ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р.Справа № 923/1430/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів: Ліпчанської Н.В., Колоколова С.І.,

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін у судовому засіданні від 27.01.2016 р.:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Чорнобаївське

на рішення господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 року

по справі № 923/1430/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Німецько-українська науково-виробнича фірма "Бровафарма"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Чорнобаївське

про стягнення 175443,09 грн.

У судовому засіданні 27.01.2016 р. згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Німецько-українська науково-виробнича фірма "Бровафарма" (далі також ТОВ "Німецько-українська науково-виробнича фірма "Бровафарма", позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Чорнобаївське" (далі також ПАТ "Чорнобаївське", відповідач) про стягнення з останнього 167916,10 грн. інфляційних втрат та 7526,99 грн. 3% річних.

У правове обґрунтування позову ТОВ "Німецько-українська науково-виробнича фірма "Бровафарма" послалось на ст.ст. 525, 526, 625, 546-549, 551 ЦК України, ст. 202 ГК України, а також на рішення господарського суду Херсонської області від 12 березня 2015 року у справі № 923/281/15.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р. у справі № 923/1430/15 (суддя Гридасов Ю.В.) позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ "Чорнобаївське" на користь ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма 167853,16 грн. інфляційних втрат, 7526,99 грн. 3 % річних, 3507,74 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог щодо стягнення з відповідача саме 167853,16 грн. (за розрахунком суду), а не 167916,10 грн. (за розрахунком позивача) інфляційних втрат та 7526,99 грн. 3 % річних.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ "Чорнобаївське" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

У засіданні суду апеляційної інстанції від 27.01.2016 р. представники позивача просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ПАТ "Чорнобаївське", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується долученим до матеріалів справи поштовим повідомленням з відміткою підприємства поштового звязку про вручення поштового відправлення, не скористалось своїм процесуальним правом прийняти учать у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 12 березня 2015 року господарським судом Херсонської області прийнято рішення по справі № 923/281/15 за позовом ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма до ПАТ Чорнобаївське про стягнення 359066,52 грн., яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ПАТ Чорнобаївське на користь ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма 352026,00 грн. основної заборгованості та 7040,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р. вказане рішення залишено без змін.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, встановлена рішенням господарського суду Херсонської області від 12.03.2015 р. по справі № 923/281/15 обставина наявності заборгованості ПАТ Чорнобаївське перед ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма не підлягає доказуванню при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Також зазначеним вище рішенням від 12.03.2015 р. встановлено, що протягом вересня 2014 року позивач на підставі листа-заявки ПАТ Чорнобаївське від 10.09.2014 р. поставив на адресу останнього комбійод загальною вартістю 352 026,00 грн., у тому числі:

- за видатковою накладною № 10732 від 23.09.2014 р. - 3 каністри по 5 л. загальною вартістю 8586,00 грн. (строк платежу - до 07.10.2014 р.);

- за видатковою накладною № 10942 від 29.09.2014 р. - 120 каністр по 5 л. загальною вартістю 343440,00 грн. (строк платежу - до 13.10.2014 р.).

Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за видатковою накладною № 10732 від 23.09.2014 р. - з 08.10.2014 р., за видатковою накладною № 10942 від 29.09.2014 р. - з 14.10.2014 р.

У звязку з простроченням ПАТ "Чорнобаївське" виконання грошових зобов'язань позивачем нараховано інфляційні втрати та 3 % річних по 01 липня 2015 року, враховуючи той факт, що в повному обсязі рішення господарського суду Херсонської області по справі № 923/281/15 від 12.03.2015 р. виконано відповідачем 24.07.2015 р.

За розрахунком ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма, розміри сум інфляційних втрат і 3 % річних становлять 167916,10 грн. та 7526,99 грн. відповідно.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також: три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Розглянувши спір по суті, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність та підтвердженість матеріалами справи позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ Німецько-українська науково-виробнича фірма Бровафарма інфляційних втрат у сумі саме 167853,16 грн., за вірним розрахунком суду, який було перевірено судовою колегією, а також 7526,99 грн. 3 % річних.

Посилання скаржника на те, що судом не надано відповідної оцінки тому факту, що позивачем був порушений передбачений положеннями ст. 222 ГК України досудовий порядок врегулювання даного спору, не приймається судовою колегією до уваги з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 222 ГК України у разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наведеним положенням передбачено саме право, а не обовязок учасника господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, звернутися до порушника цих прав або інтересів з письмовою претензією.

Доводи скаржника про безпідставну відмову господарським судом першої інстанції у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи та зупинення провадження у звязку з цим є необґрунтованими, оскільки, як вірно послалось ПАТ "Чорнобаївське", згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Однак судова колегія звертаю увагу скаржника на те, що спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Як зазначається в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Для вирішення питання про правильність нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, а також документальне підтвердження цих розрахунків спеціальні знання не потрібні, оскільки ці питання є правовими та вирішуються згідно норм чинного законодавства України.

З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 13.10.2015 р. по справі № 923/1430/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Н.В. Ліпчанська

Суддя: С.І. Колоколов