сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Оскільки відповідачем не було здійснено оплату за поставлений товар, позивач звернувся з позовними вимогами до суду.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, підставами звільнення від доказування зазначено факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, які не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно рішення господарського суду Хмельницький області №924/489/14 від 04.06.2014р. на користь позивача було стягнуто: 156461,50грн. основного боргу, 62584,60грн. дооцінки вартості неоплаченого товару, 59488,63грн. 36% річних, 21482,01грн. пені, 31292,30грн. штрафу, 6232,86грн. інфляційних нарахувань та 6760грн. відшкодування сплаченого судового збору відповідно.

Як на підставу позову в даній справі позивач посилається на неналежне невиконання відповідачем умов договору поставки №ЗР-159/1/13 від 31.05.2013р. та вказаного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, до дати подання ТОВ "Імперія-Агро" позовної заяви, на виконання рішення та наказу по справі №924/489/14 позивачу було перераховано кошти в сумі 344301,90грн., згідно платіжних доручень: №175 від 07.08.2014р. на суму 7000,00грн., №178 від 11.08.2014р. на суму 1000,00грн., №199 від 29.08.2014р. на суму 15000,00грн., №268 від. 08.10.2014р. на суму 7000,00грн., №339 від 06.11.2014р. на суму 15000,00грн., №429 від 02.12.2014р. на суму 8444,00грн., №3721 від 06.01.2015р. на суму 32397,24грн., №122 від 02.02.2015р. на суму 14619,01грн., №1112 від 10.08.2015р. на суму 243841,65грн.

Аналізом статті 599 ЦК України встановлено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, судом враховано, що саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог стягувача (кредитора), якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє стягувача (кредитора) права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум, якою регламентується відповідальність за порушення грошового зобов'язання. (Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 23.01.2012р. у справі № 3-142гс11).

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу - 156461,50грн. була сплачена відповідачем 10.08.2015р. Станом на 10.08.2015р. міжбанківський курс гривні по відношенню до долара США становив - 21,45грн. за 1 дол.

Зазначене свідчить, що позивач правомірно звернувся до відповідача з позовом про стягнення пені, річних та курсової різниці.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши правильність нарахування, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в розмірі 288583,60грн., з яких: 136121,51грн. - курсової різниці, 76078,87грн. - 36% річних, 76383,22грн. - пені підтверджені належними доказами, відповідають фактичним обставинам справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м. Миколаїв до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля", с. Підлісний Олексинець Городоцького району Хмельницької області про стягнення 288583,60грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена миля" (32026, Хмельницька область, Городоцький район, с. Підлісний Олексинець, ідентифікаційний код 34312627) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (54000, м. Миколаїв, вул. Велика морська, буд. 143, ідентифікаційний код 35472893) 136121,51грн. (сто тридцять шість тисяч сто двадцять одну гривню 51 коп.) курсової різниці, 76078,87грн. (сімдесят шість тисяч сімдесят вісім гривень 87 коп.) 36% річних, 76383,22грн. (сімдесят шість тисяч триста вісімдесят три гривні 22 коп.) пені та 4328,75грн. (чотири тисячі триста двадцять вісім гривень 75 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 22.01.2016р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу ТОВ "Імперія-Агро" (поштова адреса : 03038, м.Київ, вул.Ямська, 8); 3 -відповідачу ТОВ "Зелена миля" (32026, с. Підлісний Олексинець Городоцького р-ну Хмельницької обл.) - надісл. простим.