ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 р. Справа № 909/1330/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С.М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія",

вул. Первомайського, 9/33, м.Київ, 01033;

АДРЕСА_1, 76000;

до відповідачів: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дніпро-1",

вул. Гагаріна, 9, кімн. 213, м.Христинівка, Черкаська область, 20000;

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово",

вул.Галицька, 93, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400;

про: стягнення заборгованості в сумі 200 000,00грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність №22 від 02.02.2015р.)

від відповідача ТОВ "Дніпро-1": ОСОБА_3 - юрисконсульт, (довіреність б/н від 04.01.2016р.)

від відповідача ТОВ "Імперово": не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дніпро-1", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово", заборгованості в сумі 200 000,00грн.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому, на:

- невиконання відповідачем - ТОВ "Дніпро-1" Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., згідно умов якого, відповідач за завданням позивача зобов"язався виконати роботи з вертикального планування, улаштування пальового поля та монолітних залізобетонних фундаментів на об"єкті будівництва "Підприємство з виробництва кормів за адресою вул. Залізнична, 44, м.Красногорівка, Мар"їнський район, Донецька область", внаслідок чого, просить повернути сплачений аванс в сумі 180 000,00грн.;

- платіжні доручення №4691 від 09.08.13р., №227 від 04.09.13р., якими позивач перерахував відповідачу 200 000,00грн. - авансу на будівельні роботи, згідно Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р.;

- невиконання відповідачем - ТОВ "Імперово" Договору поруки №06-14/15 від 08.06.15р., згідно з умовами якого, Поручитель (ТОВ "Імперово") зобов"язався перед Кредитором (ТОВ "Станіславська торгова компанія") відповідати за виконання Боржником (ТОВ "Дніпро-1") в частковому обсязі його боргових зобов"язань, що випливають з Договору субпідряду №43 0813 від 08.08.13р., внаслідок чого, просить стягнути солідарно з ТОВ "Дніпро-1" та ТОВ "Станіславська торгова компанія" 20 000,00грн.;

- норми ст.ст. 526, 543, 554, 610, 612 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача - ТОВ "Дніпро-1", в судовому засіданні, заперечив проти позову, свої заперечення виклав у відзиві на позов вх№188/16 від 11.01.16р. Вказує, що відповідачем свої зобов"язання по Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р. виконано, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт і затрат №№1,2 за вересень 2013р., актами приймання виконаних будівельних робіт №№1, 2-1 за вересень 2013р., які листом №2013-10-07 від 07.10.13р., направлялись для підписання позивачу. Звертає увагу суду на те, що факт виконання відповідачем робіт, обумовлених Договором субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.14р., у справі №925/830/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.02.15р. Вважає Договір поруки №06-14/15 від 08.06.15р. між позивачем та ТОВ "Імперово" таким, що укладений для забезпечення неіснуючого зобов"язання, а вимогу про повернення авансу в сумі 200 000,00грн. безпідставною та необґрунтованою. Просить суд, в позові відмовити.

Представник відповідача - ТОВ "Імперово", в судове засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав. Ухвали суду від 16.12.15р., від 12.01.16р., з відомостями про дату, час та місце розгляду справи, направлялись відповідачу, рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві - вул.Галицька, 93, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 17.12.15р. та список згрупованих рекомендованих поштових відправлень господарського суду Івано-Франківської області № 7 від 14.01.16р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача - ТОВ "Дніпро-1", із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов до відповідача ТОВ "Дніпро-1" таким, що не підлягає задоволенню, а провадження у справі до відповідача ТОВ "Імперово", слід припинити.

При цьому, судом встановлено, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (Кредитор/позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово" (Поручитель/ відповідач) укладено Договір поруки №06-14/15 від 08.06.15р., згідно умов якого, Поручитель зобов"язується перед Кредитором відповідати за виконання Боржником (ТОВ "Дніпро-1") в частковому обсязі його боргових зобов"язань, що випливають з Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р. У випадку невиконання Боржником своїх зобов"язань по Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., Кредитор має право вимагати від Поручителя виконати частково зобов"язання Боржника по зазначеному Договору в сумі, що дорівнює 20 000,00грн. Поручитель приймає на себе зобов"язання, у разі невиконання Боржником боргових зобов"язань перед Кредитором в строки та на умовах Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., виконати частково зобов"язання Боржника по зазначеному Договору в сумі 20 000,00грн. (п. п. 1.1., 2.1., 2.3. Договору).

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.16р., відмовлено в задоволенні клопотання позивача №39 від 11.01.16р. (вх№309/16 від 12.01.16р.), про зміну найменування відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово", вул.Галицька, 93, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400 на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Украгро-Інвестсервіс", вул. В.Івасюка, 62, м.Івано-Франківськ, 76018, позаяк, позивачем не доведено перед судом факту зміни найменування відповідача - ТОВ "Імперово", як і не подано будь-яких доказів проведення державної реєстрації змін до установчих документів, що є необхідним для здійснення зміни найменування юридичної особи.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" урегульовано відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб. Порядок державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, визначено ч.4 ст.17 цього Закону. Формування, зберігання, внесення змін в реєстраційну справу, регламентовано ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

За електронним запитом №21604518 від 12.01.16р., суду надано Спеціальний витяг з ЄДРЮО та ФО-П, згідно якого, за ідентифікаційним кодом 35508327 (вказаний позивачем як ідентифікаційний код ТОВ "Імперово"), міститься запис про державну реєстрацію - 26.10.2007р. юридичної особи - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Украгро-Інвестсервіс" (вул. В.Івасюка, 62, м.Івано-Франківськ, 76018), а відповідно до Спеціального витягу з ЄДРЮО та ФО-П, наданого суду за електронним запитом №21604574 від 12.01.16р., за найменуванням юридичної особи - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово", міститься запис про державну реєстрацію юридичної особи - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперево Фудз", вул.Промислова, 29, м.Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 34845075. Отже, з наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації, відомості про існування юридичної особи - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово" вул.Галицька, 93, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400, ідентифікаційний код 35508327, не знайшли свого підтвердження.

В силу п.1 ч.1. ст.80 Господарського процесуального кодексу господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Беручи до уваги той факт, що існування визначеного позивачем відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово" вул.Галицька, 93, м.Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400, ідентифікаційний код 35508327, позивачем не підтверджено, а судом не встановлено, то провадження у справі щодо стягнення з ТОВ "Імперово" на користь ТОВ "Станіславська торгова компанія" коштів в сумі 20 000,00грн., підлягає припиненню.

Як встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.14р., у справі №925/830/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.02.15р., між ТОВ "Станіславська торгова компанія" та ТОВ "Дніпро - 1" укладено Договір субпідряду №43-0813 від 08.08.2013р. У порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідач зобовязався за замовленням позивача на свій ризик виконати та здати позивачу роботи з вертикального планування, улаштування пальового поля та монолітних залізобетонних фундаментів на обєкті будівництва "Підприємство з виробництва кормів за адресою вул.Залізнична 44 в місті Красногорівка, Маріїнського району Донецької області".

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.ч.2, 3 ст.35 Господарського процесуального кодексу). Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.11р.).

Відповідно до п.п. 5.3., 5.5. Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.2013р., Генпідрядник зобов"язується до початку робіт виплачувати Субпідряднику аванс на виконання поетапних робіт у розмірі 50% від суми загальної вартості даного виду робіт, яка визначена локальним кошторисом у відповідності до графіка виконання робіт (Додаток 3). Подальша оплата поетапних об"ємів робіт здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (ф.КБ-2В та ф.КБ-3) з врахуванням виплаченого Генпідряднику авансу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами апеляційної та касаційної інстанції у справі №925/830/14, після підписання Договору субпідряду №43-0813 від 08.08.2013р., позивач платіжними дорученнями № 4691 від 09.08.2013р., №227 від 04.09.2013р., перерахував на рахунок відповідача - ТОВ "Дніпро - 1", кошти в загальній сумі 200 000, 00грн., з призначенням платежу "Аванс на будівельні роботи, м. Красногорівка, згідно Договору № 43-0813 від 08.08.2013р.". Відповідач, в свою чергу, приступив до виконання робіт, обумовлених Договором №43-0813 від 08.08.2013р. Листом №2013-10-07 від 07.10.13р., відповідач направив для підписання позивачу акти приймання виконаних будівельних робіт № №1, 2-1 за вересень 2013р. від 07.10.2013р., на загальну суму 299 069,88грн. Слід сказати, що ухвалами від 07.12.15р., від 16.12.15р., від 12.01.16р., суд неодноразово зобов"язував позивача надати Договір субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., в оригіналі (для огляду), в т.ч. Додатки № № 1, 2, 3, 4, які складають невід"ємну його частину, акти, довідки виконаних робіт (форми КБ-2В, КБ-3). Однак вищевказані документі, які є необхідними для повного всебічного та об"єктивного вирішення спору, позивач суду не надав, як і не надав доказів обґрунтованої відмови від підписання актів виконаних робіт, в тому числі листа №137 від 13.10.13р. (посилання у постанові Київського апеляційного господарського суду від 16.11.14р., у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.15р., у справі №925/830/14 та у позовній заяві). Разом з тим, з наданого суду відповідачем - ТОВ "Дніпро-1", електронною поштою, листа №137 від 13.10.13р., не вбачається мотивованої відмови позивача від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт № №1, 2-1 за вересень 2013р. від 07.10.2013р., на загальну суму 299 069,88грн., щодо виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору, щодо невідповідності актів форми КБ-2в, вимогам закону та умовам Договору, щодо інших істотних недоліків підрядних робіт.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір субпідряду №43-0813 від 08.08.13р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч.ч.1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч.1 ст. 838 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ч.ч. 4, 6 ст.882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Таким чином, на основі вище вказаного, право позивача на повернення авансу в повному обсязі, визнається судом недоведеним, необґрунтованим, документально не підтвердженим, таким, що суперечать фактичним обставинам, вимогам діючого законодавства. Початок виконання відповідачем ТОВ "Дніпро - 1" робіт, обумовлених Договором субпідряду №43-0813 від 08.08.2013р., достовірно встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.14р., у справі №925/830/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.02.15р., а часткове виконання підрядних робіт обумовлених Договором субпідряду №43-0813 від 08.08.2013р., підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з аналізу правових норм, визначених Господарським процесуальним кодексом України, Конституцією України, рішення господарського суду повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального, процесуального права та фактичними обставинами справи, достовірно встановленими судом, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в задоволенні позову до відповідача ТОВ "Дніпро-1" слід відмовити, а провадження у справі до відповідача ТОВ "Імперово" - припинити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 626-629, 837, 838, 853, 882 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 75, 80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

провадження у справі до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Імперово" - припинити.

В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.01.16р.

Суддя С.Кобецька