УХВАЛА

20.01.2016Справа № 910/14083/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз»

на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз»

до Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

про стягнення грошових коштів

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від стягувача: Баляба О.В.

від боржника: не з'явились

від Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" грошових коштів за договором про надання юридичних послуг № 1 від 11 січня 2013 року в розмірі 180 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання юридичних послуг № 1 від 11 січня 2013 року, зокрема, в повному обсязі не сплатив грошових коштів за надані йому позивачем, як Юридичною фірмою, послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за відповідним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2013 року по справі № 910/14083/13 (суддя Чебикіна С.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 07.08.2013 року.

Розпорядженням № 04-1/484 від 06.08.2013р., у зв'язку із тривалим лікарняним судді Чебикіної С.О., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/14083/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2013 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 05.09.2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2013р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» задоволено повністю та присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз" грошові кошти: основного боргу - 180 000,00 грн. та судові витрати - 3 600,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2014 р. залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2013р. у справі № 910/14083/13.

01.04.2014 р. Господарським судом видано відповідний наказ у справі № 910/14083/13 на виконання рішення від 10.12.2015р.

07.12.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» подало скаргу на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в якій просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві по поверненню виконавчого наказу Господарського суду міста Києва про стягнення коштів з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» стягувачеві та скасувати постанову державного виконавця від 29.10.2015 р. щодо повернення виконавчого документу.

В обґрунтування своєї скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» посилається на неналежне виконанням державним виконавцем зобов'язань щодо розшуку та виявленню майна Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик», а також не вчинення ним дій щодо заборони виїзду керівника боржника за кордон.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 10.12.2015 р. скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.01.2016 р. за участю представників сторін та Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

07.12.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» надійшла заява про витребування від Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Хрещатик» копії укладених між ними кредитних угод, включаючи інформацію про проведені розрахунки.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проаналізувавши зміст скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» суд не вбачає необхідності у витребуванні кредитних угод, укладених Публічним акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» та інформації про проведені розрахунки за ними, оскільки вказані обставини не впливають на розгляд скарги по суті та документи не входять до предмета доказування у даному випадку.

За таких обставин, суд відмовив у його задоволенні вказаного клопотання у повному обсязі.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що визначають порядок виконання судових рішень, дослідивши наявні у справі документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 17.04.2014 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 43004281 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14083/13 від 01.04.2014 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз" 183 600, 00 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 13.06.2014 накладено арешт на кошти Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик".

08.08.2014 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про розшук майна Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик".

Відповідно до постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 08.08.2014 р. оголошено розшук майна Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик".

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 01.10.2014 р. зупинено виконавче провадження у зв'язку з розшуком майна боржника (п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження").

29.10.2015 р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку відсутністю належного Публічному акціонерному товариству "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" майна, на яке можна звернути стягнення та відсутністю коштів на його рахунках.

При цьому, за змістом оскаржуваної постанови за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Головного управління Держкомзему у Київській області належного Публічному акціонерному товариству "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" майна, за рахунок якого можливо звернути стягнення не виявлено; згідно повідомлення банківських установ кошти на рахунках Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" відсутні, розшук мана боржника, доручений працівниками органів внутрішніх спав протягом року виявився безрезультатним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу"

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органами державної виконавчої служби є, зокрема, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортні засоби, що належать Публічному акціонерному товариству "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" оголошені в розшук відповідно до постанови постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до листа Фонду державного майна України від 08.09.2014 р. № 31-4-395 плавальні засоби, що зберігаються на території водноспортивної станції на Трухановому острові у місті Києві перебувають на балансі Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" та в Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті України не зареєстровані.

Стосовно тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» про фактичне місцезнаходження транспортних засобів за місцем державної реєстрації Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик", суд відзначає, що державним виконавцем дотримано встановленого Закону України «Про виконавче провадження» порядку розшуку майна боржника, в той час як оперативно-розшукові заходи належать до компетенції Міністерства внутрішніх справ України та підлягають делегуванню державному виконавцю при виконанні відповідного судового рішення.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» про необхідність звернення стягнення на базу відпочинку, суд звертає увагу, що звернути стягнення можливо виключно на майно, належне боржнику, в той час як з матеріалів справи вбачається, що плавальні засоби, що зберігаються на території водноспортивної станції на Трухановому острові у місті Києві перебувають лише на балансі Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик".

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене, вбачається, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві вчинялись дій, спрямовані на виявлення майна Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" в той час як з наявних у справі документів вбачається, що майно, яке б перебувало у власності останнього та на яке можливо звернути стягнення відсутнє, а розшук транспортних засобів, зареєстрованих за Публічним акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" виявився безрезультатним.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» наведені ним в обґрунтування скарги документально не підтверджені та носять суперечливий характер з огляду на наявні у справі докази.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

У відповідності до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» та відмовляє у її задоволенні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут фінансових та промислових експертиз» у задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

Суддя Пригунова А.Б.