ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р.Справа № 922/6669/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Ельфа", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокфор Маркет", м. Харків
про стягнення 5146,38 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 21 від 22.01.2016 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ельфа", м. Харків (позивач) 30.12.2015 року звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокфор Маркет", м. Харків про стягнення 5146,38 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки продукції № 5011113 від 01.11.2013 р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв'язку із чим позивачем заявлено до стягнення 5146,38 грн. заборгованості за отриманий товар, в якості правових підстав позову позивач вказує, зокрема, на норми ст. 123 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України. Також до стягнення заявлені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 грудня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/6669/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 26 січня 2016 року о 10:00.

26.01.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшов супровідний лист (вх. № 2396) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання не з'явився, 26.01.2016 р. на адресу суду повернулась ухвала про порушення провадження у даній справі від 31.12.2015 року, яка була направлена на адресу відповідача, що вказана в позовній заяві, з довідкою поштового відділення: "повернуто за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Таким чином, за висновками суду, в матеріалах господарської справи № 922/ 6669/15 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, судом встановлено наступне.

01 листопада 2013 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) було укладено Договір поставки продукції № 5011113 (далі-Договір) (т.с. І а.с. 10-16), відповідно до умов п. 1.1. якого, постачальник зобовязався поставляти товари та/або продукцію (далі - товар) покупцю, а покупець зобовязався приймати такий товар і оплачувати.

Відповідно до п.2.1. вищевказаного Договору, ціни на товар та його асортимент зазначаються в Специфікації (Додаток №1 до Договору), що є невідємною частиною Договору та/або накладних (товарно-транспортних накладних, видаткових накладних), які з моменту їх підписання сторонами, є невід'ємною частиною Договору. Ціни вказуються в національній валюті України, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товару постачальником.

Згідно з п. 3.2. Договору, постачальник поставляє товар відповідно до замовлення покупця на поставку повару. Замовлення покупця оформлюється відповідно до вимог Договору і даних Специфікації та повинно містити реквізити постачальника, покупця, місце постачання товару, номер замовлення, дату його подачі, дату та час поставки товару, асортимент, кількість, ціну товару та іншу інформацію відповідно до Специфікації. Протягом 48 годин з моменту отримання замовлення, постачальник зобовязаний підтвердити його повністю або в частині в той же спосіб, в який було отримано замовлення. У випадку не підтвердження замовлення в певній частині поварів, постачальник повинен обґрунтувати неможливість його виконання. Якщо від постачальника підтвердження замовлення покупцю не надійшло, замовлення вважається підтвердженим постачальником в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.1. Договору, сторони погодили та встановили умови та порядок розрахунків, а саме, підставою для здійснення покупцем оплати поставленого товару є повне (належне) виконання постачальником своїх зобов'язань за Договором, в т.ч. надання належним чином оформлених товаросупровідних документів.

Згідно з п. 6.2. Договору, оплата за поставлений товар здійснюється, з врахуванням розміру постійно діючої заборгованості покупця за поставлений товар.

Оплата поставленого товару здійснюється покупцем в строк 45 днів з моменту постачання товарів покупцю.

Перша партія товару, що поставляється за цим договором сплачується покупцем в строк 60 днів після постачання товару.

Згідно з п. 9.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2015 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не попередила іншу сторону про припинення його дії за один календарний місяць до закінчення строку дії Договору.

Відповідно до умов п. 9.2. Договору, кожна сторона має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу Сторону за 7 днів до запланованої дати розірвання. Протягом цього періоду сторони проводять звірку взаємних розрахунків. Покупець має право зупинити належні платежі постачальнику до закінчення проведення звірки.

Згідно з п. 9.3. Договору, припинення дії Договору не звільняє сторони від виконання всіх своїх зобов'язань, передбачених Договором і невиконаних на момент припинення дії Договору, а також від відповідальності за невиконання таких зобовязань.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що позивач (постачальник за Договором) здійснював поставку продукції у відповідності із замовленнями покупця своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк, що вказані в таких замовленнях, як це передбачено в п.п. 3.2. та 4.1. Договору.

Так, на виконання умов вищевказаного Договору, відповідач отримав від позивача продукцію за видатковими накладними: № 5993 від 08.04.2014 р. на суму 3523,08 грн.; № 6800 від 18.04.2014 р. на суму 3021,96 грн.; № 6820 від 18.04.2014 р. на суму 1653,42 грн.

Одночасно, під час приймання продукції сторонами по справі за зазначеним вище Договором від 01.11.13 р., відповідно до видаткової накладної № 6800 від 18.04.2014 р. на суму 3021,96 грн. було складено Акт від 18.04.2014 р. про нестачу продукції на суму 97,14 грн., у зв'язку із чим, заборгованість відповідача склала 2924,82 грн. За видатковою накладною №6820 від 18.04.2014 р. на суму 1653,42 грн. було здійснено повернення продукції на суму 47,52 грн., що засвідчено накладною № 21978 від 29.05.14 р., з врахуванням чого, заборгованість відповідача склала 1605,90 грн. Відповідно до видаткової накладної № 5993 від 08.04.2014 р. на суму 3523,08 грн. було здійснено повернення продукції на суму 285,00 грн., що засвідчено накладною № 21972 від 26.05.14 р. та частково сплачено відповідачем суму боргу в розмірі 2622,42 грн., із врахуванням чого, заборгованість відповідача склала 615,66 грн.

Враховуюче вищенаведене, відповідачем за видатковими накладними: № 5993 від 08.04.2014 р. на суму 3523,08 грн., № 6800 від 18.04.2014 р. на суму 3021,96 грн., № 6820 від 18.04.2014 р. на суму 1653,42 грн. було отримано продукції на загальну суму 7768,80 грн. (т.с. І а.с.19-25).

Як свідчать матеріали господарської справи № 922/6669/15, позивач (постачальник за Договором) свої зобовязання за Договором поставки продукції № 5011113 від 01.11.2013 р. виконав в повному обсязі та належним чином.

Однак, в порушення умов п. 6.2. спірного Договору поставки продукції № 5011113 від 01.11.2013 р. відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання та сплатив лише частину заборгованості за отриману продукцію в розмірі 2622,42 грн., що знаходить своє документальне відображенням наявною в матеріалах справи банківською випискою (т.с. І а.с. 26-27), з урахуванням чого, заборгованість відповідача склала 5146,38 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства "Ельфа" про стягнення 5146,38 заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Приписами ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Із обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі Договору поставки продукції № 5011113 від 01.11.2013 р., в якому сторони вільно на власний розсуд визначили низку цивільних прав та обов'язків, що підлягають виконанню з боку сторін, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд встановив, що даний Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до положень ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. ст. 509, 510 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм закону, а також враховуючи, що відповідач, в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені суду позивачем не спростував, не надав суду доказів належного виконання умов Договору, тобто доказів сплати позивачу грошових коштів за отриманий товар у розмірі 5146,38 грн., господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 5146,38 грн. боргу, підтверджуються наявними у матеріалах справи № 922/6669/15 доказами та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати по сплаті судового збору за майновий характер спору в розмірі 1218,00 грн. покладаються в даному разі на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокфор Маркет" (61044, м. Харків, проспект Московський, буд. 257, , п/р 6990 в філії "Слобожанське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" м. Харкова, МФО 350697) на користь Приватного підприємства "Ельфа" (61005, м. Харків, вул. Малинівська, 7, , р/р № 9000 в АТ "УкрСіббанк" м. Харкова, МФО 351005) - 5146,38 грн. заборгованості за Договором поставки продукції № 5011113 від 01.11.2013 р.; 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя ОСОБА_2