РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа № 910/29004/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Сервіс+»

до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

третя особа нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв О.О.

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Горелий І.В., Борисов О.С. (представники за довіреністю);

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Євро-Сервіс+» звернулося до Господарського суду м. Києва з указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчий напис № 1855 від 01.10.2015, вчинений нотаріусом з порушенням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 2.3 ст. 2 глави 16 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, зокрема, відповідачем не надано нотаріусу належних доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача, а нотаріусом, в свою чергу, під час вчинення виконавчого напису не здійснено перевірку безспірності такої заборгованості.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про час та місце його проведення сповіщений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що чинним законодавством передбачена можливість вчинення виконавчих написів на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, за переліком, визначеним чинним законодавством. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус має перевірити відповідність поданих документів зазначеному переліку, однак приписами діючого законодавства на нотаріуса не покладений обов'язок перевірки безспірності заборгованості. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач належним чином повідомив позивача про необхідність погашення кредитної заборгованості та дострокового повернення кредитних коштів.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечила з огляду на те, що відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису було додано передбачений чинним законодавством перелік документів. Крім того, зазначив, що передбачений законом тридцятиденний строк з моменту отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та повернення кредитних коштів, сплинув, у зв'язку з чим вчинення виконавчого напису є законним та обґрунтованим.

Ухвалою від 16.11.2015 задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, яка надійшла разом із позовною заявою. З метою забезпечення позову, до набрання рішенням законної сили, зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. № 1855 від 01.10.2015 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літера «Е/1-2», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 4629,1 кв.м., що належить на праві власності позивачеві.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та третьої особи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

11.06.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - відповідач, кредитор) та ОСОБА_4 (далі - позичальник) укладено Договір кредиту № 839/3/27/38/7-240 (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно з графіком, зафіксованим п. 1.1.1 кредитного договору. Кінцевий термін погашення - 10.06.2017.

Пунктом 7.3 кредитного договору визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

11.06.2007 між сторонами укладено Додаткову угоду № 8, якою встановлено новий графік погашення кредиту та графік погашення відстрочених до сплати процентів (додаток № 1 до додаткової угоди).

Крім того, зазначеною додатковою угодою сторонами погоджено відсоткову ставку в розмірі 5%, а починаючи з 11.06.2016 - 10%. У разі порушення умов кредитування (наявність простроченої заборгованості за основним боргом та/або процентами понад 30 днів) починаючи з наступного місяця відсоткова ставка встановлюється в розмірі 10% річних.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено у додатку № 2 до додаткової угоди та є його невід'ємною частиною (п. 5 додаткової угоди).

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 24.10.2008 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Сервіс+» (далі - позивач, іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 839/4/27/38/8-640 (далі - іпотечний договір), за умовами якого відповідачеві в наступну іпотеку передане нерухоме майно - нежитлову будівлю літера «Е/1-2», загальною площею 4629,1 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 та належить позивачеві на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 27.08.2007 по справі № 29/431-07, право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15979382, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19.09.2007, реєстраційний номер 20330367, номер запису: 5273 в книзі 1 (далі - предмет іпотеки).

Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки, належить позивачеві на підставі договору оренди землі, укладеного між Харківською міською радою та позивачем 05.09.2005, зареєстрованого в Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 05.09.2005 за № 66198/05 (п. 1.1 іпотечного договору).

Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 22909415,90 грн., що в еквіваленті складає 4448430,27 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладання іпотечного договору (п. 1.2 іпотечного договору).

Вартість предмету іпотеки, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20680403, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.10.2008, реєстраційний номер 20330367, номер запису: 5273 в книзі 1, становить 3446542,49 грн.

Зміст та розмір основного зобов'язання - повернення кредиту в сумі 35000,00 доларів США, із порядком погашення, встановленим п. 1.4.1 іпотечного договору, та кінцевим терміном погашення - 10.06.2017; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних та комісії у розмірі, строки та в порядку, визначених кредитним договором; сплата можливої неустойки у розмірі, в строки та в порядку, визначених кредитним договором; відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за кредитним договором, та збитків, завданих порушенням умов кредитного договору (п. 1.4 іпотечного договору).

Відповідач має право, у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про іпотеку» (п. 2.4.7 іпотечного договору).

Положеннями п. 4.1 іпотечного договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 4.5.2 іпотечного договору, відповідач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із визначених умовами договору способів, зокрема - на підставі виконавчого напису нотаріуса.

16.07.2015 відповідачем на адресу позивача направлено вимогу (вих. № 08.42-186/67-14189), у якій зазначено, що в зв'язку із невиконання останнім умов кредитного договору, станом на 17.06.2015 заборгованість позивача складає 270180,40 доларів США, та висунуто вимогу про погашення існуючої заборгованості. Крім того, відповідач у вказаній вимозі повідомив позивача, що у випадку несплати зазначеної суми, відповідач буде змушений ініціювати звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Зазначена вимога отримана позивачем 20.07.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З моменту отримання позивачем вказаної вимоги останній не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості та не надіслав відповідачеві пояснень з приводу невиконання умов кредитного договору.

01.10.2015 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1839 на Іпотечному договорі № 839/4/27/38/8-640 від 24.10.2008, з урахуванням договорів про внесення змін, згідно з яким на користь відповідача підлягає стягненню 269447,29 доларів США заборгованості за кредитним договором, за рахунок звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктом 3.1 глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пункт 3.2. глави 16 вказаного Порядку передбачає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99.

Відповідно до п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999, передбачено, що для стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з п. 3.5 глави 16 вищевказаного Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Таким чином, приписами діючого законодавства на нотаріуса не покладено обов'язку в момент вчинення виконавчого напису встановлювати факт безспірності заборгованості.

В той же час, обов'язком нотаріуса є перевірка відповідності поданих стороною документів положенням Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Судом встановлено, що відповідачем, з метою вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, надано останньому оригінал іпотечного договору застави із договорами про внесення змін до іпотечного договору; копію кредитного договору з додатковими угодами та додатками до нього; копії вимог про усунення порушень за кредитним договором та іпотечним договором на ім'я позичальника та іпотекодавця; розрахунок заборгованості на дату направлення вимоги про усунення порушень; виписки по рахункам позичальника; довідка про ненадходження коштів в рахунок погашення заборгованості.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, з метою належного виконання умов кредитного договору, надав позивачеві кредитні кошти на загальну суму 350000,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника та заявкою позичальника на видачу готівки, засвідчені копії яких надані відповідачем нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. разом із заявою про вчинення виконавчого напису.

Позичальник, в свою чергу, зобов'язання із своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними не виконав, внаслідок чого, станом на 17.06.2015, заборгованість за кредитним договором склала 249826,65 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 19620,64 доларів США, що в сукупності складає 269447,29 доларів США, та з урахуванням курсу НБУ станом на 17.06.2015, дорівнює 5967648,22 грн.

Факт існування заборгованості та її розмір підтверджений наданими відповідачем виписками по банківському рахунку позичальника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. саме на зазначену суму, а саме, звернено стягнення на нежитлову будівлю літера «Е/1-2», розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 4629,1 кв.м., що належить на праві власності позивачеві, з метою задоволення за рахунок отриманих від реалізації зазначеного майна вимог відповідача у розмірі 269447,29 доларів США.

Таким чином, твердження позивача про те, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, відповідачем не було підтверджено безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором, у зв'язку з чим вказаний напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню є безпідставними, а позивачем в процесі судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пакет документів, наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не відповідав Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Крім того, матеріалами справи у повному обсязі підтверджений факт перебігу передбаченого законом тридцятиденного строку з моменту надсилання позивачеві вимоги про погашення кредитної заборгованості до моменту вчинення нотаріусом виконавчого напису на іпотечному договорі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, враховуючи факт недоведення позивачем доводів на обґрунтування викладених у позові вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису від 01.10.2015, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. за реєстровим номером 1855, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 49, 68, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2015.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко