ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа № 925/21/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом

приватного підприємства «КИТ-3», м. Черкаси, провул. Піщаний, 6

до комунального підприємства Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради, м. Черкаси, бул. Шевченко, буд. 345

про стягнення 31 223,87 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача КП СУБ «Митниця» про стягнення з останнього 31 223,87 грн. заборгованості та санкцій за виконані роботи за договором на виконання робіт по поточному ремонту №106 від 28.05.2014р., в тому числі:

19288,51 грн. основного боргу,

11168,05 грн. інфляційних,

767,31 грн. - 3% річних,

та відшкодування судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримав повністю, надав витребувані документи в оригіналі.

Представник відповідача в засідання не прибув. Відповідач належно повідомлений 18.01.2016р. про час і місце розгляду спору, про що свідчить розписка представника в поштовому повідомленні.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою представника відповідача.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до положень та приписів ст. 75 ГПК України, оскільки відповідач вправі направити в засідання іншого представника своєї організації. Про час і місце розгляду справи йому було відомо завчасно.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

28.05.2014р. між комунальним підприємством «Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради (Замовником Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «КИТ-3» (Виконавцем Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі ліцензії, було укладено договір №106 на виконання робіт по поточному ремонту (далі Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе організацію, виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будинку, в тому числі над підїздами №4-7 житлового будинку №45 за адресою м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра, і в обсязі відповідно до довідки про обєми та вартість робіт, яка є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 року.

Розрахунки проводяться на підставі підписаних актів виконаних робіт форми КБ-2, КБ-3, з відстроченням платежу на 60 календарних днів після підписання актів (розділи 2-3 договору, а.с. 9-11).

Договірні зобовязання на момент розгляду справи в суді є чинними. Спору в цій частині немає.

27 червня 2014 року між Відповідачем та Позивачем був підписаний акт приймання виконаних робіт з ремонту покрівлі за червень 2014 року на суму 19288,51 грн., включаючи податок на додану вартість (а.с. 13-17).

На виконання договірних зобов'язань позивачем виконувались роботи, які відповідач не оплачував своєчасно та в повному обємі. По акту виконаних робіт за червень 2014 року відповідач розрахунок не провів.

Заборгованість за договірними зобов'язаннями станом на 02.02.2016р. становить 19288,51 грн.

Невиконання Замовником зобовязань щодо строків та порядку оплати за виконані і прийняті Замовником роботи, які встановлені в п.3.2 Договору, стало підставою для звернення Виконавця до суду для захисту свого порушеного права і примусового стягнення боргу з відповідача та нарахованих інфляційних збитків та 3% річних.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини підряду на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За своїм змістом представлений договір на виконання робіт по поточному ремонту від 28.05.2014р. №106 є договором підряду і відповідає вимогам ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору на виконання робіт по поточному ремонту від 28.05.2014р. №106. Договір не заперечний сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно ст. 875 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

Спірний договір передбачає виконання робіт з поточного ремонту покрівлі житлового будинку. Порядок розрахунків передбачений п. 3.2 Договору.

Позивач виконав в червні 2014р. передбачені Договором роботи, що підтверджується актом приймання виконаних робіт, які підписані Позивачем та Відповідачем. В актах відсутні будь-які зауваження Замовника щодо якості, кількості, строків виконаних робіт з боку Виконавця.

Замовник не розрахувався за виконані роботи на загальну суму 19288,51 грн. до цього часу.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність заборгованості підтверджується договором, актом приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконання будівельних робіт, відсутністю претензій відповідача.

Згідно ст. 854 ЦК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Відсутність коштів у відповідача чи відсутність кошторису видатків на проведення ремонту не є підставою звільнення відповідача від обовязку проведення розрахунків за виконані роботи.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 19288,51 грн. заборгованості підлягають до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано Відповідачу 11168,05 грн. інфляційних за період 28 серпня 2014р. - 24 грудня 2015р. включно, та 767,31 грн. 3% річних за період прострочення 28 серпня 2014р. - 24 грудня 2015р., які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги не перевищує суми можливого стягнення розміру інфляційних збитків та 3% річних з простроченої суми за спірний період. 11168,05 грн. інфляційних збитків та 767,31 грн. - 3% річних підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подавав свого розрахунку вимоги. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача комунального підприємства Служба утримання будинків «Митниця» Черкаської міської ради, м. Черкаси, бул. Шевченко, буд. 345, ідентифікаційний код 36701739, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача - приватного підприємства «КИТ-3», м. Черкаси, провул. Піщаний, 6, ідентифікаційний код 34661245, номер рахунку в банку невідомий

19288,51 грн. основного боргу, 11168,05 грн. інфляційних, 767,31 грн. - 3% річних та 1378 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 02.02.2016р.

Суддя Г.М. Скиба