донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.01.2016 справа № 905/876/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області,

на рішення господарського суду Донецької області

від29.09.2015 року (повний текст підписано 05.10.15)
по справі№ 905/876/15

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3", м. Запоріжжя,
до про за зустрічним позовом доПублічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, стягнення 139 407, 17 грн., Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3", м. Запоріжжя,
простягнення 10 109, 83 грн.

в судовому засіданні від 20.01.2016

оголошено перерву до 27.01.2016

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області (суддя Паляниця Ю. О.) від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 частково задоволено позовні вимоги (з урахуванням заяви № 1408/107 від 14.08.2015) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3", м. Запоріжжя (далі ТОВ "Компанія "ОСОБА_3"), та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової елекричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, (далі Вуглегірська ТЕС), основний борг 93 178, 18 грн., інфляційні втрати 41 863, 46 грн., 3% річних 1 799, 74 грн., судовий збір 2 736, 82 грн, розстрочено виконання рішення на 3 місяці. В іншій частині первісний позов залишено без задоволення. У задоволенні зустрічного позову Вуглегірська ТЕС до ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" про стягнення пені та штрафу в сумі 10 109, 83 грн. відмовлено в повному обсязі.

Вуглегірська ТЕС звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, задовольнити зустрічний позов та стягнути з ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" штрафні санкції в розмірі 10 109, 83 грн. та судовий збір в сумі 5 266, 25 грн.

Зокрема, заявник зазначає, що відповідач за зустрічним позовом порушив свої зобов`язання щодо строку поставки товару, а докази на підтвердження цього неправомірно не прийняті судом до уваги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.12.2015 апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 20.01.2016.

До Донецького апеляційного господарського суду 14.01.2016 від позивача надійшов відзив, в якому ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" просить рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 20.01.2016 було оголошено перерву до 27.01.2016.

В судове засідання 27.01.2016 представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином (а.с. 15 т. 2).

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання 27.01.2016 обов'язковою не визнавалася, а також беручи до уваги встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, 01.04.2014 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було підписано договір № 12/24 (далі Договір), відповідно до якого Постачальник зобовязався поставити Покупцю Товари (Продукцію) згідно умов договору, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити Продукцію, що поставляється відповідно до умов Договору (п.п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики Продукції зазначені в додатку № 1 до Договору (п. 1.3 Договору).

Ціною Договору є загальна сума цін на Продукцію (вартість) з ПДВ, що поставляється за даним Договором. Ціни на продукцію визначаються в додатку № 1 до Договору (п.п. 2.1, 2.2 Договору).

У п. 12.1 Договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє протягом строку, зазначеного в п. 8 додатку № 1 до Договору (до 31.12.2014 включно, а в частині виконання зобовязань до повного їх виконання).

Господарським судом Донецької області правомірно до спірних правовідносин застосовано положення, що регулюють відносини поставки.

Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у квітні та вересні 2014 року позивач поставив відповідачу товар на суму 291 637, 90 грн., про що свідчать видаткові накладні № РН-781 від 24.04.2014 на суму 198 459, 72 грн. та № РН-1669/1 від 23.09.2014 на суму 93 178, 18 грн. (а. с. 20, 24).

Відповідно до п. 2.5 Договору розрахунки за Продукцію здійснюються Покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунку Постачальника в порядку, передбаченому п. 3 додатку № 1 до Договору протягом 45 календарних днів з моменту постачання Товару на склад Покупця.

Суд першої інстанції правильно визначив, що відповідач мав здійснити оплату партій товару на суму 198 459, 72 грн. (видаткова накладна № РН-781 від 24.04.2014) не пізніше 09.06.2014, а товару на суму 93 178, 18 грн. (видаткова накладна № РН-1669/1 від 23.09.2014) не пізніше 07.11.2015.

Оскільки, як свідчать матеріали справи, відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти лише у розмірі 198 459, 72 грн. (платіжне доручення № v/928 від 21.05.2014), суд, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 615, 629, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 93 178, 18 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" в позовній заяві (з урахуванням заяви № 1408/107 від 14.08.2015) також заявлено про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 44 429, 25 грн. та 3% річних в сумі 1 799, 74 грн.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем неправильно визначено період нарахування інфляційних втрат та 3% річних, а тому здійснив перерахунок зазначених сум, в наслідок чого позов задовольнив частково та стягнув з відповідача 41 863, 46 грн. інфляційних втрат та 1 799, 74 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодесу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 41 863, 46 грн. та 3% річних в сумі 1 799, 74 грн.

Крім того, суд частково задовольнив клопотання відповідача та, врахувавши викладені в ньому доводи, надав розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 на 3 місяці.

Публічне акціонерне товариство "Центренерго", м. Київ, в особі Вуглегірської ТЕС звернулось до ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" із зустрічним позовом, в якому просив суд стягнути з останнього штраф та пеню в загальній сумі 10 109, 83 грн. за порушення строків поставки товару.

Висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог зустрічної позовної заяви, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є неправильним з огляду на таке.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами п. 3.3 Договору фактичний обєм кожної партії Продукції зазначається у відповідній письмовій заявці Покупця, яка є невідємною частиною Договору.

Згідно з п. 5 додатку № 1 до Договору строк поставки Продукції складає 5 днів від дати отримання Постачальником письмової заявки Покупця (лист).

У п. 9.2 Договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань щодо поставки Продукції з Постачальника стягується пеня у розмірі 0, 1% вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Позивач за зустрічним позовом зазначив, що товар на суму 198 459, 72 грн. було поставлено відповідачем за зустрічним позовом з порушенням строків, які встановлені Договором, а товар на суму 45 601, 64 грн., що був зазначений в заявці, ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" не поставило взагалі, тому відповідач нарахував пеню та штраф у загальній сумі 10 109, 83 грн.

Позивачем за зустрічним позовом було направлено відповідачу заявку № 08-1904 від 14.04.2014 (а. с. 90), яка отримана ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" 16.04.2014, на підтвердження чого Вуглегірською ТЕС до матеріалів справи надано зазначену заявку та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 263 (№ 346).

Суд першої інстанції, перевіривши дані про відправлення вказаного повідомлення та погоджуючись з доводами ТОВ "Компанія "ОСОБА_3", зазначив, що за інформацією Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" дані про вручення зазначеного поштового рекомендованого повідомлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі, а тому доказом отримання позивачем зазначеної заявки повідомлення не служить.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" здійснило запит на отримання інформації щодо вказаного поштового відправлення 25.09.2015 (а. с. 176).

Як зазначається на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта", інформація про наявність та стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюється й зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації (а. с. 10 т. 2).

Оскільки запит на отримання інформації зроблено зі спливом одного року, дані в системі відсутні у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Крім того, колегія суддів враховує, що направлення письмової заявки є необхідною умовою для відвантаження партії товару. Доказів отримання іншої заявки на поставку продукції на суму 198 459, 72 грн. або в інші, ніж зазначає Покупець, строки Постачальник суду не надав.

Посилання Постачальника, з яким погодився господарський суд, що особа (Давиденко), яка отримала поштове повідомлення, на підприємстві не працює, факту отримання поштового відправлення не спростовує, оскільки відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідальність за вручення/невручення поштового відправлення несе оператор поштового звязку, а не Відправник.

Крім того, сторони в Договорі порядок (спосіб) направлення письмової заявки не визначили, направлення її рекомендованим листом з повідомленням про вручення не є порушенням умов Договору.

Тому висновок суду першої інстанції про відсутність доказів прострочення ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" свого зобовязання за Договором з поставки продукції є неправильним.

Відповідно до п. 5.1 Договору сторони передбачили приймання-передачу Товару на підставі Інструкції № П-6 від 15.06.1965 про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (далі - Інструкція). Зазначеною Інструкцією при оформленні акту приймання-передачі товару не передбачено посилань на додержання або порушення строків поставки, тому доводи суду, що акт приймання-передачі від 24 квітня 2014 року підписаний сторонами без зауважень, не спростовує порушення строку поставки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "ОСОБА_3" посилається на загальновідомість фактів у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України щодо проведення антитерористичної операції в м. Донецьк, що є, на його думку, обставиною непереборної сили і підставою звільнення від відповідальності за порушення строків поставки.

З такими доводами погодитись не можна, оскільки відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідачем за зустрічним позовом такого сертифікату суду не надано, а тому підстави для звільнення від відповідальності за неналежне виконання ним своїх зобов`язань щодо поставки товару відсутні.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви Покупець послався на те, що заявка на суму 244 061, 36 грн. була виконана несвоєчасно та лише на суму 198 459, 72 грн. На решту суми (45 601, 64 грн.) продукція не була поставлена, але оскільки додатковою угодою від 12 вересня 2014 року сторони у зв`язку із підвищенням цін на продукцію, змінили п. 1 та п. 2 додатку № 1 до Договору в частині асортименту, ціни, кількості продукції, Покупець нарахував пеню до 01.09.2014.

Тому, з урахуванням ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та умов Договору про відповідальність за порушення строку поставки Продукції (пункт 9.2 розділу 9), Покупець обґрунтовано нарахував пеню за 2 дня прострочення поставки Продукції на суму 198 459, 72 грн. та за 143 дня прострочення поставки Продукції на суму 45 601, 64 грн. в загальній сумі 6 917, 72 грн. та 7% штрафу на суму 3 192, 11 грн. і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 підлягає в цій частині скасуванню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 35, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3", м. Запоріжжя, пені та штрафу в сумі 10 109, 83 грн.

Задовольнити зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3", м. Запоріжжя, пені та штрафу в сумі 10 109, 83 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3"(69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, буд. 4, офіс 210, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції (84792, Донецька обл., Артемівський район, місто Світлодарськ, ) пеню та штраф у сумі 10 109, 83 грн. та судовий збір за подання зустрічного позову в сумі 1 827, 00 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 29.09.2015 по справі № 905/876/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "ОСОБА_3"(69006, м. Запоріжжя, Північне шосе, буд. 4, офіс 210, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Вуглегірської теплової електричної станції, м. Світлодарськ Донецької області (84792, Донецька обл., Артемівський район, місто Світлодарськ, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 266, 25 грн.

Суду першої інстанції видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ГСДО

1 - ДАГС