ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 909/1209/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу торгово-виробничого малого підприємства Явір (надалі ТВМП Явір), за вих. № 83 від 27.11.2015р. (вх. №ЛАГС 01-05/6110/15 від 24.12.2015р.)

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2015р. про перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. за нововиявленими обставинами

у справі № 909/1209/13

за позовом: виконуючого обовязки прокурора Снятинського району Івано-Франківської області в інтересах Снятинської міської ради, м. Снятин, Івано-Франківська область

до відповідача: ТВМП Явір, м. Снятин, Івано-Франківська область

про повернення земельної ділянки площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 та демонтування тимчасової малої архітектурної форми по торгівлі квітами та попутною гастрономією

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: ОСОБА_2

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність 01-21/581 від 30.12.2015р.)

від відповідача: не зявився

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки передбачені ст.ст.20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області по справі №909/1209/13 (суддя Деделюк Б.В.) від 31.07.2014р. задоволено позов виконуючого обовязки прокурора Снятинського району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі органу, який уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Снятинської міської ради до ТВМП Явір. Зобовязано ТВМП Явір повернути в землі запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку №28, та демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28. Стягнуто з ТВМП Явір в дохід державного бюджету 2 867,50 грн. судового збору (а.с. 104-105 том І).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014р. (головуючий суддя Матущак О.І., судді: Дубник О.П. та Скрипчук О.С.) рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. у справі № 909/1209/13 залишено без змін (а.с. 127-130 том І).

На виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2013р., що набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2014р., видано накази від 15.10.2014р. (а.с. 133, 153 том І).

19.10.2015р. ТВМП "Явір" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. у справі №909/1209/13 (а.с.3-5 том ІІ).

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2015р. у справі № 909/1209/13 (суддя Фрич М.М.) рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. залишено без змін (а.с. 27-29 том ІІ).

Відмовляючи в задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, місцевий господарський суд виходив з того, що зазначена заявником обставина, яка на його думку є нововиявленою, не має істотного значення і не впливає на юридичну оцінку обставин справи, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, оскільки факт користування земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів заявником не спростовано.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТВМП "Явір" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено необєктивну ухвалу, просить її скасувати, прийняти нову, яким рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. у справі №909/1209/13 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Зокрема, скаржник зазначає, що у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. по справі № 909/88/15 зазначено, що угода за фактичне використання землі від 21.01.2013р. була підставою для користування земельною ділянкою. Відтак, факт скасування рішення Снятинської міської ради «Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок» № 530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р., яке лягло в основу рішення господарського суду Івано-Франківської області по справі № 909/1209/13, є нововиявленою обставиною.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 24.12.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 28.12.2015р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 11.01.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 21.01.2016р.

Прокурор відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 01-15/34 від 20.01.2016р. (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/381/16 від 21.01.2016р.), просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяви № 96 від 11.01.2016р. та №10 від 21.01.2016р. про відкладення розгляду справи в звязку з необхідністю надання додаткових доказів та в звязку з хворобою представника ТЕМП «Явір» (зареєстрована в канцелярії суду за вх № 01-14/22/16 від 21.01.2016р.).

Проаналізувавши заявлені клопотання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки ст. 22 ГПК України передбачає право сторони, зокрема знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, тощо. Проте, як вбачається з матеріалів апеляційного провадження, ТЕМП «Явір» уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив. Колегія суддів звертає увагу на те, що сторона не позбавлена права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з нею трудовими відносинами. Крім того, на сторону покладається обовязок доведення тих чи інших обставин, на які вона посилається в своєму клопотанні. Всупереч зазначеному, відповідачем не долучено жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин. З огляду на викладене, а також на обмеженість процесуальних строків для розгляду спору, суд відхиляє клопотання ТЕМП «Явір» про відкладення розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як зазначалося вище рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р., позовні вимоги було задоволено. Зобовязано ТВМП "Явір" повернути в землі запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 0,0043 га., яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28, а також зобовязано ТВМП "Явір" демонтувати тимчасову малу архітектурну форму по торгівлі квітами та попутною гастрономією, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28.

Дане рішення набрало законної сили.

Заявник стверджує, що в основу вказаного рішення суду було покладено рішення Снятинської міської ради №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р. "Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок", згідно з яким розірвано угоду за фактичне використання земельної ділянки від 21.01.2013р. та зобов'язано ТВМП "Явір" повернути земельну ділянку в місячний термін в землі запасу міської ради.

Проте, 03.04.2015р. господарським судом Івано-Франківської області було винесено рішення у справі №909/88/15 за позовом ТВМП "Явір" до Снятинської міської ради про визнання недійсним рішення Снятинської міської ради "Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок" №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р., яким в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. апеляційну скаргу ТВМП "Явір" задоволено: рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.04.2015р. по справі №909/88/15 скасовано і прийнято нове рішення, яким позов ТВМП "Явір" до Снятинської міської ради про визнання недійсним рішення "Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р. задоволено (а.с. 9-11 том ІІ).

Враховуючи, що вказаною постановою ЛАГС від 07.09.2015р. визнано недійсним рішення Снятинської міської ради «Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок» №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р., а на думку заявника, саме рішення міської ради №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р. є юридичним фактом, який ліг в основу оскаржуваного судового рішення, відповідно рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. у справі 909/1209/13 підлягає перегляду у зв'язку із нововиявленою обставиною.

З огляду на викладене, ТВМП "Явір" просить суд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2014р. по справі №909/1209/13 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

При прийнятті постанови колегія суддів керувалася наступним

Стаття 112 ГПК України надає право господарському суду переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1, п.4 ч.2 ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Як зазначено у п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами № 17 від 26.12.2011р. до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи..

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також необхідно обов'язково враховувати п.5 вищевказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України, згідно якого не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема ст. 38 ГПК України.

Як зазначалося вище, ТВМП "Явір" як на нововиявлену обставину покликається на постанову Львівського апеляційного господарського суду від -7.-9.2015 р. у справі № 909/88/15, якою визнано недійсним рішення Снятинської міської ради "Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок" № 530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р.

Рішенням Снятинської міської ради №530-24/2/-п/2013 від 16.05.2013р. вирішено розірвати угоду за фактичне використання земельної ділянки від 21.01.2013р. та зобов'язати ТВМП "Явір" повернути в місячний термін земельну ділянку в землі запасу міської ради.

На думку заявника, з врахуванням саме цього рішення міської ради, господарський суд Івано-Франківської області дійшов висновку про задоволення позовних вимог у справі № 909/1209/13.

Проте, колегія суддів вважає висновок заявника щодо обставини, на яку відповідач посилається як на нововиявлену помилковим, з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи, виконуючий обов'язків прокурор Снятинського району Івано-Франківської області, звертаючись до суду в інтересах держави в особі Снятинської міської ради свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ТВМП "Явір" використовує спірну земельну ділянку, яка знаходиться в м. Снятин, по вул. Шевченка навпроти буд.№28 без правовстановлюючих документів. Відтак, просив суд зобов'язати ТВМП "Явір" повернути в землі запасу земельну ділянку площею 0,0043 га, яка знаходиться в м. Снятин, по вул. Шевченка навпроти буд.№28, нормативно-грошова оцінка якої становить 5 710 грн. 40 коп., а також демонтувати тимчасову малу архітектурну форму - по торгівлі квітами та попутною гастрономією (а.с. 6-9 том І).

Главою 19 Земельного кодексу України визначено підстави та порядок набуття громадянами і юридичними особами права на землю.

Зокрема, статтею 116 вказаного кодексу визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Зі змісту рішення, яке переглядається за нововиявленими обставинами, вбачається, що позовні вимоги були задоволені з підстав використання ТВМП "Явір" земельну ділянку, яка знаходиться в м. Снятин по вул. Шевченка навпроти будинку № 28 в порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме без правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку.

Тобто, угода на фактичне використання земельної ділянки без її відповідної реєстрації, не надає відповідачу права на користування земельною ділянкою, а тому визнання незаконним в судовому порядку рішення Снятинскьої міської ради про розірвання такої угоди фактично жодним чином не впливає на наявність чи відсутність прав заявника щодо користування вказаною земельною ділянкою. А сам факт визнання незаконним рішення Снятинської міської ради не може бути обставиною, яка має суттєве значення для вирішення спору по суті.

Колегія суддів вважає, що відсутність такого рішення на момент розгляду спору по суті фактично не вплинуло би на результати прийняття рішення судом. Посилання суду в прийнятому рішенні на рішення Снятинської міської ради слід розуміти, як констатація судом певного факту, який на момент вирішення спору мав місце, проте жодним чином не мав вирішального значення для прийняття судом рішення по суті.

Зі змісту п.8.6, п.8.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" вбачається, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Таким чином, виходячи з законодавчих норм, обставина, яку заявник вважає нововиявленою, а саме, факт визнання недійсним рішення Снятинської міської ради «Про розірвання угоди за фактичне використання земельних ділянок» №530-24/2-п/2013 від 16.05.2013р., не є нововиявленою обставиною, оскільки така обставина не є істотною для вирішення спору.

Враховуючи, що у даній справі заявником не доведено наявність трьох ознак існування нововиявленої обставини, як це передбачено п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011р. - в суду відсутні підстави для зміни або скасування рішення господарського суду від 31.07.2014 р. у справі № 909/1209/13 за нововиявленими обставинами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б підтвердили факти, у поданій заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 105, 106, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2016р. у справі № 909/1209/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1