номер провадження справи 7/155/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016 Справа № 908/6319/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛМ КО, м. Запоріжжя

До Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Промислова Компанія, м.Запоріжжя

Суддя Кутіщева Арнет Н.С.

Представники:

від позивача: не зявився.

від відповідача: не зявився.

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач з позовною заявою про стягнення 11563 грн.11 коп. заборгованості за договором № 882 на проведення коригування робочого проекту та авторського нагляду за будівництвом обєкту від 01.08.2013р., яка складається з 6116грн. 00 коп. основного боргу, 363рн. 50коп. 3% річних, 5083грн. 61коп. інфляційних витрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається ст.ст. 526, 625 ЦК України, договір № 882 на проведення коригування робочого проекту та авторського нагляду за будівництвом обєкту від 01.08.2013р Позивач вказує на те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань по оплаті виконаних позивачем робіт, позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права та стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Ухвалою суду від 30.12.2015р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 18.01.2016р.

Ухвала суду про порушення провадження по справі була направлена в установленому законом порядку і в належний строк та на адреси сторін, зазначені в позовній заяві.

Адреси сторін підтверджені витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином, заздалегідь до судового засідання були сповіщені судом про дату, час та місце судового засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, 3.9.2. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Підпункт 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 ( v0003600-13 ) від 16.01.2013 \

Представники сторін, в судове засідання 18.01.2016р. не зявились, про причини неявки суд належним чином не повідомили.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 18.01.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013р. між ТОВ «ЛМ КО» (далі - позивач) та ТОВ «Південна Промислова Компанія» (далі - відповідач) укладено договір №882 на проведення коригування робочого проекту та авторського на гляду за будівництвом об'єкту (далі - договір).

Згідно з умовами договору позивач взяв на себе зобов'язання по коригу ванню робочого проекту та проведенню авторського нагляду за об'єктом «Модернізація РП-82», а відповідач зобов'язався прийняти виконану роботу і оплатити її (п.1.1 договору).

ТОВ «ЛМ КО» виконало в повному обсязі свої зобов'язання за договором, що під тверджується актом здачі-приймання проектних робіт від 04.11.2013р. за договором №882 від 01.08.2013р.

У відповідності з п. 2.1 договору, вартість робіт складає 6 116,00 грн.

Згідно п.2.3 договору, оплата за виконані роботи здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 32 робочих днів з дня підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватись з позивачем до 18.12.2013р. включно. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент розгляду спору по суті, заборгованість відповідача, за виконані позивачем роботи, складає 6 116 грн., предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано три процента річних від загальної суми заборгованості в розмірі 363 грн. 50коп., а також індекс інфляції, відповідно до розрахунку складає 5083грн.61коп.

Перевіривши наданий розрахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, що підлягають стягненню, складає 363рн. 50коп., тобто та сума , що предявлена позивачем до стягнення, поскільки згідно з проведеним судом перерахунком, сума 3% річних складає більшу, ніж предявлена позивачем до стягнення (розрахунок додається).

Перевіривши наданий суду розрахунок суми індексу інфляції, судом встановлено, що сума індексу інфляції підлягає частковому задоволенню, в розмірі 4752грн. 76 коп. В решті предявленої до стягнення суми слід відмовити, як предявленій необґрунтовано (розрахунок долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір, в частині задоволених вимог, слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст. 625 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЛМ КО до Товариства з обмеженою відповідальністю Південна Промислова Компанія задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна Промислова Компанія», 69120, АДРЕСА_1 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛМ КО, 69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 158 (ЄДРПОУ 2521752) 6116 (шість тисяч сто шістнадцять) грн. 00 коп. основного боргу, 363 (триста шістдесят три) грн. 50коп. 3% річних, 4752 (чотири тисячі сімсот пятдесят дві) грн. 76коп. суми індексу інфляції, 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет