ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа №922/3678/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №21/09-01 від 21.09.2015р.,

відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №26, від 20.05.2015р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс" (вх.№4955Х/2 від 19.10.2015р.), на рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. у справі №922/3678/15,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс", с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська обл.,

до Публічного акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК", м. Харків,

про зобовязання надати документи, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс" звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2015р., до відповідача - ПАТ "РЕАЛ БАНК", в якій просить зобов'язати відповідача надати документи, які необхідні для зняття заборони на відчудження нерухомого майна - нежитлової будівлі, майстерні хімзахисту в літ. "А-1" загальною площею 629,9 кв.м., розташованої за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна; зобов'язати ПАТ "РЕАЛ БАНК" повернути ТОВ "ТЗП "Торгсервіс" правовстановлюючі документи на нежитлові будівлі, майстерні хімзахисту в літ. "А-1" загальною площею 629,9 кв.м, розташованої за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна, зокрема: договір купівлі - продажу від 18.11.2004р. прошитий з протоколом №1-217/04 від 11.11.2004р., з витягом з Державного реєстру правочинів від 18.11.2004р., з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №6200357 від 13.01.2005р. та технічний паспорт, інв. справа №74144, реєстровий №6578.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. у справі №922/3678/15 (суддя Светлічний Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено.

В рішенні господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. місцевий господарський суд, зазначив, що позивач не позбавлений звернення до відповідних органів із письмовою вимогою про реєстрацію припинення іпотеки, а задоволення даного позову при скасуванні Харківським окружним адміністративним судом реєстрації права власності за відповідачем на нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-3, 5-14 в літ. "А-5", загальною площею 238,3 кв.м., розташовані за адресою : Харківська область, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228-Б у справі №820/6518/15 може призвести до порушення інтересів держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, права якого, як кредитора ПАТ "Реал Банк", будуть порушені неможливістю здійснити реалізацію майна та задовольнити вимоги добросовісних вкладників та інших кредиторів ПАТ "Реал Банк", відповідно до цього суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Позивач не погодився з рішенням місцевого господарського суду та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. у справі №922/3678/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не навів доводів щодо відмови в задоволенні позовних вимог, не зазначив правових норм, які б давали можливість пов'язувати імовірне задоволення позову в адміністративній справі з неможливістю на власний розсуд розпоряджатись своїм майном, не розяснив порядок звернення до інших органів, які б могли здійснити реєстрацію припинення іпотеки, та не обґрунтував чому ці дії не можуть бути вчинені банком, не зважаючи на пряму вказівку на це в законодавстві.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2015р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та її розгляд призначено на 17.11.2015р.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№15326 від 12.11.2015р.) вважає, що рішення є законним та обґрунтованим, із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Зокрема, відповідач в обґрунтування своєї позиції по справі зазначає, що позивач не позбавлений можливості самостійно звернутись до відповідних органів із письмовою вимогою про реєстрацію припинення іпотеки, а задоволення позову може порушити права ПАТ "РЕАЛ БАНК" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. розгляд справи було відкладено та зобовязано сторони надати додаткові письмові пояснення у справі.

Від сторін у справі надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№16761 від 11.12.2015р., вх.№17004 від 16.12.2015р., вх.№17005 від 16.12.2015р.), які долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. розгляд справи було відкладено, з метою повного, всебічного, обєктивного встановлення фактичних обставин справи та надання учасниками судового процесу додаткових пояснень у справі.

Додаткових письмових пояснень сторонами надано не було.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 21.01.2016р. представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.11.2012р. між позивачем (позичальник) та відповідачем (банк) був укладений договір про надання кредитної лінії №1416/09-2- 08. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит з максимальним лімітом 500000,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором відповідач згідно з іпотечним договором №1417/09-2-08 від 19.11.2012р., прийняв в іпотеку належні позивачу (позичальнику):

- нежитлові приміщення цокольного поверху №1-3, 5-14 в літ. "А-5", загальною площею 238,3 кв.м., розташовані за адресою : Харківська область, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228-Б;

- нежитлову будівлю, майстерню хімзахисту в літ. "А-1", загальною площею 626,9 кв. м., що розташована за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна,6а.

Згідно акту прийму-передачі від 19.11.2011р., позивач передав відповідачу оригінали наступних документів, згідно іпотечного договору №1417/09-2-08 від 19.11.2012р.;

- договір купівлі-продажу (реєстровий номер 998) від 18.11.2004р. прошитий з протоколом №1-217/04 від 11.11.2004р., з витягом з державного реєстру правочинів від 18.11.2004р., з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №6200357 від 13.01.2005р.;

- свідоцтво на право власності на нерухоме майно за номером №1467 від 12.08.2009р. прошите з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №24025167 від 02.10.2009р.;

- технічний паспорт, інв. справа №74144, реєстровий №6578;

- технічний паспорт, інв. справа №435, реєстровий №б/н.

ПАТ "РЕАЛ БАНК" задовольнив свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та рішенням від 29.10.2014р. Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області за ПАТ "РЕАЛ БАНК" було зареєстроване право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-3, 5-14 в літ. "А-5", загальною площею 238,3 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228-Б.

Вказані нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-3, 5-14 в літ. "А-5", загальною площею 238,3 кв.м., розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228-Б були реалізовані ПАТ "РЕАЛ БАНК" на аукціоні з продажу активів 07.09.2015р.

Згідно довідки ПАТ "РЕАЛ БАНК" від 02.03.2015р., наданої в суді першої інстанції та довідки №14-06/1539 від 14.12.2015р. наданої до суду апеляційної інстанції, у позивача відсутня заборгованість перед ПАТ "РЕАЛ БАНК" за договором про надання кредитної лінії №1416/09-2-08 від 19.11.2012 р.

Позивач звернувся до відповідача із листом №29/04-01 від 29.04.2015р., в якому просив, у звязку із припинення зобовязань за кредитним договором №1416/09-2-08 та іпотечним договором №1417/09-2-08 вчинити дії, передбачені чинним законодавством України для зняття заборони відчуження з нежитлової будівлі, майстерні хімзахисту в літ. "А-1", загальною площею 626,9 кв. м., що розташована за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна,6а.

Відповідач від 05.06.2015р. направив позивачу лист №14-04/784/1, в якому вказав, що Постановою Правління Національного банку України №295 від 21.05.2014р. було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РЕАЛ БАНК". Також, відповідач зазначив, що відповідно до частини 6 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобовязаний подати протягом пяти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно, або на письмову вимоги боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законом України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Умовами укладеного між сторонами договору іпотеки від 19.11.2012р. встановлено, що договір припиняє свою дію, зокрема, з припиненням забезпеченого іпотекою зобовязання.

Як вже було зазначене вище, у позивача відсутня заборгованість перед ПАТ "РЕАЛ БАНК" за договором про надання кредитної лінії №1416/09-2-08 від 19.11.2012 р., а відповідач не заперечує того факту, що ним було задоволено свої вимоги шляхом реалізації одного із предметів іпотеки в повному обсязі.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, права власності завжди підтверджується певними правовстановлюючими документами.

Колегія суддів зазначає, що питання повернення оригіналів правовстановлюючих документів, які передавались ПАТ "РЕАЛ БАНК" не можна ототожнювати з питанням зняття заборони на відчуження в певному законодавчому порядку, оскільки повернення оригіналів правовстановлюючих документів здійснюється у звязку із тим, що на даний момент обставини, які вимагали утримання відповідачем вказаних документів відсутні в силу повного задоволення банком своїх вимог, а відповідачем, в силу приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів існування інших правових підстав утримання зазначених документів.

Твердження суду першої інстанції про те, що задоволення даного позову при скасуванні Харківським окружним адміністративним судом реєстрації права власності за відповідачем на нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-3, 5-14 в літ. "А-5", загальною площею 238,3 кв.м., розташовані за адресою : Харківська область, м. Харків, вул. Дружби Народів, 228-Б у справі №820/6518/15 може призвести до порушення інтересів держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, права якого, як кредитора ПАТ "Реал Банк", будуть порушені неможливістю здійснити реалізацію майна та задовольнити вимоги добросовісних вкладників та інших кредиторів ПАТ "Реал Банк" - є необґрунтованими, так як докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене вимога позивача про повернення правовстановлюючих документів на нежитлові будівлі, майстерні хімзахисту в літ. "А-1" загальною площею 629,9 кв.м, розташованої за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна, зокрема: договору купівлі - продажу від 18.11.2004р. прошитий з протоколом №1-217/04 від 11.11.2004р., з витягом з Державного реєстру правочинів від 18.11.2004р., з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №6200357 від 13.01.2005р. та технічний паспорт, інв. справа №74144, реєстровий №6578 - підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач просив суд: 1) зобов'язати відповідача надати документи, які необхідні для зняття заборони на відчуження нерухомого майна; 2) зобов'язати ПАТ "РЕАЛ БАНК" повернути ТОВ "ТЗП "Торгсервіс" правовстановлюючі документи на нежитлові будівлі, зокрема договір купівлі - продажу від 18.11.2004р., з витягом з Державного реєстру правочинів від 18.11.2004 р., з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №6200357 від 13.01.2005р. та технічний паспорт, інв. справа №74144, реєстровий №6578.

Як роз'яснено в п.9.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду, зокрема, у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)", "Такому-то припинити такі-то дії, які перешкоджають доступу такого-то у приміщення (із зазначенням тих же даних про приміщення)", строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що перша та друга вимоги позивача, викладені ним в позовній заяві є фактично однаковими, однак друга вимога містить конкретні вимоги про повернення відповідних документів, тоді як перша вимога не є конкретною, а саме позивачем не вказано які саме дії повинен здійснити відповідач, у звязку з чим колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2, цієї статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії яка порушує право, відновлення становища яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності державної влади, органу влади автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

З огляду на викладене, такий способу захисту цивільних прав як зобов'язання відповідача здійснити певні дії відповідає встановленим законом способам захисту порушеного права.

Підсумовуючи все вищевикладене, дослідивши належні докази, які мають відношення до даного спору, з урахуванням приписів ст.ст. 4-3, 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, через що рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. у справі №922/3678/15 підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1, 2 ч.1 ст. 104, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.09.2015р. у справі №922/3678/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "РЕАЛ БАНК" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгово-закупівельне підприємство "Торгсервіс" правовстановлюючі документи на нежитлові будівлі, майстерні хімзахисту в літ. "А-1" загальною площею 629,9 кв.м, розташованої за адресою: с. Подвірки, Дергачівського району Харківської області, вул. Набережна, зокрема: договір купівлі - продажу від 18.11.2004р. прошитий з протоколом №1-217/04 від 11.11.2004р., з витягом з Державного реєстру правочинів від 18.11.2004р., з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером №6200357 від 13.01.2005р. та технічний паспорт, інв. справа №74144, реєстровий №6578.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 26 січня 2016 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза