КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2016 р. Справа№ 910/28436/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства фірми «Гарант»

на рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р.

по справі № 910/28436/14 (суддя - Якименко М.М.)

за позовом приватного підприємства фірми «Гарант»

до приватного підприємства «БМК 2010»

про розірвання договору та стягнення 3 360 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватне підприємство фірма «Гарант» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. у справі № 910/28436/14 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги фірми «Гарант» у повному обсязі щодо розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди у розмірі 3 360 000,00грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015р. відновлено приватному підприємству фірмі «Гарант» строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015р. у зв'язку із перебуванням суддів Кропивної Л.В. та Пашкіної С.А. у відпустці змінено склад колегії суддів, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Агрикова О.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. апеляційну скаргу приватного підприємства фірми «Гарант» на рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. по справі №910/28436/14 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015р. у зв'язку із перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці змінено склад колегії суддів, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Агрикова О.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015р. апеляційну скаргу приватного підприємства фірми «Гарант» на рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. по справі №910/28436/14 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015р. у зв'язку з виходом судді Смірнової Л.Г. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/28436/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015р. апеляційну скаргу приватного підприємства фірма «Гарант» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Від представника приватного підприємства фірми «Гарант» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням представника на лікарняному.

Приватне підприємство «БМК 2010» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами є, зокрема нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

Відповідно до ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи те, що строк розгляду апеляційної скарги у даній справі закінчується 25.01.2016р. та відсутність клопотання про продовження строку розгляду, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи на іншу дату.

Разом з цим, відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається у встановлений законодавством строк, за відсутності представників сторін, які повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи.

Від позивача до суду надійшли письмові пояснення разом із додатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Позивач не обґрунтував неможливість подання суду першої інстанції копій відомостей, накопичувальних карток, актів та накладних за червень, липень, серпень та жовтень 2013р., а тому Київський апеляційний господарський суд не може прийняти їх до уваги при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

05.03.2013р. між приватним підприємством фірмою «Гарант» (орендодавець) та приватним підприємством «БМК 2010» укладено договір оренди №01, за яким регулюються правовідносини пов'язані із передачею орендодавцем орендарю у строкове платне користування під'їзду колії за адресою: Полтавська область, Решетилівський р-н, с. Жовтневе, вул. Фрунзе 5. /а.с. 9/.

Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду під'їзну колію для користування колією по вивантаженню та вивезенню сипучих вантажів, що надходять на його ім'я. Передача орендованої колії здійснюється згідно акту прийомки передачі, який підписується в обов'язковому порядку двома сторонами (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. договору строк оренди складає 2 (два) роки з моменту прийняття під'їзної колії (естакади) Орендарем.

Згідно з п. 4.1. договору орендна плата складає 160 000,00 грн. за 1 місяць.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, розмір яких позивачем в процесі розгляду справи судом першої інстанції збільшувався, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди в частині сплати орендних платежів.

Відповідно до п. 4.2. договору орендна плата перераховується орендарем на банківський рахунок орендодавця не пізніше 3 банківських днів у розмірі 100% згідно наданого рахунку-фактури.

У п. 4.1. договору встановлено, що орендна плата за місяць складає 160 000,00 грн.

У відповідності до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проте позивач, на якого Законом покладено тягар доказуванням, не навів та не довів, як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції, належними та допустимими доказами передання в оренду під'їзної колії відповідачу, що свідчить про відсутність терміну виконання зобов'язання.

Наявні в матеріалах справи рахунки-фактури судом оцінюється критично, оскільки відсутні належні докази їх направлення та отримання орендарем. Надані фіскальні чеки не містять інформації про направлення та отримання.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині стягнення.

Крім того, позивачем заявлена позовна вимога про розірвання договору оренди №01 від 05.03.2013р. у зв'язку тим, що відповідач не сплачує оренду плату з серпня 2004р.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем (наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке. Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Однак, як встановлено вище і зазначене підтверджується матеріалами справи позивачем не доведено настання строку виконання зобов'язання.

Посилання апелянта на наявність необхідних доказів та необов'язковість укладення акту приймання-передачі об'єкту оренди не може бути прийняте судом, оскільки це суперечить умовам договору оренди №1 від 05.03.2013р., ст.765 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. у справі № 910/28436/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. у справі №910/28436/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/28436/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова