Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2016 р. Справа № 21/45б (9/134б/51б/39б/8б/8б)

КРЕДИТОР: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
АДРЕСА_1
БОРЖНИК: Закрите акціонерне товариство «Бахмачконсервмолоко»
16500, м. Бахмач Чернігівської області, вул. Перемоги, 13
про визнання боржника банкрутом
Суддя А.С.Сидоренко

Представники учасників провадження у справі про банкрутство:

від кредиторів: Кошлій Р.В. - предст. ВАТ «Золотоношам'ясо», дов. від 08.08.2013р. (в судовому засіданні 02.02.2016р.)

від боржника: Юдицький О.В. - ліквідатор (в судовому засіданні 02.02.2016р.), Федоренко О.І. - предст., дов. від 14.04.2015р. № 02-01/8526-Д/21-45б (в судовому засіданні 26.01.2016р.)

В судовому засіданні 26.01.2016р. взяла участь Помазна С.І. - представник арбітражного керуючого Стук І.М., нотар. посв. дов. від 25.08.2015р.

Ухвала виноситься після перерв, оголошених в судовому засіданні з 26.01.2016р. по 02.02.2016р. та 02.02.2016р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.04.2006р. порушено провадження у справі про банкрутство закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 04.02.2009р. боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Стук І.М.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 29.12.2010р. затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», провадження у справі припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2011р. ухвалу господарського суду Чернігівської області від 29.12.2010р. скасовано, матеріали справи передано на розгляд до місцевого суду на стадію ліквідаційної процедури.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2011р. скасовано ухвалу господарського суду Чернігівської області від 18.10.2011р., припинено повноваження ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» арбітражного керуючого Стук І.М., матеріали справи направлено до місцевого господарському суду для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 14.06.2012р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мурзу А.М.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.04.2015р. достроково припинено виконання арбітражним керуючим Мурзою А.М. повноважень ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», обов'язки останнього покладено на арбітражного керуючого Юдицького О.В.

15 червня 2015 року, в межах справи про банкрутство закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко», до господарського суду Чернігівської області надійшли заяви ліквідатора Юдицького О.В. (від 09.06.2015р. № 02-01/9383/21-45б (том 35, а.с. 36 - 58), № 02-01/9394/21-45б (том 35, а.с. 60 - 82), № 02-01/9396/21-45б (том 35, а.с. 84 - 107)), згідно яких заявник просить:

- визнати недійсними договори купівлі - продажу рухомого майна № 1, № 2 та № 3 від 01.12.2009р., укладені між закритим акціонерним товариством «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та приватним підприємством «Форагро» (54027, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 59, кв. 4, );

- застосувати наслідки недійсності правочинів та зобов'язати приватне підприємство «Форагро» (54027, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 59/4, ) повернути закритому акціонерному товариству «Бахмачконсервмолоко» предмети договорів, а саме:

молоко згущене незбиране у банках із жерсті, масою нетто 380 г, виробництва ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в кількості 1 400 080 банок, заставною вартістю 2 940 000,00 грн. (два мільйони дев'ятсот сорок тисяч грн. 00 коп.), а у разі неможливості повернення майна стягнути з приватного підприємства «Форагро» його вартість в розмірі 2 940 000,00 грн. (два мільйони дев'ятсот сорок тисяч грн. 00 коп.);

комплект обладнання для виробництва соєвого молока УСМ-2,5, що складається з баку для змішування сої, вузлів для промивання сої, насосу рециркуляції, водоструйного насосу, щита керування, обслуговуючої площадки, змільчувача, 1999 р.в., заставною вартістю 583 045,00 грн.;

автомобілі КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_9, № шасі НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4, заставною вартістю 16 000,00 грн. (шістнадцять тисяч грн. 00 коп.) та ГАЗ 5312, Г6-ОТА-3,8, державний номерний знак НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_5 заставною вартістю 7420,00 (сім тисяч чотириста двадцять грн. 00 коп.).

В обґрунтування поданих заяв ліквідатор банкрута вказує, що у відповідності з ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013р.), він має право подати до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону. Такою підставою ліквідатор вважає те, що виконання оспорюваних договорів завдає збитків боржнику, оскільки майно банкрута було реалізовано окремо взятому покупцю за ціною, яка є набагато меншою ніж заставна вартість цього майна, та нижчою від його ринкової вартості.

Крім того, на думку ліквідатора, оспорювані договори суперечать Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013р.), оскільки була порушена процедура реалізації майна боржника. Зокрема, ліквідатор банкрута Стук І.М. не здійснила публікацію оголошення в друкованих засобах масової інформації про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна, що позбавило можливості здійснити його продаж за ринковою ціною на конкурентній (конкурсній) основі. Рішення ж комітету кредиторів від 30.11.2009р. (протокол № 8) про продаж майна ПП «Форагро» без проведення відкритих торгів (аукціону), на думку ліквідатора Юдицького О.В., не відповідає вимогам закону, оскільки ліквідатором не було повідомлено всіх членів комітету кредиторів, зокрема ТОВ «Ексім - Трейдінг», про дату, час та місце проведення зборів комітету кредиторів.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.06.2015р. заяви ліквідатора Юдицького О.В. були прийняті, приєднані до матеріалів справи та призначені до розгляду в судовому засіданні. При цьому, учасником провадження у справі про банкрутство було визнано приватне підприємство «Форагро», якому запропоновано надати відзив на заяви з документами на підтвердження фактів (обставин), які будуть викладені в ньому, а також забезпечити явку повноважного представника.

30 червня 2015 року ліквідатором Юдицьким О.В. подані заяви (від 24.06.2015р. № 02-01/9451/21-45б (том 37, а.с. 184 - 192), № 02-01/9453/21-45б (том 37, а.с. 149 - 158) та № 02-01/9454/21-45б (том 37, а.с. 159 - 168)) з наведенням додаткових підстав для визнання недійсними вказаних вище договорів купівлі - продажу рухомого майна.

Так, ліквідатор зазначає, що виконання оспорюваних договорів завдає або може завдати збитків кредиторам ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», що є додатковою підставою для визнання недійсними згаданих вище правочинів. При цьому, заявник посилається на ч. 11 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013р.).

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 02.07.2015р. розгляд заяв ліквідатора був відкладений.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 07.07.2015р. по даній справі арбітражного керуючого Стук Ірину Михайлівну визнано учасником провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.07.2015р. провадження у справі в частині розгляду заяв ліквідатора було зупинено, а ухвалою господарського суду Чернігівської області від 11.01.2016р. - поновлено, розгляд заяв ліквідатора призначено на 26.01.2016р. на 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.01.2016р. призначено проведення судового засідання 26.01.2016р. в режимі відеоконференції. Однак, зважаючи на те, що представник ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», за клопотанням якого було призначено судове засідання в режимі відеоконференції, з'явився до зали судового засідання, судове засідання було проведено в загальному порядку.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.01.2016р. призначено проведення судового засідання 02.02.2016р. в режимі відеоконференції.

ПП «Форагро» у відзиві на заяви ліквідатора (від 27.01.2016р. № 3/16) заперечує проти його вимог, мотивуючи свої заперечення відсутністю законодавчо встановлених підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними. ПП «Форагро» звертає увагу суду, що на укладення спірних договорів було отримано згоду комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» та заставодержателя - ВАТ «Кредобанк». Ліквідатором не було доведено факту заподіяння збитків кредиторам. Крім того, ПП «Форагро» просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні заяв ліквідатора. На думку підприємства, перебіг строку позовної давності розпочався з грудня 2010 року (з моменту подання арбітражним керуючим Стук І.М. звіту ліквідатора до господарського суду) і сплив в грудні 2013 року.

Повноважного представника ПП «Форагро» в судове засідання не направило. При цьому, ухвала господарського суду від 11.01.2016р., що направлялась підприємству на адресу, зазначену ліквідатором у заявах і яка відповідає адресі, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, була повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Кредитори належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяв ліквідатора, однак не скористалися своїм процесуальним правом (крім ВАТ «Золотоношам'ясо») на участь в судовому засіданні.

Арбітражний керуючий Стук І.М. у відзиві на заяви ліквідатора (том 46, а.с. 233 - 236) просить відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що оцінка майна боржника була проведена у встановленому законом порядку шляхом залучення на підставі договору суб'єкта оціночної діяльності. ТОВ «Ексім - Трейдінг» повідомлялося про скликання на 30.11.2009р. зборів комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» шляхом направлення повідомлення на адресу даного кредитора, яка міститься в реєстрі вимог кредиторів. В свою чергу, ані ліквідатор ТОВ «Ексім - Трейдінг» Надлонок А.І., ані господарський суд Чернігівської області не повідомляли Стук І.М. про визнання ТОВ «Ексім - Трейдінг» банкрутом, призначення ліквідатора та адресу для листування з ним. Відчужене за договорами купівлі - продажу № 1, № 2 та № 3 від 01.12.2009р. майно перебувало у заставі ВАТ «Кредобанк», тому сплачені за нього грошові кошти були спрямовані на погашення вимог заставодержателя. Крім того, Стук І.М. просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні заяв ліквідатора.

В судове засідання арбітражний керуючий Стук І.М. не з'явилась, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників провадження у справі про банкрутство, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 24.07.2008р. по справі № 9/134б/51б/39б про визнання ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» банкрутом визнані, зокрема, вимоги ВАТ «Кредобанк» в особі Черкаської філії до боржника в розмірі 383 620,53 дол. США та 989 926,67 грн.

При цьому суд, визнаючи вимоги даного кредитора, заначив, що боржником були укладені договори застави з ВАТ «Кредобанк» і банком письмово були підтверджені його вимоги до боржника як такі, що забезпечені заставою майна, згідно до переліку, наявного в договорах застави та матеріалах справи.

Із доданих до заяви ВАТ «Кредобанк» документів (том 4, а.с. 94 - 149) вбачається, що згідно договору застави від 22.11.2005р. № 186-ЮЗ/2005, ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» передало у заставу АТ «Кредит Банк (Україна)», зокрема, автомобілі:

ГАЗ 5312 Г6-ОТА-3,701, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6, № шасі НОМЕР_5, заставною вартістю 7420,00 грн. (п. 21 додатку № 1 до договору застави від 22.11.2005р.);

КАМАЗ 5320, 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7(?), № шасі НОМЕР_3, № двигуна НОМЕР_4, заставною вартістю 16 000,00 грн. (п. 29 додатку № 1 до договору застави від 22.11.2005р.).

Згідно договору застави від 22.11.2005р. № 188-ЮЗ/2005, ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» передало у заставу АТ «Кредит Банк (Україна)» комплект обладнання по виробництву соєвого молока УСМ-2,5, що складається з баку для змішування сої - 1 шт., вузлів для промивання сої - 1 шт., насосу рециркуляції - 1 шт., водоструйного насосу - 1 шт., щиту керування - 1 шт., обслуговуючої площадки - 1 шт., змільчувача - 1 шт., 1999 року випуску, заставною вартістю 583 045,00 грн.

Згідно договору застави від 22.11.2005р. № 187-ЮЗ/2005, ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» передало у заставу АТ «Кредит Банк (Україна)» товари в обороті - молоко сгущене цільне в банках № 7 в кількості 800 000 банок, заставною вартістю 1 620 000,00 грн.

Згідно договору застави від 02.03.2006р. № 12-ЮЗ/2006, ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» передало у заставу АТ «Кредит Банк (Україна)» товари в обороті - молоко сгущене цільне в кількості 600 000 банок, заставною вартістю 1 320 000,00 грн.

Відомості про передачу вищевказаного майна в заставу були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 23.11.2005р. та 02.03.2006р., що підтверджується відповідними витягами (том 4, а.с. 136 - 138, 140).

ВАТ «Кредобанк» являється правонаступником АТ «Кредит Банк (Україна)» (п. 1.1 Статуту товариства).

03 лютого 2009 року відбулись збори кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» (протокол № 2, том 10, а.с. 69, 70) на яких було обрано комітет кредиторів у складі чотирьох осіб:

ВАТ «Кредобанк» в особі Черкаської філії - 2846,65 голосів;

ТОВ «Городокконсервмолоко» - 8401,226 голосів;

ВАТ «Золотоношам'ясо» - 300,00 голосів;

ТОВ «Ексім - Трейдінг» - 10378,013 голосів.

Під час проведення ліквідаційної процедури вказане вище майно боржника було включено ліквідатором Стук І.М. до ліквідаційної маси.

На підставі угоди про виконання незалежної оцінки від 23.04.2009р. (том 16, а.с. 16), укладеної між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та суб'єктом оціночної діяльності - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_10 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності НОМЕР_8, виданий ФДМУ 14.05.2007р.), останнім була визначена ринкова вартість комплекту обладнання для виробництва соєвого молока УСМ-2,5, 1999 р.в.

У висновку про вартість майна від 23.04.2009р. (том 16, а.с. 9) вказано, що ринкова вартість, отримана в результаті оцінки вищевказаного обладнання, становить 75 190,05 грн. (в т.ч. ПДВ). При цьому у висновку вказано, що метою оцінки є прийняття рішення про продаж, а при її проведенні використовувався витратний підхід.

На підставі угоди від 23.11.2009р. № 12/12 (том 16, а.с. 14), укладеної між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та приватним підприємством «Експертна фірма «АС-Експерт», оцінювачем ОСОБА_11 була визначена ринкова вартість двох автомобілів: КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_9, 1985 р.в. та ГАЗ 5312, державний номерний знак НОМЕР_2, 1991 р.в.

У висновку про вартість майна від 23.11.2009р. (том 16, а.с. 8) вказано, що ринкова вартість вищевказаних автомобілів становить 8 787,93 грн. (в т.ч. ПДВ): автомобіль КАМАЗ 5320 - 4769,88 грн., автомобіль ГАЗ 5312 - 4018,05 грн. При цьому у висновку вказано, що метою оцінки є прийняття рішення про продаж, а при її проведенні використовувався комбінований, витратно - порівняльний підхід.

На підставі листа ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Стук І.М. від 12.11.2009р. № 127/44 (том 16, а.с. 17), Чернігівською регіональною торгово - промисловою палатою було проведено експертне товарознавче дослідження спеціаліста, про що складено висновок від 26.11.2009р. № ЧК - 455 (том 16, а.с. 11, 12).

Із змісту даного висновку вбачається, що молоко згущене незбиране в банках з жерсті, масою 380 г, виробництва ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», різних років виготовлення у загальній кількості 1 400 080 банок, які знаходяться на зберіганні в складському приміщенні виробника, не відповідають вимогам ДСТУ 4274:2003 «Молоко незбиране згущене з цукром. Технічні умови» по органолептичним показникам і гарантійному терміну використання та не можуть бути використані для продажу в торговій мережі для харчування людей.

Вартість можливої реалізації (вартість ліквідації) вищевказаного молока на час проведення дослідження складає 21 001,20 грн. без урахування ПДВ.

30 листопада 2009 року відбулись збори комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко». Як вбачається із протоколу № 8 засідання зборів кредиторів (том 16, а.с. 7), на зборах були присутні: представник ТОВ «Городокконсервмолоко» Туз С.С. (8401,226 голосів), представник ВАТ «Золотоношам'ясо» Шульга О.П. (300,0 голосів) та представник ВАТ «Кредобанк» (Черкаська філія) Навроцька Т.В. (2846,65 голосів),

Представник ТОВ «Ексім - Трейдінг» на засідання зборів комітету кредиторів не з'явився, хоча, як вказано в протоколі № 8, був офіційно повідомлений про час та місце проведення зборів.

Також, на засіданні зборів комітету кредиторів була присутня з правом дорадчого голосу ліквідатор ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» Стук І.М.

Комітетом кредиторів одноголосно було прийнято рішення про реалізацію рухомого майна, яке належить ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» і являється предметом застави, а саме: молока згущеного з цукром в кількості 1 400 080 банок (виробництва 2005 - 2006 років); обладнання для виробництва соєвого молока УСМ-2,5, що складається з баку для змішування сої, вузлів для промивання сої, насосу рециркуляції, водоструйного насосу, щита керування, обслуговуючої площадки, змільчувача; автомобілів КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_9 та ГАЗ 5312, державний номерний знак НОМЕР_1, приватному підприємству «Форагро» за ціною 104 850,20 грн., згідно експертної оцінки без проведення відкритих торгів (аукціону) при умові здійснення розрахунків не пізніше 23.12.2009р., та зобов'язання ліквідатора укласти договори купівлі - продажу і перерахувати отримані від реалізації кошти на рахунок ВАТ «Кредобанк» в особі Черкаської філії не пізніше 29.12.2009р.

01 грудня 2009 року між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ПП «Форагро» були укладені договори купівлі - продажу рухомого майна № 1, № 2 та № 3 відповідно до умов яких ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» передало у власність ПП «Форагро» наступне майно:

молоко згущене в кількості 1 400 080 банок за ціною 20 998,80 грн. (в т.ч. ПДВ);

обладнання для виробництва соєвого молока УСМ-2,5, (в т.ч. бак для змішування сої, вузли для промивання сої, насос рециркуляції, водоструйний насос) за ціною 75 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ);

автомобілі КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_9 та ГАЗ 5312, державний номерний знак НОМЕР_1, за ціною 8 850,20 грн. (в т.ч. ПДВ).

ПП «Форагро», в свою чергу, зобов'язалося провести розрахунки за вищевказане майно не пізніше 23.12.2009р. шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Факт передачі у власність ПП «Форагро» вищевказаного майна підтверджується актами приймання - передачі від 29.12.2009р. При цьому в актах вказано, що сторони жодних фінансових претензій одна до одної не мають. Однак, матеріали справи не містять доказів оплати ПП «Форагро» отриманого товару.

Згідно ч. 1 ст. 23 та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 18.01.2013р.) (надалі - Закон про банкрутство), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом. Ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством.

За змістом ст. 29 Закону про банкрутство, майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції на момент проведення оцінки вищевказаного майна банкрута), незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно - правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно - правової бази з оцінки майна.

Пунктами 56, 60, 61 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. № 1440 (в редакції на момент проведення оцінки вищевказаного майна банкрута) визначено, що звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі.

Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема, висновок про вартість майна.

Висновок про вартість майна повинен містити відомості про:

замовника оцінки та виконавця звіту про оцінку майна;

назву об'єкта оцінки та його коротку характеристику;

мету і дату оцінки;

вид вартості, що визначався;

використані методичні підходи;

величину вартості, отриману в результаті оцінки.

У разі потреби оцінювач має право відобразити у висновку свої припущення та застереження щодо використання результатів оцінки.

Висновок підписується оцінювачем (оцінювачами), який безпосередньо проводив оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до оформлення висновку про вартість об'єкта оцінки.

Звіт про оцінку майна, додатки до нього готуються не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в оцінювача, а інші видаються замовнику після реєстрації в книзі обліку виданих документів.

Актами приймання - передачі робіт від 23.04.2009р. та від 23.11.2009р., підписаними ліквідатором Стук І.М., ФОП ОСОБА_10 та ПП «Експертна фірма «АС - Експерт», підтверджується факт передачі ліквідатору звітів про оцінку майна, яке є предметом договорів № 2 та № 3 від 01.12.2009р., укладених між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» та ПП «Форагро» (обладнання для виробництва соєвого молока УСМ-2,5, та автомобілі КАМАЗ 5320 і ГАЗ 5312).

Однак, в матеріалах справи звіти про оцінку майна відсутні, ліквідатором Стук І.М. були подані тільки висновки про його вартість.

Ці звіти не були передані від арбітражного керуючого Стук І.М. арбітражному керуючому Мурзі А.М. і відповідно - арбітражному керуючому Юдицькому О.В.

В судовому засіданні Стук І.М. пояснила, що Закон про банкрутство не вимагав додання в обов'язковому порядку до звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, які подаються до господарського суду, звітів про оцінку майна і не зобов'язував ліквідатора їх зберігати. На даний час арбітражний керуючий Стук І.М. не володіє будь - якими документами стосовно її діяльності як ліквідатора ЗАТ «Бахмачконсервмолоко».

Втім, наявність висновків про вартість майна, які відповідають вимогам п. 60 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»,. дає можливість зробити висновок про виконання ліквідатором Стук І.М. своїх обов'язків щодо здійснення оцінки майна банкрута шляхом залучення на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності.

Стосовно висновку експертного товарознавчого дослідження спеціаліста від 26.11.2009р. № ЧК - 455, складеного Чернігівською регіональною торгово - промисловою палатою, слід вказати наступне:

згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про торгово - промислові палати в Україні» (в редакції на момент складання вищевказаного висновку), торгово -промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції на момент складання вищевказаного висновку), діяльність судових експертів, пов'язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Як вбачається із висновку від 26.11.2009р. № ЧК - 455, проведення експертного товарознавчого дослідження було доручено експертам Чернігівської РТПП Юрченко М.І. - провідному експерту та Плющ О.І., яка має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю «Оцінка машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» (кваліфікаційне свідоцтво Міністерства юстиції України НОМЕР_10 від 19.03.2004р., продовжено до 03.04.2010р.).

При проведенні експертного дослідження експерти керувалися в т.ч. Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Оскільки експерти дійшли висновку, що молоко згущене не відповідає вимогам ДСТУ 4274:2003 «Молоко незбиране згущене з цукром. Технічні умови» по органолептичним показникам і гарантійному терміну використання та не може бути використане для продажу в торговій мережі для харчування людей, вартість даного майна була визначена виходячи з вартості його ліквідації.

За змістом п. п. 3, 24 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», вартість ліквідації - вартість, яку очікується отримати за об'єкт оцінки, що вичерпав корисність відповідно до своїх первісних функцій.

Вартість ліквідації розраховується як сума валових доходів, які очікується отримати від реалізації об'єкта оцінки як єдиного цілого або його складових частин виходячи з принципу найбільш ефективного використання за вирахуванням очікуваних витрат, пов'язаних з такою ліквідацією.

Таким чином, ліквідатором Стук І.М. були виконані свої обов'язки щодо здійснення оцінки майна банкрута шляхом замовлення її проведення Чернігівською регіональною торгово - промисловою палатою.

Відсутність звітів про оцінку майна не дає суду можливості призначити їх рецензування з метою неупередженого критичного розгляду оцінки майна, проведеної суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання.

Стосовно наявності розбіжностей щодо року випуску автомобіля ГАЗ 5312 (у договорі застави та висновку про вартість майна) та державного номерного знаку автомобіля ГАЗ 5312 (у висновку про вартість майна та договорі купівлі - продажу), суд вважає за можливе дійти висновку про наявність описок, допущених у висновку про вартість майна, оскільки заявником не було доведено, що у власності боржника перебував інший автомобіль ГАЗ 5312, 1991 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2.

Тому суд відхиляє посилання ліквідатора на те, що оцінка автомобіля ГАЗ 5312, державний номерний знак НОМЕР_1, який є предметом договору купівлі - продажу рухомого майна № 3 від 01.12.2009р., взагалі не проводилась.

У відповідності з ч. ч. 1 - 3 ст. 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Під час розгляду справи було встановлено, що в порушення вимог ст. 30 Закону про банкрутство, ліквідатором Стук І.М. не було забезпечено оповіщення через засоби масової інформації про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна.

Закон дозволяє комітету кредиторів встановити інший порядок продажу майна банкрута, ніж продаж на відкритих торгах, однак при цьому в обов'язковому порядку повинні бути дотримані вимоги Закону щодо розміщення оголошення через засоби масової інформації з повідомленням про визначений комітетом кредиторів порядок продажу майна.

В п. 57 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство» вказано, що рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу.

Суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2011р. по даній справі, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2012р., встановлено, що «листом № 2/161/09 від 28.09.2009р. ліквідатор Надлонок А.І. повідомив господарський суд Чернігівської області про визнання ТОВ «Ексім - Трейдінг» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури та вказав адресу ліквідатора. Також, повідомлено про недійсність всіх довіреностей, виданих третім особам на представництво інтересів ТОВ «Ексім - Трейдінг».

Разом з тим, з моменту призначення, тобто з 04.08.2009р. та у подальшому, ліквідатора ТОВ «Ексім - Трейдінг» Надлонка А.І. не було повідомлено про час і місце скликання зборів комітету кредиторів боржника. Докази належного повідомлення членів комітету кредиторів про час проведення зборів у матеріалах справи відсутні. Слід зазначити, що листами від 28.09.2009р. та 20.10.2009р. ліквідатор ТОВ «Ексім - Трейдінг» повідомляв арбітражного керуючого Стук І.М. про введення процедури банкрутства ТОВ «Ексім - Трейдінг» та адресу для отримання відповідної кореспонденції.

Таким чином, безпідставними є доводи арбітражного керуючого Стук І.М. про належне повідомлення ТОВ «Ексім - Трейдінг» про час та місце проведення зборів комітету кредиторів з огляду на надсилання кореспонденції на адресу товариства, яка зазначена у реєстраційних документах, оскільки згідно ст. 25 Закону про банкрутство з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута, а відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Тобто належним повідомленням ТОВ «Ексім - Трейдінг» може вважатись повідомлення його ліквідатора - арбітражного керуючого Надлонака А.І., призначеного постановою господарського суду Миколаївської області від 04.08.2009р., враховуючи, що ним повідомлялись адреси для листування з кредитором (ТОВ «Ексім - Трейдінг»)».

За правилами ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, з огляду на преюдиційність обставин, встановлених судовим рішенням апеляційного суду, щодо неповідомлення належним чином представника ТОВ «Ексім - Трейдінг» про дату, час та порядок денний зборів комітету кредиторів, враховуючи, що даний кредитор володіє значною кількістю голосів, суд дійшов висновку про те, що збори комітету кредиторів ЗАТ «Бахмачконсервмолоко», проведені 30.11.2009р., не були повноважними, а рішення, прийняті на цих зборах, не відповідають вимогам закону.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Оскільки договори купівлі - продажу рухомого майна № 1, № 2 та № 3 від 01.12.2009р. між ЗАТ «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та ПП «Форагро» були укладені з порушенням вимог ст. 30 Закону про банкрутства, вони не відповідають вимогам закону та порушують права і охоронювані законом інтереси боржника на здійснення продажу його майна за ринковими цінами на конкурентній (конкурсній) основі з метою задоволення вимог кредиторів у найбільш можливому розмірі. Втім, внаслідок їх укладення майно банкрута було відчужено за цінами нижчими ніж їх оціночна вартість.

Посилання ліквідатора на наявність спеціальних підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутства, для визнання оспорюваних договорів недійсними не може бути взято до уваги судом, виходячи з наступного:

у відповідності з ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

Частиною 10 ст. 17 Закону про банкрутство передбачено, що керуючий санацією в тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо:

виконання договору завдає збитків боржнику;

договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника;

виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Тобто, ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство не передбачено підстав для визнання недійсними угод, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство. Дана правова норма визначає підстави для відмови під час провадження у справі про банкрутство від виконання угод боржника.

Отже, посилання ліквідатора на положення ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство не можуть бути підставами для визнання недійсними спірних угод при провадженні справи про банкрутство, оскільки предметом регулювання цієї норми є підстави для відмови від виконання договорів боржника.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2015р. № 3-33гс15.

В цій же постанові Верховного Суду України вказано, що підстави для визнання угод боржника недійсними наведено у ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство, згідно якої угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства недійсною, якщо:

угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки;

угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника.

В поданих 30.06.2015р. ліквідатором Юдицьким О.В. заявах з наведенням додаткових підстав для визнання недійсними вказаних вище договорів купівлі - продажу рухомого майна ліквідатор зазначає, що виконання оспорюваних договорів завдає або може завдати збитків кредиторам ЗАТ «Бахмачконсервмолоко». При цьому, заявник посилається на ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, а також відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними правилами доказування у справах про відшкодування збитків позивач повинен довести факт порушення зобов'язання, наявність збитків і їх розмір, а також причинний зв'язок між порушенням зобов'язання і виниклими збитками. При цьому, він звільняється від обов'язку доводити вину відповідача. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов'язання лежить на відповідачеві.

Ті ж самі обов'язки щодо доказування покладаються і на ліквідатора у випадку його звернення до суду із заявою про визнання недійсною угоди боржника на підставі абз. 2 ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство.

Ліквідатор Юдицький О.В., в поданих 30.06.2015р. до суду заявах (від 24.06.2015р. № 02-01/9451/21-45б (том 37, а.с. 184 - 192), № 02-01/9453/21-45б (том 37, а.с. 149 - 158) та № 02-01/9454/21-45б (том 37, а.с. 159 - 168)) з наведенням додаткових підстав для визнання недійсними вказаних вище договорів купівлі - продажу рухомого майна, належним чином не обґрунтував яким кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки в результаті укладення угод боржником, не визначив їх розмір, обмежившись посиланням лише на положення Закону про банкрутство.

Крім того, обов'язковою умовою визнання недійсними угод боржника на підставі абз. 2 ч. 11 ст. 17 Закону про банкрутство є не тільки факт завдання збитків кредиторам, а і факт укладенння боржником угоди із заінтересованими особами.

Такого факту ліквідатором Юдицьким О.В. також доведено не було.

Як було вказано вище, ПП «Форагро» та арбітражний керуючий Стук І.М. у відзивах на заяви ліквідатора просять суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні заяв.

Ліквідатор Юдицький О.В. заперечив проти можливості застосування позовної давності, вважаючи, що на звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника не розповсюджуються правила про позовну давність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 Цивільного кодексу України). Водночас законодавець не допускає зміни порядку обчислення позовної давності, встановленого імперативними нормами статей 253 - 255 Цивільного кодексу України.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

Статтею 92 Цивільного кодексу України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи (суб'єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною сьомою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом. Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність (у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсним угод боржника) не встановлено.

Отже, суд відхиляє посилання ліквідатора Юдицького О.В. про те, що на звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними угод боржника не розповсюджуються правила про позовну давність.

Відповідна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014р. по справі № 3-59гс14.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що оспорювані правочини були укладені 01.12.2009р., строк позовної давності сплив 01.12.2012р., а подання ПП «Форагро» заяви про застосування позовної давності є підставою для її застосування судом і для відмови у задоволенні заяв ліквідатора Юдицького О.В.

Подання ж арбітражним керуючим Стук І.М. заяви про застосування позовної давності не може бути підставою для її застосування судом, оскільки Стук І.М. не є стороною оспорюваних правочинів.

Керуючись ст ст. 92, 203, 215, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 17, 23 - 25, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 35, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяв ліквідатора закритого акціонерного товариства «Бахмачконсервмолоко» Юдицького О.В. від 09.06.2015р. № 02-01/9383/21-45б, № 02-01/9394/21-45б та № 02-01/9396/21-45б про визнання недійсними договорів купівлі - продажу рухомого майна № 1, № 2 та № 3 від 01.12.2009р., укладених між закритим акціонерним товариством «Бахмачконсервмолоко» в особі ліквідатора Стук І.М. та приватним підприємством «Форагро», та застосування наслідків недійсності правочинів.

Копії цієї ухвали надіслати ліквідатору банкрута Юдицькому О.В., приватному підприємству «Форагро» (54027, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 59, кв. 4), арбітражному керуючому Стук І.М. (14008, м. Чернігів, провулок Нахімова, 50) та комітету кредиторів: ВАТ «Золотоношам'ясо» в особі ліквідатора Звєздічева М.О. (АДРЕСА_2) та ТОВ «Ексім - Трейдінг» в особі ліквідатора Пляки С.В. (АДРЕСА_3).

Суддя А.С. Сидоренко