РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016Справа №910/18853/14
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гео Уелл Сервісез"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" про стягнення 1 983 961,94 грн.

Представники сторін:

від позивача: Корчагін М.П. - представник за довіреністю № 36 від 05.03.2015 року;;

від відповідача: Кисіль С.П. - представник довіреність № б/н від 27.11.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гео Уелл Сервісез" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" про стягнення 1 983 961,94 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.2011 року між ним та відповідачем укладено договір №01-2912/11 підряду на виконання геофізичних робіт.

Проте, відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату виконаних робіт, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.11.2014 року у справі №910/18853/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АРАБСЬКИЙ ЕНЕРГЕТИЧНИЙ АЛЬЯНС ЮЕЙ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕО УЕЛЛ СЕРВІСЕЗ" 1 586 390 грн. 70 коп. - основного боргу, 113 915 грн. 89 коп. - пені., 211 941 грн. 80 коп. - інфляційних втрат, 71 713 грн. 55 коп. - 3% річних, 39 679 грн. 25 коп. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення господарського суду м. Києва від 04.11.2015 року у справі №910/18853/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 року касаційну скаргу ТОВ "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року у справі №910/18853/14 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва №04-23/1866 від 18.11.2015 року, відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/18853/14.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/18853/14 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2015 року прийнято справу №910/18853/14 до свого провадження, розгляд справи призначено на 07.12.2015 року.

В судовому засіданні 07.12.2015 року представники сторін надали додаткові пояснення.

Представник відповідача подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

В судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2016 року.

В судовому засіданні 12.01.2016 року представник позивача надав додаткові пояснення, а представник відповідача додаткові обґрунтування.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

29.12.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Гео Уелл Сервісез" (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Бурова компанія "Рудіс" (замовник) укладено договір №01-2912/11 підряду на виконання геофізичних робіт.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати своїми силами та з використанням відповідних матеріалів і обладнання геофізичні роботи згідно специфікацій, затверджених сторонами, що після їх підписання стають невід'ємними частинами даного договору.

22.05.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №01-2912/11 від 29.12.2011 року, відповідно до якої у зв'язку із офіційною державною реєстрацією 20 квітня 2012р. зміни найменування та зміни місця знаходження замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в тексті договору, всіх додатках та додаткових угодах до договору №01-2912/11 від 29.12.2011 року словосполучення «товариство з обмеженою відповідальністю «Бурова компанія «Рудіс» замінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Кувейт Енерджі Юкрейн».

Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю «Кувейт Енерджі Юкрейн» () змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" ().

Відповідно до п.5.1 договору, сума договору визначається з урахуванням фактичного виконання обсягу геофізичних робіт у свердловині згідно тарифів/розцінок, вказаних в специфікаціях №1 (додатки №1,2,3,4,5,6,7) та №2 до цього договору. Тарифи та розцінки, вказані у таких специфікаціях, включають ПДВ в розмірі 20% та покривають всі витрати на виконання підрядником таких робіт.

Валютою договору є українська гривня.

Вартість геофізичних робіт (тарифи та розцінки) міститься у специфікаціях №1 (додатки « 1,2,3,4,5,6,7) та №2 до договору. Вартість геофізичних робіт визначена в українській гривні. Оплата вартості геофізичних робіт підлягає в українській гривні (п.5.2 договору).

Згідно з п.5.3 договору, остаточна сума договору визначається за фактично виконаним обсягом досліджень, підтвердженим актами виконаних робіт, підписаних замовником та підрядником, обчислена за розцінками, що викладені в специфікаціях №1 (додатки №1,2,3,4,5,6,7) та №2 до договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що звіти про виконані роботи оформляються на свердловині і підписуються від замовника його уповноваженими представниками, а від підрядника - начальниками вагонів, які виконували роботи. Замовник оплачує виконані роботи з урахуванням п. 5.2. на основі підписаних актів прийому-передачі виконаних робіт.

На виконанням умов договору, позивачем на користь відповідача були виконані наступні роботи:

1) у період з 28 серпня 2012 року по 31 серпня 2012 року на свердловині №3А були виконані роботи на загальну суму 146 320,00 грн. Сторонами належним чином оформлено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №64 від 04.09.2012 року, додаток №1 від 04.09.2012 року до акту здачі-приймання робіт №64 із переліком виконаних робіт;

2) у період з 29 вересня 2012 року по 11 жовтня 2012 року на свердловині №116А були виконані роботи на загальну суму 785 754,44 грн. В порядку, передбаченому п. 6.1 договору, позивачем було складено та підписано зі своєї сторони звіт про виконання робіт ВС116А-, однак вказаний звіт не було підписано представником відповідача. Також, не підписаним залишився відповідний акт здачі-приймання робіт. Разом з тим, на спільній зустрічі, яка відбулася 06.12.2012 року, сторони погодили факт виконання позивачем робіт на суму 785 754,44 грн., які обліковані у акті здачі-приймання робіт №08 від 22.01.2013 року та супутніх документах, що підтверджується протоколом від 06.12.2012 року.

З врахуванням вищевикладеного позивачем виконано роботи на 932 074,44 грн.

Щодо виконання робіт, які обліковані у акті здачі-прийняття робіт №08 від 22.01.2013 року, то суд зазначає наступне.

З додатку № 1 до акту здачі-приймання робіт №08 від 22.01.2013 року вбачається, що з 29 вересня 2012 року по 03 жовтня 2012 року (тобто до застрягання обладнання, яке сталось 04 жовтня 2012 року) на свердловині № 116А позивачем виконані роботи на загальну суму 785 754,44 грн., які можна поділити на наступні групи: мобілізаційні/демобілізаційні обладнання і персоналу, перфораційні послуги в обсадженій свердловині та гамма-каротаж в обсадженій свердловині.

Будь-яких доказів на підтвердження знищення вищезазначених робіт, виконаних позивачем, в матеріалах справи немає та відповідачем не надавалось.

Також, щодо підтвердження протоколом спільній зустрічі, яка відбулася 06.12.2012 року факту прийняття робіт, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, на свердловині №116А позивачем виконувались різні роботи, а саме:

- у період з 29 вересня 2012 року по 03 жовтня 2012 року позивачем виконані роботи на загальну суму 785 754,44 грн., які обліковані в акті здачі-приймання робіт №08 від 22.01.2013 року (оплата вказаних робіт є предметом спору у даній справі);

- у період з 02.10.2012 року по 11.10.2012 року позивачем виконані інші роботи на загальну суму 468 280,00 грн., які обліковані в акті здачі-приймання робіт №07 від 22.01.2013 року (оплата вказаних робіт є предметом спору у іншій справі №910/18852/14).

Так, у протоколі спільної зустрічі сторін від 06.12.2012 року зазначено, що позивач запропонував до розгляду два звіти щодо виконаних робіт. За результатами розгляду звітів сторони «дійшли згоди щодо геофізичних робіт за звітом на суму в 785 754,44 грн. (сімсот вісімдесят п 'ять тисяч сімсот п 'ятдесят чотири гривні 44 коп.); та погодились з тим, що знищення (внаслідок аварії) результатів робіт зазначених в іншому звіті, унеможливлює здійснення як самого факту їх приймання-передачі за відповідними кількісними та якісними розрахунками, так і відповідного розрахунку».

Тобто, у протоколі спільної зустрічі сторін від 06.12.2012 року безпосередньо після ліквідації застрягання обладнання зафіксовано, що знищені були роботи, обліковані у звіті до акту здачі-приймання робіт №07 від 22.01.2013 року, оплата за які не є предметом спору у даній справі. Натомість, претензій до геофізичних робіт за звітом на суму в 785 754,44 грн. у відповідача не було.

Наведеним вище підтверджено факт того, що внаслідок застрягання обладнання, яке сталося 04.10.2012 року, та подальших дій у свердловині №116А не були знищені роботи, виконані позивачем у цій свердловині в період з 29.09.2012 року по 03.10.2012 року та обліковані в акті здачі-приймання робіт №08 на загальну суму 785 754,44 грн.

Щодо застосування приписів статті 855 ЦК України.

Статтею 855 ЦК України передбачено, що якщо предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений або закінчення роботи стало неможливим без вини сторін, підрядник не має права вимагати плати за роботу.

Підрядник має право на плату, якщо знищення предмета договору підряду або неможливість закінчення роботи сталися через недоліки матеріалу, переданого замовником, чи внаслідок його вказівок про спосіб виконання роботи або якщо таке знищення чи неможливість закінчення роботи сталися після пропущення замовником строку прийняття виконаної роботи.

Вищезазначена норма регулює відносини сторін договору підряду у випадку, якщо до здачі замовнику предмету договору підряду він був випадково знищений.

Проте, як було встановлено судом, результати робіт, які виконані позивачем на свердловині у період з 29 вересня 2012 року по 03 жовтня 2012 року ( акт здачі-приймання робіт №08 від 22.01.2013 року на загальну суму 785 754,44 грн.), не були знищені, а тому стаття 855 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Приймаючи постанову від 10.11.2015 року, Вищий господарський суд України визнав необхідним надання судами належної правової оцінки п.8.2 договору №01-2912/11, яким врегульовано порядок відшкодування збитків, завданих внаслідок аварії, в тому числі право замовника зменшити оплату за виконаний обсяг роботи на суму компенсації.

Відповідно до п.8.2 договору в разі виникнення аварії складається акт розслідування аварії, в якому вказується винна сторона, сума компенсації понесених збитків потерпілій стороні та порядок покриття винною стороною понесених збитків потерпілій стороні. Замовник має право зменшити виплати за виконаний обсяг робіт на суму компенсації. У випадку незгоди однієї із сторін щодо визначення причин аварії, суперечка передається на вирішення до погодженої сторонами експертної організації або до господарського суду.

В цій частині слід відзначити, що під час виконання робіт, облікованих в акті здачі-приймання робіт №08 від 22.01.2013 року, жодної аварії не було.

Що ж стосується застрягання приладів, які сталися під час виконання робіт за актом №07 (що не є предметом спору у цій справі), то спір з приводу причин застрягання переданий на розгляд господарського суду м. Києва у іншій справі №910/9532/13 за позовом ТОВ "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" до ТОВ "Гео Уелл Сервісез".

Окрім цього, за змістом ст.ст.852, 858 ЦК України якщо підрядник допустив недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (тобто, відшкодування збитків).

Звернувшись до господарського суду м. Києва у іншій справі №910/9532/13 із позовом до позивача про відшкодування збитків, відповідач обрав спосіб захисту права, яке, на його думку, порушене. У зв'язку із цим, у даній справі відсутні підстави для зменшення ціни роботи.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що звіти про виконані роботи оформляються на свердловині і підписуються від замовника його уповноваженими представниками, а від підрядника - начальниками вагонів, які виконували роботи. В подальшому, на підставі цих звітів готуються акти прийому-передачі робіт.

Позивач підготував вказаний звіт на свердловині, однак всупереч положенням п. 6.1 договору відповідач ухилився від підписання 03.10.2012 року звіту про виконання робіт ВС116А-. На неправомірність таких дій позивач вказував у претензії №19 від 23.01.2013 року.

В той же час, листом №849 від 22 жовтня 2012 року (тобто до початку робіт з ліквідації застрягання обладнання та до вилучення НКТ 08.11.2012 року) відповідач просив позивача здійснити організаційні заходи з ліквідації аварії і зважаючи на нагальну необхідність ліквідації аварії відзначив про перенесення вирішення всіх питань про виплати і компенсації за договором №02-2912/11 на період одразу після ліквідації аварії та її наслідків.

Таким чином, процедура прийняття спірних робіт розпочалась ще 03.10.2012 року на свердловині після завершення робіт, але внаслідок порушення відповідачем вказаних умов договору та ухилення від підписання звіту про виконання робіт ВС116А- безпосередньо на свердловині, станом на цей час відсутні підписані обома сторонами договору звіт про виконані роботи та відповідний акт приймання-передачі робіт.

Оскільки, виконані позивачем роботи за актом №08 не були знищені і, відповідно відсутні підстави для покладання на підрядника ризику випадкового знищення результату робіт, а в матеріалах справи наявні докази визнання відповідачем цим робіт, тому вони повинні бути оплачені останнім.

Відповідно до п. 6.3 договору, оплата за виконані роботи здійснюється на поточний рахунок підрядника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання акту-прийому передачі робіт та отримання всіх первинних документів (технічних звітів, податкових накладних і т.д.) замовником. Якщо замовник не отримав у строк вищезазначені первинні документи, замовник має право не підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт та не сплачувати рахунки підрядника.

Згідно з п. 5.2 договору, підрядник або замовник має право збільшити або зменшити вартість робіт, відносно цін та тарифів, які були наведені у додатках до цього договору, у зв'язку із збільшенням або зменшенням понад 5% офіційного курсу долара США встановленого НБУ по відношенню до офіційного курсу НБУ долара США, діючого на день підписання даного договору.

У разі збільшення вартості робіт підрядник повідомляє про таке підвищення замовника за 5 календарних днів до введення нової вартості робіт у чинність, про що сторони укладають відповідні додатки до цього договору у новій редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом вих. №79 від 05.09.2014 року, який отриманий відповідачем 05.09.2014 року за вхід. №1106, направив останньому два екземпляри двосторонньої угоди від 01.09.2014 року про збільшення вартості геофізичних робіт, передбачених договором №01-2912/11 підряду на виконання геофізичних робіт від 29.12.2011 року, в якому зазначено, що беручи до уваги умови п.5.2 договору, збільшити вартість геофізичних робіт (тарифи та розцінки), які містяться у Специфікаціях №1 (додатки №1,2,3,4,5,6,7) та №2 до договору на 70,2% (сімдесят цілих і два десятих відсотка).

Оскільки, умовами договору передбачено, що введення нової вартості робіт у чинність відбувається з моменту повідомлення про таке підвищення замовника за 5 календарних днів та беручи до уваги те, що двостороння угода не підписана зі сторони відповідача, тому вартість робіт є чинною з 11.09.2014 року.

Таким чином, заборгованість з урахування подорожання долару становить:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №64 від 04.09.2012 року - 249 036,64 грн.;

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №08 від 22.01.2013 року - 1 337 354,06 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 1 586 390,70 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань в розмірі 113 915,89 грн. за період з 28.02.2013 року по 27.08.2013 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6.4 договору, якщо замовник протягом 30 (тридцяти) днів після одержання рахунку та підписання акту приймання-передач і виконаних робіт не розрахується за виконані геофізичні роботи, то підрядник нараховує пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період її нарахування від розміру неоплачених виконаних робіт за кожен день такого прострочення.

07.12.2015 року представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 статті 267 ЦК України слив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від 01.09.2014 року надійшла до суду 05.09.2014 року.

Положеннями пункту 4.4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду 05.09.2014 року, тому вимоги щодо нарахування пені в розмірі 113 915,89 грн. за період з 28.02.2013 року по 27.08.2013 року не підлягають задоволенню, у зв'язку із спливом позовної давності.

Також, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 211 941,80 грн. та три проценти річних в розмірі 71 713,55 грн. за період з 28.02.2013 року по 31.08.2014 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, нова вартість робіт у зв'язку із її збільшенням є чинною з 11.09.2014 року, а індекс інфляції та 3% річних позивачем нараховані за період з 28.02.2013 року по 31.08.2014 року, тому су вважає за необхідне перерахувати ці суми на вартість актів виконаних робіт ще до подорожчання долару США.

Розрахунок 3% річних:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 64 від 04.09.2012 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
146 320,0028.02.2013 - 31.08.20145503 %6 614,47
- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 08 від 22.01.2013 року:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
785 754,4428.02.2013 - 31.08.20145503 %35 520,41
Таким чином, загальний розмірі 3% річних за перерахунком суду становить 42 134,88 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 29 578,67 грн. не підлягають задоволенню.

Розрахунок індексу інфляції:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 64 від 04.09.2012 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
28.02.2013 - 31.08.2014146 320.001.13419 543,14165863.14
- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 08 від 22.01.2013 року:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
28.02.2013 - 31.08.2014785 754,441.134104 948,83890703.27
Таким чином, загальний розмірі індексу інфляції за перерахунком суду становить 124 491,97 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції в розмірі 87 449,83 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ" (04655, м. Київ, вулиця Полярна, будинок 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гео Уелл Сервісез" (01133, м. Київ, вулиця Павлівська, будинок 29, ) основний борг в розмірі 1 586 390 (один мільйон п'ятсот вісімдесят шість тисяч триста дев'яносто) грн. 70 коп., три проценти річних в розмірі 42 134 (сорок дві тисячі сто тридцять чотири) грн. 88 коп., індекс інфляції в розмірі 124 491 (сто двадцять чотири тисячі чотириста дев'яносто одна) грн. 97 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 35 076 (тридцять п'ять тисяч сімдесят шість) грн. 46 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 28.01.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий