РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/30559/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Делмі Корпорейшн»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіб Євротек Інновейт»

Про стягнення 173 283,44 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Кожина Т.В. - по дов. № б/н від 20.12.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Делмі Корпорейшн» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіб Євротек Інновейт» 173 283,44 грн. безпідставно набутих коштів в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач платіжними дорученнями перерахував відповідачу кошти в загальному розмірі 173 283,44 грн. в якості оплати згідно договору підряду № Ф-15/2015 від 15.06.2015. Проте, жодних договорів із відповідачем позивач не укладав та жодних робіт у відповідача не замовляв та відповідач ніяких робіт не виконував, а тому кошти в розмірі 173 283,44 грн. утримуються безпідставно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 порушено провадження у справі № 910/30559/15 та призначено справу до розгляду на 17.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/30559/15 від 17.12.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 03.12.2015, розгляд справи був відкладений на 19.01.2016.

Позивач в судовому засіданні 19.01.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 19.01.2016 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 03.12.2015 та ухвали від 17.12.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. М.Раскової, 23, офіс 620, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 03.12.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 19.01.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Згідно наступних платіжних доручень позивачем на рахунок відповідача було перераховано кошти в загальному розмірі 173 283,44 грн. з призначенням платежу «оплата згідно договору підряду № Ф-15/2015 від 15.06.2015):

№ 412 від 26.06.2015 на суму 25 000,00 грн.,

№ 447 від 07.07.2015 на суму 30 270,02 грн.,

№ 452 від 07.07.2015 на суму 4 768,00 грн.,

№ 478 від 08.07.2015 на суму 5 780,96 грн.,

№ 497 від 09.07.2015 на суму 12 787,36 грн.,

№ 522 від 13.07.2015 на суму 1 920,00 грн.,

№ 530 від 14.07.2015 на суму 2 100,48 грн.,

№ 540 від 14.07.2015 на суму 42 186,88 грн.,

№ 557 від 15.07.2015 на суму 16 810,87 грн.,

№ 570 від 15.07.2015 на суму 9 275,04 грн.,

№ 583 від 16.07.2015 на суму 22 383,83 грн.

Спір виник внаслідок того, що між сторонами договір підряду № Ф-15/215 від 15.06.2015 не укладався та відповідач позивачу роботи не виконував, а тому відповідач має повернути грошові кошти в розмірі 173 283,44 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Чинним законодавством України не передбачено обов'язковість письмової форми до договорів про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідачем доказів в підтвердження наявності укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Делмі Корпорейшн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіб Євротек Інновейт» в будь-якій формі договору підряду за № Ф-15/2015 від 15.06.2015, не подано.

Доказів в підтвердження надання позивачу відповідних робіт на вказані суми відповідачем також не подано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність між позивачем та відповідачем договірних правовідносин щодо виконання підрядних робіт.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання зобов'язання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи позивач звертався до відповідача з вимогою № 16/11-1 від 16.11.2015 про повернення коштів в розмірі 173 283,44 грн.

Дана вимога надіслана відповідачу 17.11.2015, що підтверджується фіскальним чеком № 8145 від 17.11.2015 та описом вкладення кореспонденції у цінний лист від 17.11.2015.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 173 283,44 грн. коштів, сплачених на підставі договору, який не укладався за роботи, які фактично надані не були та утримуються відповідачем безпідставно.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Делмі Корпорейшн» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіб Євротек Інновейт» (02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 23, офіс 620, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Делмі Корпорейшн» (03134, м. Київ, вул. Булгакова, 12, ) кошти в розмірі 173 283 (сто сімдесят три тисячі двісті вісімдесят три) грн. 44 коп., 2 599 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 250 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 25.01.2016.

СуддяВ.В. Сівакова