ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 лютого 2016 року Справа № 920/673/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Прокопанич Г.К. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2, м. Суми,

на рішення господарського суду Сумської області від 19.08.2015

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.2015

зі справи № 920/673/15

за позовом 1. товариства з обмеженою відповідальністю "АТП 1054" (далі - ТОВ "АТП 1054"), м. Суми,

2. товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИПАСТРАНС" (далі - ТОВ "СУМИПАСТРАНС"), м. Суми,

3. приватного підприємства "СОГОР" (далі - ПП "СОГОР"), м. Суми,

4. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3), с. Косівщина Сумської області,

5. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), м. Суми,

6. приватного підприємства "ЗАПОРОЖЕЦЬ ОВ" (далі - ПП "ЗАПОРОЖЕЦЬ ОВ"), м. Суми,

7. фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5), м. Суми,

до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення), м. Суми,

про визнання рішення недійсним.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "АТП 1054" - не з'явився

ТОВ "СУМИПАСТРАНС" - не з'явився

ПП "СОГОР" - не з'явився

ФОП ОСОБА_3 - не з'явився

ФОП ОСОБА_4 - не з'явився

ПП "ЗАПОРОЖЕЦЬ ОВ" - не з'явився

ФОП ОСОБА_5 - не з'явився

Відділення - Заїка І.В. предст. (дов. від 01.02.2016)

скаржника - не з'явився

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до господарського суду Сумської області з позовом до Відділення про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2015 № 16 у справі № 03-06/61-2014 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Сумської області від 19.08.2015 у справі № 920/673/15 (судді Зайцева І.В. -головуючий, Заєць С.В., Яковенко В.В.), яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 (судді Сіверін В.І. - головуючий, Терещенко О.І., Тихий П.В.), у задоволенні позову відмовлено повністю.

Фізична особа ОСОБА_2, який не брав участі у справі, звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судові акти у справі випливають на права та обов'язки скаржника і суперечать приписам Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.01.2016 касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2 прийнято до провадження.

У відзиві на касаційну скаргу Відділення просило припинити провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_2

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Вищий господарський суд України, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника Відділення, дійшов висновку про необхідність припинення касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_2, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем і в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

За приписами статті 107 ГПК України правом касаційного оскарження рішення та ухвали місцевого господарського суду, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду наділені сторони у справі, прокурор, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Правовий аналіз наведеної норми процесуального закону свідчить про те, що судовим актом, оскаржуваним такою особою, повинно безпосередньо вирішуватися питання про її права та обов'язки. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття судового акта є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому в мотивувальній частині судового акту повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або у резолютивній частині судового акта судом прямо має бути вказано про права та обов'язки цієї особи. Тільки в такому випадку судовий акт порушує не лише матеріальні права особи, а й її процесуальні права. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

За результатами розгляду у судовому засіданні матеріалів касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_2 Вищим господарським судом України з'ясовано, що:

- фізична особа ОСОБА_2 мотивує касаційну скаргу тим, що оскаржувані судові акти у справі № 920/673/15 стосуються його прав як споживача, який користується послугами пасажирських перевезень у м. Суми;

- предметом спору у даній справі є визнання недійсним Рішення АМК, яке прийнято Відділенням щодо позивачів як перевізників і яким (Рішенням АМК) визнано вчинення позивачами антиконкурентних узгоджених дій, шляхом вчинення схожих дій на ринку товару, які призвели до обмеження конкуренції;

- розгляд справи № 03-06/61-2014 Відділенням розпочато за заявами громадян-мешканців м. Суми та Сумського району; фізична особа ОСОБА_2 до Відділення із заявою не звертався;

- як у мотивувальній, так і у резолютивній частині оскаржуваних судових актів відсутні будь-які висновки щодо прав або обов'язків скаржника стосовно сторін у справі та не вирішувалося безпосередньо питання щодо його прав та обов'язків.

Підпунктом 6.3 пункту 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у розгляді касаційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи господарським судом нижчої інстанції і яка вважала, що таким господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, касаційна інстанція, прийнявши касаційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягає поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинна з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів не порушено та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі попередніми судовими інстанціями не вирішувалися, то суд касаційної інстанції своєю ухвалою припиняє касаційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт касаційного оскарження.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваними судовими актами права фізичної особи ОСОБА_2 не порушено, питання про його права і обов'язки судами попередніх інстанцій не вирішувалося, касаційне провадження у справі підлягає припиненню відповідно до пункту першого частини першої статті 80 ГПК України.

До касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_2 додано квитанцію від 16.11.2015 № ПН106308 про сплату 1653,60 грн. судового збору з касаційної скарги.

Проте, згідно з приписами пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

До клопотання фізичної особи ОСОБА_2 про повернення сплаченого судового збору додано виписку з Акту огляду МСЕК від 11.12.2015 про встановлення фізичній особі ОСОБА_2 другої групи інвалідності на термін до 01.07.2016 (дата повторного огляду 19.06.2014).

Згідно з приписами статті 7 означеного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, керуючись пунктом першим частини першої статті 80, статтями 86, 1115, 1117 ГПК України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір" Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_2 на рішення господарського суду Сумської області від 19.08.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 зі справи № 920/673/15 - припинити.

Повернути фізичній особі ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код платника НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1653 (одна тисяча шістсот п'ятдесят три) грн. 60 коп., сплачений згідно з квитанцією від 16.11.2015 № ПН106308, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 920/673/15.

Суддя В. Палій

Суддя Г. Прокопанич

Суддя В. Студенець