ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016р. Справа№ 914/4210/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м. Львів

про: стягнення 50 811,34грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від позивача: не зявився.

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» (м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (м. Львів) про стягнення 50811,34грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обовязків за договором поставки не виконав, зокрема, не провів повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 12.01.2016 року. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 12.01.2016 року прибув, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву (вх. №860/16) про відсутність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України, та заяву про уточнення розміру позовних вимог (вх. №105/16), що за своєю суттю є заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 65121,70 грн.

Суд прийняв до розгляду вищевказану заяву (вх. №860/16).

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимог ухвали суду від 11.12.2015 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 28.01.2016 року.

Позивач участь повноважного представника в судовому засіданні 28.01.2016 р. не забезпечив, на електронну і поштову адресу суду надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог (вх. №400/16), що за своєю суттю є заявою про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 45 016,32 грн. Суд прийняв до розгляду вищевказану заяву.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив повторно, причин неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду від 11.12.2015 року не виконав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

15.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» (позивач у справі, постачальник згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (відповідач у справі, покупець згідно договору) укладено договір поставки № ТП-126, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується передавати у власність покупця визначений цим договором товар на підставі замовлень покупця, а покупець зобовязується приймати названий товар та оплачувати його.

Відповідно до п.1.2. договору, предметом поставки за цим договором є товар: бакалія.

Постачальник зобовязується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами (додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки (п.3.1. договору).

Відповідно до п.3.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 70 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

Цей договір набуває чинності з 01 січня 2015 року та діє до 31 грудня 2015 року. (п. 9.4 договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними: №ШЗ-0000101 від 11.02.2015 року на суму 13884,48 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000102 від 11.02.2015 року на суму 8578,80 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000188 від 17.03.2015 року на суму 60739,44 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000250 від 08.04.2015 року на суму 32278,80 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000293 від 22.04.2015 року на суму 29055,84 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000294 від 22.04.2015 року на суму 25687,20 грн. (в т.ч. ПДВ), №ШЗ-0000711 від 03.09.2015 року на суму 31587,84 грн. (в т.ч. ПДВ) та №ШЗ-0000849 від 12.10.2015 року на суму 19057,44 грн. (в т.ч. ПДВ). Загальна сума поставленого товару складає 220869,84 грн. Копії вказаних накладних містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар в сумі 151001,06 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Крім того, 11.12.2015 року та 14.01.2015 року відповідачем було повернуто товар згідно накладних на повернення постачальнику № лр НОМЕР_1 від 11.12.2015 року на суму 1359,84 грн., № лр НОМЕР_2 від 11.12.2015 року на суму 505,50 грн., № лр НОМЕР_3 від 11.12.2015 року на суму 1574,82 грн., № лр НОМЕР_4 від 11.12.2015 року на суму 601,08 грн., № лр НОМЕР_5 від 14.01.2016 року на суму 3702,84 грн., № лр НОМЕР_6 від 14.01.2016 року на суму 3969,90 грн., № лр НОМЕР_7 від 14.01.2016 року на суму 4875,66 грн., № лр НОМЕР_8 від 14.01.2016 року на суму 131,04 грн., № лр НОМЕР_9 від 14.01.2016 року на суму 1500,30 грн. та № лр НОМЕР_10 від 14.01.2016 року на суму 3275,64 грн. Загальна вартість повернутого товару складає 22202,46 грн.

01.12.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2560,00 грн.

Враховуючи наведене, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 45016,32 грн. заборгованості.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору поставки № ТП-126 від 15.12.2014 року, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідач частково оплатив отриманий товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 69868,78 грн.

Крім того, 11.12.2015 року та 14.01.2015 року відповідачем було повернуто товар згідно накладних на повернення постачальнику № лр НОМЕР_1 від 11.12.2015 року на суму 1359,84 грн., № лр НОМЕР_2 від 11.12.2015 року на суму 505,50 грн., № лр НОМЕР_3 від 11.12.2015 року на суму 1574,82 грн., № лр НОМЕР_4 від 11.12.2015 року на суму 601,08 грн., № лр НОМЕР_5 від 14.01.2016 року на суму 3702,84 грн., № лр НОМЕР_6 від 14.01.2016 року на суму 3969,90 грн., № лр НОМЕР_7 від 14.01.2016 року на суму 4875,66 грн., № лр НОМЕР_8 від 14.01.2016 року на суму 131,04 грн., № лр НОМЕР_9 від 14.01.2016 року на суму 1500,30 грн. та № лр НОМЕР_10 від 14.01.2016 року на суму 3275,64 грн. Загальна вартість поверненого товару складає 22202,46 грн.

Відповідно до п.3.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 70 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

01.12.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2560,00 грн.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача становить 45 106,32 грн.

27.01.2016 р. позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду. В заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 45 016,32 грн.

В матеріалах справи відсутні докази оплати поставленого товару на суму 45106,32 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 45 016,32 грн. заборгованості.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання недопустима. Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 п. 4. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 45016,32 грн. основного боргу є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м.Львів, вул. Городоцька, будинок 359, ідентифікаційний код 35621418) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський завод продтоварів» (03680, м. Київ, вул. Велика кільцева,4, ідентифікаційний код 31252267) 45016,32 грн. основного боргу та 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 02.02.2016 р.

Суддя Король М.Р.