ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа № 911/4965/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Бориспільського районного підприємства теплових мереж "Райтепломережа"

про Стягнення 299152,23

суддя Шевчук Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №14-125 від 13.05.2014);

від відповідача ОСОБА_2 (дов. №01-23/92 від 02.12.2015).

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся з позовом до Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» про стягнення заборгованості по оплаті природного газу, переданого по договору купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012, у сумі 77182,75грн та нарахованих за прострочення платежу пені у сумі 37225,01грн, інфляційних у сумі 157313,19грн і 3% річних у сумі 27431,28грн.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що договору купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» і Бориспільським районним підприємством теплових мереж «Райтепломережа» не існує (арк. с. 58-59).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно положень статті 11 цього Кодексу цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) протягом 2013 року передало, а Бориспільське районне підприємство теплових мереж «Райтепломережа» (покупець) прийняв природний газ в обсязі 635,137 тис.м3 на загальну суму 546974,59грн, який оплачений покупцем з порушенням встановлених договором строків оплати та не в повному обсязі, заборгованість становить 77182,75грн, у звязку з чим позивачем за період прострочення нараховані пеня, інфляційні та 3% річних. До позовної заяви позивачем наданий розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних за договором №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012 (арк. с. 4-7, 11-13).

Проте, як вбачається з наданих позивачем до позовної заяви копій договору, актів приймання-передачі природного газу, оригінали яких були оглянуті судом у засіданні суду, довідки по операціях за договором і щодо кінцевого сальдо відповідача, між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) і Бориспільським районним підприємством теплових мереж «Райтепломережа» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-17 від 28.12.2012, по актах приймання-передачі від 28.02.2013, від 31.03.2013, від 30.04.2013, від 30.06.2013 продавцем покупцю був переданий природний газ також по договору №13/2814-ТЕ-17 від 28.12.2012, в довідці по операціях і в кінцевому сальдо також відображені операції і сальдо по договору №13/2814-ТЕ-17 від 28.12.2012.

Відповідач не заперечує проти наявності між ним та позивачем договірних відносин по купівлі-продажу природного газу у 2013 році, проти отримання ним від позивача природного газу та наявності заборгованості по його оплаті, однак не по вказаному у позові договору №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012, а по іншому договору.

Будь-які докази укладення позивачем і відповідачем договору купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012 та здійснення операцій по ньому відсутні.

Позивач у процесі розгляду справи не скористався передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України правом і не змінив підстави позову.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Згідно пункту 5 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Мотивами, які спонукають заявити про зміну підстав позову, можуть бути помилка, допущена при формулюванні підстав позову, прагнення позивача посилити свою позицію через пред'явлення кількох рівнозначних підстав, які в силу норм матеріального права тягнуть однакові наслідки, бажання позивача в межах одного процесу вирішити усі вимоги, що виникли із спірних правовідносин

За змістом зазначених статей як визначення підстав так і зміна підстав позову є виключно правом позивача, яке він реалізує шляхом подання позовної заяви, форма і зміст якої має відповідати приписам статті 54 Господарського процесуального кодексу України і письмової заяви про зміну підстави позову у порядку, визначеному статтею 22 цього Кодексу.

За таких обставин позовні вимоги, які позивач обґрунтував невиконанням відповідачем зобовязань по договору купівлі-продажу природного газу №13/2814-ТЕ-21 від 28.12.2012, який сторонами не укладався, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Наявні в матеріалах справи докази існування між сторонами правовідносин по іншому договору купівлі-продажу природного газу (договір №13/2814-ТЕ-17 від 28.12.2012) не можуть бути використані судом в якості належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені позивачем вимоги.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 27.01.2016