КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. cправа№ 910/10523/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Мартинюк С.М.

відповідача - Вінніченко Т.В.

третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.07.2015 р.

у справі № 910/10523/15 (суддя - Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва

третя особа ОСОБА_4

про відшкодування шкоди у розмірі 29 607,70 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - позивач) звернулось з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 29 607,70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2015 р. було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. у справі № 910/10523/15 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/10523/15 від 02.07.2015 р., Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що ОСОБА_4 є особою, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, але стосовно якого справа була закрита у зв'язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення, а тому не може вважатися такою, що була притягнута до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим у позивача відсутні правові підстави для звернення із зворотною вимогою до відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва прийнято до провадження у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Чорна Л.В., Пашкіна С.А., розгляд справи призначено на 02.09.2015 р. та зобов`язано скаржника надіслати копію апеляційної скарги ОСОБА_4, докази чого надати суду до дня судового засідання.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці склад суду змінено та визначено наступну колегію суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи відкладено на 22.10.2015 р. та повторно зобов`язано скаржника виконати вимоги ухвали від 13.08.2015 р.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1272/15 від 22.10.2015 р. у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кропивної Л.В. у відпустці за сімейними обставинами призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/10523/15, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці для розгляду справи сформовано наступну колегію суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Руденко М.А., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. р. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва прийнято до провадження у складі колегії суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Руденко М.А., Шапран В.В., розгляд справи призначено на 24.11.2015 р. та втретє зобов`язано скаржника виконати вимоги ухвали від 13.08.2015 р.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. у зв`язку з виходом судді Андрієнка В.В. з відпустки та формуванням постійного складу судових колегій, склад суду змінено та сформовано наступну колегію суддів: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. р. апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 17.12.2015 р. та вкотре зобов'язано скаржника надіслати копію апеляційної скарги третій особі у справі - ОСОБА_4, докази чого надати суду.

17.12.2015 р. судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2015 р. розгляд справи № 910/10523/15 призначено на 21.01.2016 р.

В засідання суду, призначене на 21.01.2016 р., представники третьої особи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

03.07.2013 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - страховик) та ОСОБА_11 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.13.2184776, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

10.12.2013 р. по вул. Братиславській, 24 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_11, транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_12, транспортного засобу «Ауді А6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_13, транспортного засобу «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 04.06.2014 р. у справі № 754/8154/14-п було закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП ОСОБА_4 у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Калькуляцією, складеною АТ Українська автомобільна корпорація АФ «Бліц-Авто» № КА-000940 від 26.12.2013 р., визначено, що вартість робіт транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 29 448,53 грн.

12.02.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» було складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким були виявлені скриті пошкодження вказаного автомобілю.

Відповідно до калькуляції № КА-000966 від 13.02.2014 р. вартість робіт по усуненню скритих пошкоджень складає 2 778,70 грн.

На підставі страхових актів № 3.13.3976-1 від 17.01.2014 р. та № 3.13.3976-2 від 19.02.2014 р. позивач сплатив на користь АТ Українська автомобільна корпорація АФ «Бліц-Авто» 29 607,70 грн, з яких: 27 004,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 677 від 21.01.2014 р., та 2 603,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2378 від 25.02.2014 р.

11.03.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» було складено звіт про оцінку КТЗ «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У вищезаначеному звіті було встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок ПАТ «Українська автомобільна корпорація» АФ «Бліц-Авто» складає 35 083,44 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, завдану своїм працівником у розмірі 29 607,70 грн, оскільки саме майстер Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва - ОСОБА_4 є винним у вчиненні ДТП.

Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ч. 1 ст. 1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за цими вимогами.

Такою особою є ОСОБА_4 - працівник Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання зобов'язань за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.13.2184776 від 03.07.2013 р., предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було відшкодовано на користь страхувальника 29 607,70 грн.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як передбачено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 10.12.2013 р. по вул. Братиславській, 24 у м. Києві, трапилась внаслідок допущення порушення черговим майстром Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва ОСОБА_4 вимог ДСТУ 3587-97, який знаходився в трудових відносинах та виконував свої службові обов'язки, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 р.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/1403/14-п від 05.03.2014 р. справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП повернуто до Відділу ДАІ Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві для проведення додаткової перевірки.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/8154/14-п від 04.06.2014 р. закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП відносно ОСОБА_4 у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з вищевказаної постанови, судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 10.12.2013 р. о 02.00 годині на вулиці Братиславській, 24 у м. Києві, трапилась внаслідок допущення порушення черговим майстром КП ШЕУ Деснянського району міста Києва ОСОБА_4 вимог ДСТУ відносно забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні проїзної частини вулиці Братиславської і полягала у неприйнятті своєчасних заходів забезпечення умов руху (ожеледиця), що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушено вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху та передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 140 КУпАП. Винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного адмінправопорушення доведена матеріалами справи № 754/8154/14-п.

Отже, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо - транспортної пригоди. Застосування п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливе виключно у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02.07.2013 р. по справі № 922/581/13-г.

При цьому, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2015 р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.03.2015 р., не стосується обставин даної справи, а стосується іншого предмету позову, прийняте відносно інших сторін справи та не впливає на висновки постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 р. по справі № 754/8154/14-п.

Таким чином, доводи скаржника про недоведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 140 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення колегія вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 754/8154/14-п Деснянським районним судом міста Києва встановлено, що винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, проте провадження у справі було закрито на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що не є реабілітуючою обставиною для звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що винний у вчиненні ДТП ОСОБА_4 перебував з Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва у трудових відносинах, та під час ДТП виконував трудові обов'язки, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м. Києва залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. у справі № 910/10523/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/10523/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран