РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/12958/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-інвестиційний альянс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новітні газові технології», Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Актив»

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КМБ-Інвест», Акціонерний Банк «Укргазбанк»

про розірвання договору та визнання права власності

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Наконечний В.В. (представник за довіреністю);

від відповідача 1: Горбаль Н.В. (представник за довіреністю);

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Новітні газові технології» про розірвання договору та визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу цінних паперів, здійснив перерахування на рахунок відповідача-1 спірних цінних паперів, однак відповідач-1, в свою чергу, передані за договором цінні папери не оплатив, чим, за твердженням позивача, порушив умови договору.

На підставі викладеного позивач просить розірвати укладений між ним та відповідачем-1 договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на спірні цінні папери.

В ході розгляду справи суд, керуючись положеннями ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучив до участі у справи в якості третіх осіб Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок».

Крім того, суд, на підставі положень ст. 24 ГПК України, залучив Товариство з обмеженою відповідальністю «Аваль-Брок» до участі у справи в якості співвідповідача, який, в свою чергу, у подальшому був замінений на Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Актив».

11.01.2016 через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, у якій він просив суд розірвати договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений між позивачем та відповідачем-1 за участю третьої особи-1, визнати за позивачем право власності на спірні цінні папери та зобов'язати відповідача-2 здійснити безумовну операцію зі списання спірних цінних паперів з рахунку відповідача-1 у депозитарній установі відповідача-2, на рахунок позивача у депозитарній установі ТОВ «УПР-Фінанс».

Судом вищевказана заява позивача прийнята до розгляду, та отже, у відповідності до ст.ст. 22 ГПК України, має місце новий предмет позову, з якого підлягає вирішенню спір по даній справі.

Ухвалою від 01.10.2015 задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову. З метою забезпечення позову, судом накладено арешт на спірні цінні папери та накладено заборону на здійснення депозитарними установами України будь-яких депозитарних операцій (в тому числі безумовних) щодо спірних цінних паперів, зокрема їх списання, зарахування, переказ, обтяження їх зобов'язаннями, внесення змін до анкет рахунків у цінних паперах ТОВ «Новітні газові технології».

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача-1 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що за умовами укладеного між сторонами договору, з урахуванням додаткової угоди до нього, строк виконання зобов'язання з оплати відповідачем-1 цінних паперів не настав, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

03.11.2015, через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва, від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача-1, у яких він заперечив проти викладених останнім обставин та зазначив, що вказана відповідачем-1 додаткова угода до договору є нікчемною з огляду на положення п. 9 ст. 17 розділу ІІІ Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та ст. 215 Цивільного кодексу України.

Крім того, відповідач надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідно до якого, станом на день підписання сторонами додаткової угоди до договору, керівником та підписантом ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс» був ОСОБА_4, у зв'язку з чим ОСОБА_5, який підписав додаткову угоду з боку ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс», не мав повноважень на укладення такого правочину, що тягне за собою його недійсність.

Відповідач-2 та треті особи присутність уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, хоча про час та місце його проведення сповіщені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача-2 та третіх осіб за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2011 між ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс» (далі - позивач, продавець) та ТОВ «Новітні газові технології» (далі - відповідач-1, покупець) за участю ТОВ «КМБ-Інвест» (далі - третя особа-1) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № Б-007/01-11 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця цінні папери, а саме 599890 простих іменних акцій документарної форми існування, емітентом яких є ВАТ «Українська національна розрахункова картка», правонаступником якої є ПрАТ «Українська національна розрахункова картка» (ідентифікаційний код - 23702532), номінальною вартістю 10,00 грн. за один цінний папір, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів - UA (далі - цінні папери), а покупець зобов'язався прийняти зазначені цінні папери та сплатити до 31.12.2012 на користь продавця 8266484,20 грн.

У подальшому, у зв'язку зі зміною форми існування цінних паперів з документарної на без документарну, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів змінено на , що підтверджується відомостями з офіційного сайту Національного депозитарію України (http://csd.ua/), станом на 29.04.2015, наданими позивачем.

Право власності на цінні папери переходить до покупця з моменту їх оплати та нарахування на його особовий рахунок у зберігача (п. 3.1 договору).

Продавець зобов'язується передати розпорядження на списання цінних паперів своєму зберігачу протягом 20 банківських днів з дня підписання договору. Відповідальним за перереєстрацію прав власності на цінні папери є ТОВ «КМБ-Інвест» (далі - третя особа-1, повірений покупця) (п.п.3.2, 3.3 договору).

Згідно з п. 11.1 договору, договір набирає чинності з дати підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно договору зобов'язань.

Всі зміни, доповнення і додатки до договору здійснюються в письмовій формі, підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін і є невід'ємною частиною договору (п. 11.2 договору).

Крім того, 28.12.2012 сторонами укладено Додаткову угоду № 1.1 до договору (далі - додаткова угода), за умовами якої сторони внесли зміни до п.п. 2.1, 3.1 договору, та погодили, що за умовами договору покупець зобов'язаний сплатити на поточний рахунок продавця загальну суму договору, визначену у п. 1.2 договору, до 31.12.2016 року, у безготівковій формі. Право власності на цінні папери, що є предметом договору, переходить до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі цінних паперів та зарахування на його особовий рахунок у зберігача.

Згідно з п. 4 додаткової угоди, остання набирає чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 31.12.2016.

У подальшому, на виконання умов договору, позивач здійснив перерахування цінних паперів на рахунок відповідача-1, що підтверджується випискою про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 003025 за період з 02.02.2011 по 15.10.2013 та випискою про стан рахунку в цінних паперах на 28.04.2015, наявними у матеріалах справи.

У обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначив, що відповідач-1 порушив істотні умови укладеного між сторонами договору, а саме не здійснив своєчасну оплату переданих позивачем на користь відповідача цінних паперів, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати зазначений договір та визнати за ним право власності на спірні цінні папери.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В той же час, враховуючи положення п. 2.1 договору, із змінами, внесеними сторонами шляхом укладення додаткової угоди, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем-1 зобов'язання з оплати спірних цінних паперів не настав, в зв'язку з чим порушення зазначеного зобов'язання не відбулося.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, враховуючи, що порушення відповідачем-1 умов договору не відбулося, суд не вбачає підстав для його розірвання.

Приймаючи до уваги положення ст. 15 ЦК України, згідно з якою кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, звернення позивача до суду є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, однією з позовних вимог є визнання за позивачем права власності на спірні цінні папери на підставі ч. 2 ст. 697 ЦК України, згідно з якою у разі прострочення покупцем оплати товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару.

Враховуючи викладені вище обставини, а саме недоведеність факту прострочення відповідачем-1 зобов'язання з оплати цінних паперів, зазначена позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Стосовно тверджень позивача щодо нікчемності додаткової угоди до договору, слід зазначити таке.

Пунктом 9 ст. 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними.

В той же час, положеннями зазначеної статті в редакції від 19.11.2012, чинній на момент укладення Додаткової угоди № 1 від 28.12.2012, нікчемність правочинів щодо цінних паперів у випадку вчинення їх без участі торговця цінними паперами не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зазначена позивачем законодавча заборона на вчинення правочинів щодо цінних паперів без участі торговця цінними паперами не діяла в момент укладення сторонами додаткової угоди до договору, а відтак положення ст. 215 ЦК України щодо недійсності правочину не поширюються на правовідносини, що склалися між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стосовно твердження позивача щодо укладення додаткової угоди неповноважною особою, слід зазначити таке.

03.10.2012 рішенням загальних зборів ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс», оформленого протоколом № 4/12 від 03.10.2012, затверджено нову редакцію статуту (чинної на день укладення додаткової угоди), зареєстровану 23.10.2012 за № 4002239.

Розділом 9 статуту встановлено, що органами управління товариством є: загальні збори учасників товариства, директор товариства, ревізійна комісія товариства.

Згідно з п. 9.2 статуту, виконавчим органом товариства є директор товариства, який здійснює управління поточною діяльністю товариства.

Позивач надав суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, станом на 28.12.2012, відповідно до якого, станом на день підписання сторонами додаткової угоди до договору, керівником та підписантом ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс» був ОСОБА_4.

В той же час, загальними зборами учасників товариства, які відбулися 27.12.2012, 100% голосів присутніх учасників на посаду директора товариства обрано ОСОБА_5, що зафіксовано протоколом загальних зборів № 5/12 від 27.12.2012.

Відповідно до п. 9.2.2 статуту, директор діє від імені товариства в межах, встановлених статутом товариства та чинним законодавством України. Згідно з п. 9.2.6 статуту, директор одноособово, в межах своїх повноважень, має право без доручення виконувати дії від імені товариства, зокрема укладати договори і угоди (правочини).

На підставі наказу директора товариства № 8 від 28.12.2012, ОСОБА_5 приступив до виконання посадових обов'язків директора товариства з 28.12.2012.

Крім того, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, станом на 25.02.2013, керівником та підписантом ТОВ «Фінансово-інвестиційний альянс» з 28.12.2012 є ОСОБА_5

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вносяться відомості щодо юридичної особи, зокрема осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, а також дані про наявність обмежень щодо представнцитва від імені юридичної особи.

Частинами 1, 3 ст. 18 Закону визначено, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, не були внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З огляду на викладене, доводи позивача щодо неправомочності ОСОБА_5 на підписання Додаткової угоди № 1.1 від 28.12.2012 до Договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-007/01-11 від 02.02.2011, у повному обсязі спростовуються матеріалами справи та судом до уваги не приймаються.

Враховуючи вищезазначене, позовна вимога щодо зобов'язання ПрАТ «Фінансова компанія «Актив» здійснити безумовну операцію зі списання спірних цінних паперів з рахунку відповідача-1 у депозитарній установі ПрАТ «Фінансова компанія «Актив», на рахунок позивача у депозитарній установі ТОВ «УПР-Фінанс», не підлягають задоволенню з огляду на відсутність правових підстав для здійснення такої операції.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко