ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2016р. Справа № 905/1491/15

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Сажнева М.В., Шилова О.М.,

при секретарі судового засідання Бова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

про стягнення 3 222 840,45 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-88 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 148 від 12.11.2015р.

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «ДТЕК Східенерго» 3222840,45 грн., з яких:

- 1 890 502,21 грн. основного боргу за грудень 2014 р.;

- 416946,38 грн. пені за період з 15.01.2015р. по 18.06.2015р.;

- 132335,15 грн. 7 % штрафу;

- 24084,48 грн. 3 % річних за період з 15.01.2015р. по 18.06.2015р.;

- 758972,23 грн. інфляційних нарахувань за період січень-травень 2015 р..

Позовні вимоги з посиланням на статті 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. в частині своєчасних та повних розрахунків за спожитий природний газ.

На підтвердження своїх вимог позивачем подано у копіях: договір купівлі-продажу природного газу 28/170114-ПР від 17.01.2014р. з усіма додатковими угодами, акти прийняття-передачі природного газу за спірний період, довідки по операціях та по сальдо за даним договором.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 905/1491/15 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 11.09.2015р.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду клопотання від 11.09.2015р. за вх. № 10893/15, згідно з яким останній просить суд оголосити перерву у судовому засіданні для надання витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.09.2015р. розгляд справи відкладений на 15.10.2015р.

15.10.2015р. за вх. № 15350/15 господарський суд одержав клопотання відповідача, згідно з яким останній просить суд оголосити перерву у судовому засіданні, продовжити строк розгляду справи на 15 днів та призначити іншу дату судового засідання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.10.2015р. строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів до 02.11.2015р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача та розгляд справи відкладений на 02.11.2015р.

02.11.2015р. за вх.№17682/15 господарський суд одержав клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи витребуваних судом документів, а за вх. № 17683/15 клопотання про перенесення розгляду справи, з посиланням на те, що зверненням відповідача до господарського суду м. Києва з позовною заявою про визнання договору купівлі - продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. недійсним, що є підставою для зупинення провадження у справі № 905/1491/15 відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, а також на те, що станом на 02.11.2015р. ухвала про порушення господарським судом м. Києва провадження за позовною заявою ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» відсутня. В додаток до клопотання надано належним чином засвідчену копію позовної заяви про визнання договору недійсним з відміткою про її одержання господарським судом м. Києва.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.11.2015р. справу № 905/1491/15 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Донецької області. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.11.2015р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Сажнева М.В., Шилова О.М., а ухвалою суду від 02.11.2015р. вказана справа прийнята до колегіального розгляду у відповідному складі суду та призначено розгляд справи на 09.12.2015р. (із врахуванням ухвали господарського суду про виправлення описки від 23.11.2015р.).

09.12.2015р. за вх. № 22659/15 господарський суд одержав клопотання відповідача, згідно з яким останній просить суд зупинити провадження у даній справі ч. 1 ст. 79 ГПК України, у звязку з тим, що господарським судом м. Києва порушено провадження у справі № 910/28093/15 про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. В додаток до клопотання надано відповідну ухвалу господарського суду м. Києва від 02.11.2015р. про порушення провадження у справі.

Також 09.12.2015р. за вх. № 22660/15 господарський суд одержав клопотання відповідача, згідно з яким останній просить суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову - газотранспортні організації ПАТ «Донецькоблгаз» та ПАТ «Луганськгаз», з посиланням на те, що останніми підписані акти приймання-передачі природного газу, і відповідно підтверджено фактичний обсяг поставленого та прийнятого природного газу, що впливає на його вартість з огляду на предмет позову, яким є стягнення заборгованості за договором, а отже їх залучення є необхідним для всебічного та коректного встановлення всіх обставин справи та впливає на обовязок відповідача щодо оплати поставленого позивачу газу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.12.2015р. строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів до 17.01.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача за вх.№ 22656/15 від 09.12.2015р. та розгляд справи відкладений на 18.01.2016р.

14.01.2016р. за вх.№1057/16 господарський суд одержав позовну заяву ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», в якій просить суд залучити останнього до участі у справі № 905/1491/15 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги та стягнути з ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 87534 грн. Вказана позовна заява повернута судом без розгляду на підставі п.п. 1,5 ч. 1 ст. 63 ГПК України, про що винесено відповідну ухвалу суду від 18.01.2016р.

У судовому засіданні 18.01.2016р. представник позивача надав суду усні пояснення, згідно з якими основний борг в сумі 1 890 502,21 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. станом на 18.01.2016р. відповідачем повністю погашений.

У судовому засіданні 18.01.2016р. представник відповідача також надав суду усні пояснення, згідно з якими основний борг за договором купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. станом на 18.01.2016р. відповідачем повністю погашений, на підтвердження чого надав суду супровідний лист з додатком документів, а саме: виписку по рахунку (платіжні доручення) ТОВ «ДТЕК Східенерго», листи відповідача щодо призначення платежу від 11.11.2015р. № 06/2558, від 27.11.2015р. № 06/2680, від 27.11.2015р. № 06/2679, від 18.11.2015р. № 06/2589 за підписами генерального директора та головного бухгалтера ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 18.01.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

17 січня 2014 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач або продавець) та ТОВ «ДТЕК Східенерго» (відповідач або покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР, за умовами п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов пункту 1.2. договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

У пункті 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014р. по 31 грудня 2014р. газ обсягом до 6163,235 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, ІІІ квартал: серпень 2368,791 тис. куб. м.; вересень 1865,880 тис. куб. м.; ІV квартал: жовтень 498,564 тис. куб. м.; грудень 1430,000 тис. куб. м. (у редакції додаткової угоди № 4 від 28.11.2014р. до договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункти 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 (пять) банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% (тридцять пять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років (пункт 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості (пункт 11.1. договору).

Додатковими угодами № 1 від 14.08.2014р., № 2 від 01.09.2014р., № 3 від 01.11.2014р., № 4 від 28.11.2014р. до вказаного договору внесені зміни щодо обсягів постачання та ціни газу.

Так, відповідно до актів приймання-передачі природного газу за серпень-жовтень, грудень 2014 року, підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 36 095 824,87 грн., а саме: у серпні 2014р. на суму 14 739 129,27 грн., у вересні 2014р. на суму 11 952 483,96 грн., у жовтні 2014 року на суму 3 193 709,24 грн.; у грудні 2014 року на суму 6 210 502,40 грн.

Між тим, як вбачається з довідок позивача по сальдо та операціям по підприємству ТОВ «ДТЕК Східенерго» за період з 01.01.2014р. по 31.05.2015р., розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних ТОВ «ДТЕК Східенерго» за договором від 17.01.2014р. № 28/170114-ПР станом на 18.06.2015р. та не заперечується відповідачем, оплату за отриманий природний газ відповідач здійснив частково на суму 34 205 322,66 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, крім основного боргу в сумі 1 809 502,21 грн., також і пеню в сумі 416946,38 грн., штраф в сумі 132335,15 грн., 3% річних в сумі 24084,48 грн., інфляційні втрати в сумі 758972,23 грн.

Під час розгляду даної справи у суді відповідачем здійснено погашення основної суми боргу у розмірі 1 809 502,21 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням № 434709222 від 10.11.2015р. на суму 177761,24 грн. та листом відповідача щодо призначення платежу за вказаним платіжним дорученням від 11.11.2015р. № 06/2558, згідно з яким вказаний платіж зараховано як оплату боргу за спожитий природний газ по договору № 3-1-2014/057-ПР від 23.12.2014р. в сумі 10299,82 грн. та по договору № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. - в сумі 167461,42 грн.; платіжними дорученнями № 435918793 від 11.11.2015р. на суму 259036,87 грн., № 436609717 від 12.11.2015р. на суму 209599,03 грн., № 437273300 від 13.11.2015р. на суму 360902,11 грн., № 438190064 від 16.11.2015р. на суму 33 047,05 грн., № 439566128 від 17.11.2015р. на суму 111532,78 грн. та листом відповідача щодо призначення платежу за вказаними платіжними дорученнями від 18.11.2015р. № 06/2589, платіжними дорученнями № 440295448 від 18.11.2015р. на суму 125367,89 грн., № 440903711 від 19.11.2015р. на суму 115293,51 грн., № 441555809 від 20.11.2015р. на суму 91733,98 грн., № НОМЕР_1 від 23.11.2015р. на суму 183968,98 грн., № 443966979 від 24.11.2015р. на суму 60 529,85 грн., № 444680650 від 25.11.2015р. на суму 87497,58 грн. та листом відповідача щодо призначення платежу за вказаними платіжними дорученнями від 27.11.2015р. № 06/2679, № 445468369 від 26.11.2015р. на суму 138699,36 грн. та листом відповідача щодо призначення платежу за вказаним платіжним дорученням від 27.11.2015р. № 06/2680, згідно з яким вказаний платіж зараховано як оплату боргу за спожитий природний газ по договору № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. в сумі 84531,16 грн. та по договору № 3-1-2014/057-ПР від 23.12.2014р. - в сумі 54168,20 грн. Вказані листи підписані генеральним директором та головним бухгалтером ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Таким чином, на момент винесення рішення по справі зобовязання відповідача щодо сплати основної суми боргу за договором купівлі-продажу природного газу від 17.01.2014р. № 28/170114-ПР виконані у повному обсязі, що також підтверджується представником позивача.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р., згідно з яким, позивач зобовязався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, із вищевстановлених обставин справи випливає, що за природний газ, який позивач поставив відповідачу у серпні-жовтні, грудні 2014р. на суму 36 095 824,87 грн., відповідач не здійснив оплату у передбачені договором строки, у звязку з чим на момент звернення позивача до суду з даним позовом борг відповідача складав 1 809 502,21 грн., який оплачений відповідачем в повному обсязі лише під час розгляду даної справи у суді.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що відповідач в процесі розгляду справи у період з 10.11.2015р. по 26.11.2015р. здійснив оплату основного боргу у розмірі 1 809 502,21 грн., суд припиняє провадження у справі в цій частині позовних вимог на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу суд виходить з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав умови договору купівлі-продажу природного газу № 28/170114-ПР від 17.01.2014р. щодо своєчасної та повної оплати отриманого природного газу, у звязку з чим позивачем нараховано пеню та 3 % річних за період з 15.01.2015р. по 18.06.2015р., штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу за прострочення оплати природного газу понад 30 днів, інфляційні втрати за період січень-травень 2015 року включно.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», сума 3% річних за період з 15.01.2015р. по 18.06.2015р. становить 24084,48 грн., а отже розрахунок позивача в цій частині є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в повному обсязі.

Щодо розрахунку інфляційних нарахувань, заявлених позивачем до стягнення у розмірі 758 972,23 грн. за період з січня по травень 2015 року включно, господарський суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 6 Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої Наказом Державного комітету статистки України від 27 липня 2007 року № 265 індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

У пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Датою виникнення заборгованості за зобовязаннями попереднього місяця за договором є 15-те число наступного місяця, а отже такий місяць є не повним. Крім того, з розрахунку позивача вбачається, що обчислення інфляційних втрат здійснюється з 1-го числа місяця в якому мав здійснюватися платіж, тобто нарахування інфляції здійснюється за період, коли заборгованість ще не виникла, що є неприпустимим в силу приписів статті 625 ЦК України.

Таким чином, при визначенні початкової дати нарахування інфляційних втрат слід вважати 1-ше число місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», з урахуванням вірно встановленого періоду з лютого по травень 2015р., сума інфляційних втрат становить 679308,11 грн., у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняються судом частково у визначеному судом розмірі.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За приписами статей 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобовязання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 ЦК України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Такі види забезпечення виконання зобовязання як пеня та штраф, їх розмір встановлено ч.ч. 2,3 ст. 549 ЦК України, ч.ч.2,6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», господарський суд встановив, що сума пені за період з 15.01.2015р. по 18.06.2015р. складає 416946,38 грн., а отже розрахунок позивача в цій частині є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в повному обсязі.

Перевіривши розмір нарахованого позивачем штрафу в сумі 132335,15 грн. за прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати природного газу у грудні 2014р., господарський суд встановив його правильність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в повному обсязі.

У задоволенні клопотання відповідача від 09.12.2015р. за вх. № 22659/15 про зупинення провадження у справі № 905/1491/15 судом відмовлено, з огляду на те, що у разі встановлення в рішенні суду у справі про визнання договору недійсним обставин, які можуть мати суттєве значення для вирішення даного спору, відповідач відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України не позбавлений права звернутись до господарського суду із заявою про перегляд рішення суду у даній справі № 905/1491/15

Клопотання відповідача від 09.12.2015р. за вх. № 22660/15 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову газотранспортних організацій ПАТ «Донецькоблгаз» та ПАТ «Луганськгаз» також залишене судом без задоволення з огляду на його необґрунтованість, оскільки на момент отримання вказаного клопотання матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про спірність питання щодо обсягів поставленого відповідачу природного газу. Більш того, всі акти приймання-передачі природного газу за період серпень-жовтень, грудень 2014р. підписані позивачем та відповідачем без жодних заперечень, а тому залучення до участі у справі газотранспортних організацій ПАТ «Донецькоблгаз» та ПАТ «Луганськгаз», які можуть надати відомості щодо обсягів фактично поставленого та прийнятого природного газу є недоцільним.

За приписамистатті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України судовий збір стягується з винної сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, п.1-1 ч. 1 ст.81, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ДТЕК Східенерго» (85612, Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, вулиця Плеханова, будинок № 34; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 6; ) 24 084 (двадцять чотири тисячі вісімдесят чотири) грн. 48 коп. 3% річних, 679 308 (шістсот сімдесят девять тисяч триста вісім) грн. 11 коп. інфляційних, 416 946 (чотириста шістнадцять тисяч девятсот сорок шість) грн. 38 коп. пені, 132 335 (сто тридцять дві тисячі триста тридцять пять) грн. 15 коп. штрафу, 62 863 (шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят три тисячі) грн. 52 коп. судового збору.

3. Провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальність «ДТЕК Східенерго» (85612, Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, вулиця Плеханова, будинок № 34; ) основного боргу в сумі 1890502,21 грн. припинити.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 25 січня 2016р.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя М.В. Сажнева

Суддя О.М. Шилова