ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" лютого 2016 р. Справа № 911/5140/14

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14

за позовом Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК

до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-Будівельна компанія РУДІ-ТЕС

про стягнення 160 591,53 гривень

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від державної виконавчої служби: ОСОБА_1 (довіреність №2539 від 27.02.2015)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 29.01.2015 у справі №911/5140/14 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-Будівельна компанія РУДІ-ТЕС (далі - ТОВ ІБК РУДІ-ТЕС) на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк (далі ПАТ Кредобанк) 138 038 (сто тридцять вісім тисяч тридцять вісім гривень) 35 коп. боргу неповернутої суми кредиту, 11 322 (одинадцять тисяч триста двадцять дві гривні) 10 коп. боргу за прострочені відсотки, 11 077 (одинадцять тисяч сімдесят сім гривень) 22 коп. пені та 3 208 (три тисячі двісті вісім гривень) 75 коп. судового збору.

16.02.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 29.01.2015 у справі №911/5140/14 видано наказ про примусове виконання рішення.

04.12.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла скарга на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у виконавчому провадженні ВП №47067180 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київського області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом б/н від 04.12.2015, вищезазначену скаргу передано до розгляду судді Яремі В.А.

Так, відповідно до змісту скарги стягувач зазначає, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції ОСОБА_1 02.10.2015, в рамках виконавчого провадження ВП №47067180, винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак зазначеної постанови, як і виконавчого документа, а саме наказу господарського суду Київського області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, стягувач не отримав.

Кірм того, відповідно до заяви про доповнення вимог до скарги на бездіяльність державного виконавця, скаржник вважає постанову про повернення виконавчого докумена стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180 передчасною, оскільки в межах означеного виконавчого провадження державним виконавчем не було вчинено всі передбачені законом виконавчі дії, а саме:

- здійснення виходу за юридичною адресою боржника;

- проведення опису та арешту майна боржника у разі відсутності коштів на рахунках боржника, перевірка майна за даними бухгалтерського обліку та на балансі підпиємства, філії;

- подання запитів до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області щодо звітності боржника та декларування останнім доходів за 2013-2015 роки, до Головного управління регіональної статисики з метою отримання інформації про ведення фінансової діяльності та подання статистичної звітності боржником;

- подання звернення до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника;

- звернення із запитом з метою виявлення коштів на рахунках боржника в цінних паперах до депозитарних установ.

З огляду вищезазначеного, скаржник просить суд визнати:

- бездіяльність державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_1 незаконною;

- зобовязати державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_1 направити постанову про повернення виконавчого документа та наказ господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу представника стягувача;

- скасувати постанову про повернення виконавчого докумена стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180 та відновити виконавче провадження ВП №47067180.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2015 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в означеній справі, розгляд скарги призначено на 28.12.2015.

Ухвалами господарського суду Київської області від 28.12.2015, 11.01.2016 та 25.01.2016 розгляд означеної скарги у справі №911/5140/14 відкладався на 11.01.2016, 25.01.2016 та 01.02.2016 відповідно.

Водночас, 21.12.2015 від стягувача надійшла заява про розгляд скарги без участі представника скаржника.

01.02.2016 від державного виконавця Хмелєвої М.В. надійшло клопотання про долучення документів до справи. До того ж, відповідно до означеного клопотання держаний виконавець ОСОБА_1 просила розглядати скаргу без її участі.

У судове засідання 01.02.2016 представник боржника не прибув, про причини непибуття не повідомив, пояснень та/або заперечень щодо скарги не подав.

Дослідивши і перевіривши наявні в матеріалах справи та подані в підтвердження обгрунтування скарги докази, суд встановив, що скарга Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14 підлягає частковому задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Приписами статей 1, 2, 4 та 6 Закону України Про виконавче провадження (далі -Закон) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом статті Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4.1.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінісерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999, передбачено, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, то державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання в межах строку, передбаченого статтею 25 Закону.

Відповідно до приписів ст. ст. 27, 32 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Приписами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», що кореспондує зі ст. 65 Закону, передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, постановою ВДВС Вишгородського районного управління юстиції від 02.04.2015 ВП №47067180 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, а також надано боржнику семиденний термін для самостійного виконання рішення суду.

10.04.2015 ВДВС Вишгородського районного управління юстиції винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №47067180 у розмірі 16 364,64 грн.

22.04.2015 ВДВС Вишгородського районного управління юстиції винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №47067180, якою на підставі наявної інформації про відкриті рахунки боржника у банківських установах накладено арешт в межах сум, присуджених рішенням до стягнення, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Як слідує з наявних в матеріалах справи документів, ПАТ «Правекс-Банк» листом №3330/12-01-5 БТ від 12.05.2015 повідомив дежавного виконавця про відсутність коштів на рахунках боржника, які було арештовано згідно постанови від 22.04.2015.

02.10.2015 ВДВС Вишгородського районного управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №47067180, якою державний виконавець, з гляду на відсутність на банківських рахунках боржника коштів, а також зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, з підстав п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернув стягувачу наказ господарського суду Київської бласті від 16.02.2015 у справі №911/5140/14.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виходячи із системного аналізу вищезазанчених приписів законодавства, суд дійшов висновку, що правові підстави для застосування приписів п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», при поверненні виконавчого документа стягувачу, у державного виконавця виникають за умови вчинення усіх передбачених законом дій для розшуку майна боржника та звернення стягнення як на кошти так і на розшукане майно для повного виконання рішення та задоволення вимог стягувача.

Водночас, відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Відповідно до ч. 8. ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно пунктів 5.1.1. та 5.1.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінісерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999, звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

До того ж, відповідно до п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінісерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 6, п. 6 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік).

При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Інформація, що міститься у системі депозитарного обліку, надається депозитарними установами на письмову вимогу органів Державної виконавчої служби - в ході здійснення ними виконавчого провадження щодо стану рахунка в цінних паперах конкретної юридичної або фізичної особи та про операції за її рахунком у цінних паперах за конкретний проміжок часу.

В силу приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, державним виконавцем не підтверджено належними та допустимим доказами звернення із запитами до Головного управління регіональної статисики з метою отримання інформації про ведення фінансової діяльності та подання статистичної звітності боржником, а також до депозитрних установ з метою виявлення прав на цінні папери боржника та їх обмежень на рахунках у цінних паперах.

До того ж, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження ВП №47067180 відсутні відомості щодо звернення державного виконавця із запитами до вищезазначених органів.

Інших належних та допустимих доказів вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення майна та/або майнових прав боржника суду не надано, у той час як посилання державного виконавця у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.10.2015 на відповідь Вишгородського ВРЕВ ДАІ про відсутність реєстрації за боржником трансотних засобів судом оцінюються критично, позаяк зазначені відомості не підтверджені відповідними доказами, як-то запитом до відповідного органу та відповіддю останнього.

Вищезазначене свідчить про порушення державним виконавцем законних прав та інтересів стягувача, а тому суд дійшов висновку про те, що відповідна бездіяльність державного виконавця є протиправною.

З огляду вищезазначеного, враховуючи, що право державного виконавця вчиняти дії з повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до приписів закону, виникає лише у разі вчиненя державним виконавцем усіх дій з виявлення майна боржника, у той час як державним виконавцем не вчинено усіх передбачених законом дій для виявлення рухомого та нерухомого майна боржника і майнових прав, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для повернення стягувачу наказу господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, відтак постанова ВДВС Вишгородського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180 винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Посилання ж скаржника на бездіяльність державного виконавця що виявилась у нездійсненні виходу за юридичною адресою боржника та ненадісланні запитів до Вишгородської Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області визнаються судом неспроможними, позаяк в матеріалах справи наявні як копія акта державного виконавця від 29.09.2015 про відсутність боржника за вказаною у виконавчому документі адресою так і відповідь ДПС України по виявленні рахунки боржника, у той час як законом не встановлено обовязок державного виконавця звертатись до визначених регіональних органів Державної фіскальної служби України.

Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо прав божника на нерухоме майно відсутні, відповідно до акту дежавного виконавця від 29.09.2015 за юридичною адресою боржника належного останньому майна не знайдено.

До того ж, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців філій та/або відокремлених підрозділів за боржником не зареєстровано, у той час як інших доказів реєстрації за боржником означених підрозділів матеріали справи не містять.

Як слідує з наявної в матеріалах справи заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення у даній справі вих. №2015/03/24-1 від 24.03.2015, ПАТ КРЕДОБАНК не клопотало про накладення арешту на кошти та майно боржника разом з відкриттям виконавчого провадження.

Водночас, обов'язок державного виконавця накладати арешт на кошти, майно боржника у відповідності до приписів ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виникає у разі виявлення коштів, майна та/або каси боржника, у тому числі за його місцем знаходження.

З огляду вищезазначеного, враховуюючи, що зареєстрованого за боржником майна державним виконавцем не виявлено, суд дійшов висновку про передчасність та необґрунтованість посилань скаржника на бездіяльність державного виконавця щодо непроведення опису та арешту майна боржника, нездійсненні перевіки майна за даними бухгалтеського обліку на балансі підпиємства, філії.

Крім того, передбачене ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінісерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, підготовка подання до суду та звернення державного виконавця з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням є правом державного виконавця, у разі нереалізації якого відповідальність державного виконавця законом не встановлена, що свідчить про відсутність обставин щодо бездіяльності державного виконавця в частині вчинення відповідних дій, а тому скарга за означеною вимогою є безпідставною та необґрунтованою.

Водночас, враховуючи приписи п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за якими господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється, суд дійшов висновку про відхилення вимоги скаржника про відновлення виконавчого провадження ВП №47067180, оскільки повноваженнями на вчинення таких дій суд не наділений, а доказів щод обставин звернення стягувача до дежавнго виконавця з вимогою про відновлення виконавчого повадження та умисного ухилення від вчинення останнім таких дій суду не надано.

Що ж до вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_1 направити постанову про повернення виконавчого документа та наказ господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу представника стягувача, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ч. 4 ст 57 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, державним виконавцем надіслано стягувачу постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180 та наказ господарського суду Київської облсті від 16.02.2015 у справі №911/5140/14, про що свідчить складений супровідний лист №11897 від 20.10.2015.

З огляду вищезазначеного, скарга стягувача в частині вимоги про зобовязання державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_1 направити постанову про повернення виконавчого документа та наказ господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14 є необґрунтованою та підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14, визнання незаконною бездіяльності ВДВС Вишгородського районного управління юстиції та скасування постанови ВДВС Вишгородського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180.

Скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14, що виявилась у нездійсненні виходу за юридичною адесою боржника, непроведенні опису та арешту майна боржника у разі відсутності коштів на рахунках боржника, перевірки майна за даними бухгалтеського обліку та на балансі підпиємства, філії, неподанні запитів до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо звітності боржника та декларцування останнім доходів за 2013-2015 роки, неподанні звернення до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника, суд відхиляє як безпідставну та необґрунтовану.

До того ж, з огляду на необґрунтованість вимог Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК щодо відновлення виконавчого провадження ВП №47067180 та зобовязання державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ направити постанову про повернення виконавчого документа та наказ господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14 суд дійшов висновку про відхилення скарги в частині зазначених вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 2, 4, 6, 47, 52, 57, 66 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14 задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність ВДВС Вишгородського районного управління юстиції щодо неподання запитів до Головного управління регіональної статистики з метою отримання інформації про ведення фінансової діяльності та подання статистичної звітності боржником, а також до депозитарних установ з метою виявлення прав на цінні папери боржника та їх обмежень на рахунках у цінних паперах.

3. Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.10.2015 ВП №47067180.

4. Скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14, що виявилась у нездійсненні виходу за юридичною адесою боржника, непроведенні опису та арешту майна боржника у разі відсутності коштів на рахунках боржника, перевірки майна за даними бухгалтеського обліку та на балансі підпиємства, філії, неподанні запитів до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області щодо звітності боржника та декларування останнім доходів за 2013-2015 роки, неподанні звернення до суду для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника відхилити.

5. Скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14 щодо вимоги про відновлення виконавчого провадження ВП №47067180 відхилити.

6. Скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі №911/5140/14 щодо вимоги про зобовязання державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ ОСОБА_1 направити постанову про повернення виконавчого документа та наказ господарського суду Київської області від 16.02.2015 у справі №911/5140/14 відхилити.

Суддя В.А. Ярема