ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р.Справа № 915/1418/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 27.01.2016 р.:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 р.

по справі № 915/1418/15

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Миколаївської обласної державної адміністрації

про визнання незаконним розірвання договору

У судовому засіданні 27.01.2016 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач, скаржник) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - Адміністрація, відповідач) про визнання незаконним розірвання Миколаївською обласною державною адміністрацією в односторонньому порядку договору № 1-П від 26.01.2012 р. про організацію перевезення пасажирів на міжміському (приміському) автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території області, замовником перевезень на яких є Миколаївська облдержадміністрація.

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_1 послався на недоведеність Адміністрацією передбачених п. 5.2.2. вказаного вище договору підстав для дострокового розірвання договору в односторонньому порядку.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 р. по справі № 915/1418/15 (суддя Смородінова О.Г.) у задоволенні позову відмовлено.

Зазначене судове рішення мотивовано необґрунтованістю та непідтвердженістю належними доказами заперечень позивача щодо факту незаконного розірвання договору № 1-П від 26.01.2012 р.

Не погодившись з рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 р. скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незастосування судом норм матеріального права, які підлягають застосуванню, неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Адміністрація не погоджується з доводами апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду вважає законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для скасування або зміни даного рішення.

У засіданнях суду апеляційної інстанції від 02.12.2015 р. (представник відповідача) та від 23.12.2015 р. представники сторін підтримали свої доводи та правові позиції щодо оскаржуваного рішення суду. Однак, у засідання суду 27.01.2016 р. представники ФОП ОСОБА_1 та Миколаївської обласної державної адміністрації не з'явились, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими повідомленнями з відмітками підприємства поштового зв'язку про вручення поштових відправлень.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 26 січня 2012 року між Миколаївською обласною державною адміністрацією (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) був укладений договір № 1-П про організацію перевезення пасажирів на міжміських (приміських) автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області, замовником перевезень на яких є Миколаївська облдержадміністрація (далі також - Договір), за умовами якого замовник надає перевізникові право на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 329 «Вознесенськ-Доманівка (через Жовтневе)», марка автобуса - Рута 20, в кількості 2-х одиниць, оборотному рейсі у звичайному режимі руху, а перевізник бере на себе зобов'язання забезпечувати якісні та безпечні перевезення пасажирів на умовах, передбачених цим договором та чинним законодавством.

Згідно п.п. 2.2.2, 2.2.4, 2.2.7, 2.2.20 Договору перевізник зобов'язаний забезпечити належну якість перевезення пасажирів, безпеку руху та охорону прав при перевезенні пасажирів на маршруті, дотримання вимог транспортного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що стосуються додержання безпеки автомобільних перевезень та безпеки руху на автодорогах та охорони праці; виконувати розклад руху автобусів з регулярністю не нижче 96 %; чітко дотримуватися схеми маршруту та розкладу руху автобуса затверджених замовником; забезпечити пільговий проїзд громадян згідно з чинним законодавством України.

Підпунктом 5.2.2 Договору сторони погодили, що Договір на обслуговування маршруту може бути розірвано до закінчення терміну його дії замовником в односторонньому порядку в разі систематичних порушень з боку перевізника (водіїв перевізника) протягом одного року на маршруті, а саме:

- грубі порушення водіями перевізника Правил дорожнього руху (за даними управління ДАЇ УМВС України у Миколаївській області);

- порушення чинного законодавства та нормативних актів з питань діяльності пасажирського автомобільного транспорту загального користування, виявлених працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Миколаївській області;

- порушення схеми маршруту;

- невиконання встановленого завдання по регулярності руху;

- порушення розкладу руху;

- відмова в безкоштовному провозі встановленої пільгової категорії;

- припинення обслуговування перевізником перевезення пасажирів на автобусному маршруті;

- надходження значної кількості скарг (3 та більше) з боку пасажирів на роботу маршруту, які знайшли своє підтвердження під час їх розгляду;

- зміни кількості одиниць рухомого складу та загальної пасажиромісткості без узгодження з замовником перевезень;

- порушення інших договірних умов.

Сторона, яка є ініціатором розірвання договору, письмово попереджає про це іншу сторону не пізніше ніж за 30 днів, у випадках, визначених в пункті 5.2.3 - не пізніше ніж за 15 днів (п. 5.5 Договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що термін дії договору встановлюється з 26 січня 2012 року по 26 січня 2017 року та набирає чинності з моменту його підписання.

З матеріалів справи вбачається, що Миколаївська облдержадміністрація звернулась до ФОП ОСОБА_1 з листом № 3296/0/05-37/3-14 від 22.09.2014 р., в якому повідомила останнього про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів від 26.01.2012 р. № 1-П на підставі п. 5.2 Договору з 24.10.2014 р.

У зазначеному листі Адміністрація навела, зокрема, наступні підстави для дострокового розірвання Договору: протягом останнього часу при обслуговуванні автобусного маршруту № 329 «Вознесенськ-Доманівка (через Жовтневе)» перевізник ФОП ОСОБА_1 систематично порушує вимоги чинного законодавства на автомобільному транспорті, умови договору, укладеного облдержадміністрацією з перевізником, затверджені розклади руху автобусів, що підтверджується листами керівників Вознесенської і Доманівської райдержадмністрації, управління Укртрансінспекції в Миколаївській області.

Будь-яких письмових заперечень чи зауважень ФОП ОСОБА_1 на даний лист, направлених до замовника, матеріали справи не містять.

Не погодившись з розірванням Договору, ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом, предметом якого є вимога позивача про визнання незаконним розірвання відповідачем в односторонньому порядку вищезазначеного договору.

Обраний позивачем спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів відповідає встановленому п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способу - відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 даного Кодексу передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. У частині 7 цієї статті зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Договір перевезення пасажирів, що є предметом спору по справі, належить до категорії господарських.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Положеннями статті 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 зазначеної статті Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (п. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Отже, з вищенаведених положень Цивільного та Господарського кодексів України випливає, що зміна або розірвання договору (господарського договору) в односторонньому порядку без згоди сторін допускається лише у випадках, встановлених договором (господарським договором) або законом.

Як вище згадувалось, сторони у підпункті 5.2.2 Договору погодили, що даний Договір може бути розірвано до закінчення терміну його дії замовником в односторонньому порядку в разі систематичних порушень з боку перевізника (водіїв перевізника) протягом одного року на маршруті.

Відтак, сторони у договорі передбачили можливість розірвати Договір в односторонньому порядку за певних умов - у разі систематичних порушень з боку перевізника (водіїв перевізника) протягом одного року на маршруті № 329 «Вознесенськ-Доманівка (через Жовтневе)».

З матеріалів справи вбачається, що при обслуговуванні вищезгаданого маршруту перевізником протягом року були допущені численні порушення взятих на себе договірних зобов'язань, а саме:

- порушення схеми маршруту, що підтверджується інформацією Доманівської райдержадміністрації (лист від 15.05.2014 р. за вх.№1750/0/05-28/3-14);

- невиконання встановленого завдання по регулярності руху, про що свідчить інформація ПАТ "МОПАС" (листи від 29.05.2014 р., 08.09.2014 р., 18.07.2014 р. та 02.04.2014 р.);

- порушення розкладу руху, що підтверджується інформацією управління Укртрансінспекції у Миколаївській області (лист від 21.05.2014 р. № 15/3-2143, лист від 22.05.2014 р. за вх. №1840/0/05-37/3-14, лист від 21.05.2014 р. №15/4-2131); актом № 045346 проведення перевірки від 18.05.2013 р., приписом № 014672 щодо усунення порушення законодавства від 12.11.2013 р., актом № 045763 проведення перевірки від 12.02.2014 р., приписом № 014824 щодо усунення порушень законодавства від 18.02.2014 р., постановою № 030003 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.02.2014 р.; службовими записками старшого касира вх. 754, 752, 753 від 07.07.2014 р., вх. 767/1 від 14.07.2014 р. та вх. 354 від 27.03.2014 р.);

- відмова в безкоштовному проїзді встановленої пільгової категорії пасажирів, про що свідчить лист від 22.07.2014 р., адресований управлінню інфраструктури облдержадміністрації;

- порушення чинного законодавства та нормативних актів з питань діяльності пасажирського транспорту загального користування, виявлених працівниками управління Укртрансінспекції у Миколаївській області, що підтверджується листами Управління Укртрансінспекції у Миколаївській області від 29.04.2014 р., від 25.04.2014 р. № 15/4-1895, від 22.05.2014 р., від 17.04.2014 р. № 15/4-1815 та від 20.05.2014 р. № 15/4-2123).

Листи Миколаївської обласної державної адміністрації № 158-02 від 12.02.2014 р. та №732-02 від 22.07.2014 р., в яких звернуто увагу перевізника на постійні порушення вимог законодавства на автомобільному транспорті до ФОП ОСОБА_1, були залишені останнім без належного реагування.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що, оскільки вищезазначені порушення ФОП ОСОБА_1 протягом 2013-2014 р.р. мають неодноразовий характер, то можуть вважатися систематичними, і відповідно до умов п.п. 5.2.2 Договору є законною підставою для одностороннього розірвання замовником договору № 1-П від 26.01.2012 р., а отже, односторонні дії відповідача щодо розірвання спірного Договору відповідають як умовам даного Договору, так і вимогам чинного законодавства.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, не спростовують вищенаведені висновки господарського суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.10.2015 р. по справі № 915/1418/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Я.Ф. Савицький

Суддя: С.І. Колоколов