РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/11952/15
За позовом: Публічного акціонерного товариства"Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс-1"

про стягнення 3 421,66 грн.

Суддя Л.М. Шкурдова

Представники сторін:

від позивача: Приведьон В.М. - представник за дов.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м. Житомир звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача-1 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс-1", про стягнення 3 421,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на завдання Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс-1", цивільно-правову відповідальність якого, як власника транспортного засобу MAN, державний номер НОМЕР_1, застраховано Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування", збитків Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" шляхом пошкодження під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди 03.03.2014р. залізобетонної опори №10 повітряної лінії електропередач кВ "Тетерівка" від КТП-302. На підтвердження розміру завданих збитків заявник посилається на кошторис вартості ремонту пошкоджень, завданих залізобетонній опорі.

Відповідач 1 у відзиві без номеру та дати, що надійшов до господарського суду м. Києва 15.06.2015р., проти задоволення позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс-1" не було повідомлено Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" у встановленому законом порядку про факт настання спірної дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу, свідчить про відсутність, на думку відповідача 1, у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" обов'язку з виплати страхового відшкодування.

Розпорядженням №04-23/689 від 09.06.2015р. керівника апарату господарського суду міста Києва, у із зв'язку неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б., по справі №910/11952/15 призначено повторний автоматичний розподіл, в результаті якого вищевказану справу передано для подальшого розгляду судді Любченко М.О.

Ухвалою від 15.07.2015р. господарським судом міста Києва по розглядуваній справі призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі.

30.11.2015 року до Господарського суду м. Києва від експертної установи надійшли матеріали справи №910/11952/15 з висновком експерта №637/07.15 від 30.11.2015 року.

Розпорядженням від 03.12.2015 року №04-23/2020 керівника апарату господарського суду міста Києва, у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Любченко М.О., призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11952/15, за наслідками якого вищевказану справу передано для подальшого розгляду судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2015 справу № 910/11952/15 прийнято до провадження, відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2016.

До господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява № 08/19937 від 23.12.2015 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідачів збитки в сумі 4598,00 грн., розмір яких визначений за результатами проведеної судової експертизи, а також просить відшкодувати понесені ним витрати на оплату судової експертизи в сумі 2500,00 грн.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У судовому засіданні 19.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приймаючи до уваги, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників відповідачів за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014 в м. Житомир по Західному шосе сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "MAN", державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2, керування яким здійснював водій ОСОБА_2, який під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку (стан дорожнього покриття) не впорався з керуванням та з'їхав в кювет.

Вчиненим правопорушенням було пошкоджено залізобетонну опору № 10 повітряної лінії електропередач 10 кВ "Тетерівка" від КТП-302, про що 03.03.2014 в оперативному диспетчерському журналі чергового Зарічанського РЕМ зроблено відповідний запис та у зв'язку з чим позивач 04.03.2014 звернувся до Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області із заявою (повідомленням) від 04.03.2014 № 1015 про кримінальне правопорушення.

Зазначена повітряна лінія електропередач 10 кВ "Тетерівка" прийнята на баланс позивачем, про що свідчить акт приймання електрогосподарства на баланс Зарічанського РЕМ від 15.12.1994.

Транспортний засіб "MAN", державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2, належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1", про що зазначено в довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 9356955, а також протоколі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 444136 від 03.03.2014.

Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 15.05.2014 у справі № 579/693/14-п визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Доказів оскарження та скасування наведеного судового акту в апеляційному чи касаційному порядку матеріали справи не містять.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п.2.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Преюдиціальність - це обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013р. по справі №5020-660/2012 та від 06.03.2014р. по справі №910/11595/13.

Отже, постанова Кролевецького районного суду Сумської області від 15.05.2014 у справі № 579/693/14-п має преюдиціальне значення, а встановлені в ній факти повторного доведення не потребують.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "MAN", державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди було застраховано Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" за полісом №АІ/6203665 та №АС/6428182, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Дорожньо-транспортною пригодою за вказаним нормативно-правовим актом визнається подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, вказана подія є страховим випадком у розумінні ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» та ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно кошторису на ремонт ПЛ-10кВ Тетерівка відгал на КТП-302 від 04.03.2014 вартість ремонтних робіт складає 3421,66 грн.

Позивачем також надані акт виконаних робіт № 12 від 02.03.2014 на технічне обслуговування "аварійна" ПЛ-10кВ Тетерівка відгал на КТП-302 на суму 3132,72 грн. і акт виконаних робіт № 1 від 30.03.2014 на технічне обслуговування (аварійна) ПЛ-10кВ Тетерівка відгал. на КТП-302 на суму 2554,06 грн.

Позивач звернувся до відповідача-1 з листом від 16.03.2015 № 923, яким просив відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 3421,66 грн., однак відповідач-1 листом від 06.04.2015 вих.№3594/18цв відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на приписи ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, відповідно до положень п.31.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства

Обставини щодо фактичного розміру збитків, що спричинені Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" шляхом пошкодження залізобетонної опори №10 повітряної лінії електропередач кВ "Тетерівка" від КТП-302 входять до предмету доказування по даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців та проведення судової експертизи.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, судом ухвалою від 15.07.2015 було призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту ОСОБА_3.

На вирішення судовому експерту поставлено, наступне запитання: в якому розмірі заподіяні Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" збитки внаслідок пошкодження залізобетонної опори №10 повітряної лінії електропередач 10 кВ "Тетерівка" від КТП-302 під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03.03.2014р.?

За результатами проведення судової експертизи судовим експертом ОСОБА_3 складено висновок судової будівельно-технічної експертизи № 637/07.15 від 30.11.2015, згідно якого Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" внаслідок пошкодження залізобетонної опори №10 повітряної лінії електропередач 10 кВ "Тетерівка" від КТП-302 під час дорожньо-транспортної пригоди, нанесені збитки в розмірі 4598,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач заявляє до стягнення з відповідачів 4598,00 грн. збитків, завданих Публічному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" внаслідок пошкодження залізобетонної опори №10 повітряної лінії електропередач 10 кВ "Тетерівка" від КТП-302 під час дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "MAN", державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди булао застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" за полісом №АІ/6203665 та №АС/6428182, відповідно до яких

ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб встановлено у розмірі 50000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вказані приписи чинного законодавства України, зобов'язання, що виникло з делікту при наявності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів має бути виконано двома боржниками у визначених згідно вказаних норм частинах.

Винуватець несе відповідальність за шкоду яка не покривається відповідним полісом. Альтернативність вибору боржника вданому випадку відсутня (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.11.2008 року у справі № 3-5214к08).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вище викладене, а також те, що фактичний розмір шкоди, завданий позивачу складає суму 4598,00 грн., що не перевищує страхову суму за шкоду заподіяну майну потерпілого, визначену, як в полісі №АІ/6203665, так і №АС/6428182 в сумі 50000,00 грн., відтак суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 4598,00 грн. шкоди з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування". В решті позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх недоведеність та безпідставність.

З приводу заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем у зв'язку з неподанням позивачем або потерпілою особою заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту настання страхового випадку, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 35.1.статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, такою підставою є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Однак суд зазначає, що за своєю правовою природою договір страхування цивільно-правової відповідальності є договором на користь третьої особи (вигодонабувача) - особи, якій було завдано шкоди внаслідок ДТП з вини страхувальника за цим договором. Потерпіла особа є кредитором у деліктних правовідносинах, які виникли внаслідок завдання їй позадоговірної шкоди, та, водночас, є вигодонабувачем за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, право вимоги до страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності щодо здійснення страхового відшкодування виникає у особи, якій завдано шкоди, з моменту ДТП. Умови та порядок виконання обов'язку страховика щодо здійснення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначено договором та законом, відповідно до яких передбачено правові наслідки неподання потерпілою особою (іншою особою, яка має право на страхову виплату) заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту ДТП, а саме, право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування. По суті, законом встановлюється обов'язок третьої особи щодо подання вказаної заяви, у зв'язку з невиконанням якого третя особа позбавляється права на отримання страхового відшкодування. Водночас, зобов'язання, яке виникає з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не може породжувати обов'язків для третьої особи (вигодонабувача) - потерпілої особи, з огляду на норму частини 1 статті 511 Цивільного кодексу України. Обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування є безумовним у випадку завдання шкоди третій особі внаслідок настання страхового випадку з вини застрахованої особи та не може залежати від подання потерпілою особою заяви про виплату страхового відшкодування протягом певного строку. Так само, право вимоги щодо виплати страхового відшкодування, яке має потерпіла особа, є безумовним майновим правом, яке виникає з моменту скоєння ДТП.

З огляду на положення норм частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Так як цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду, застрахована, то відбувається переведення боргу та до страховика за цим договором переходить обов'язок щодо відшкодування такої шкоди в межах страхової суми та з урахуванням франшизи. Отже, при укладенні договору обов'язкового страхування страхувальник розраховує саме на те, що шкода, завдана ним, буде відшкодована страховиком, і договором не ставиться виконання обов'язку страховика в залежність від строку подання заяви потерпілою особою на виплату страхового відшкодування та як наслідку виникнення обов'язку страхувальника відшкодувати завдану ним шкоду самостійно. При цьому, особа, якій завдано шкоди, не може бути позбавлена гарантованого їй законом (частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України) права на відшкодування шкоди.

Таким чином, потерпіла особа не зобов'язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди, з вимогою про виплату страхового відшкодування. Таке право, враховуючи висновок, наведений у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002, може бути реалізоване шляхом подання відповідного позову до суду в межах строків позовної давності.

За таких обставин, посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з яким неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

Встановлення обов'язку щодо подання заяви на виплату страхового відшкодування для третьої особи (потерпілої або страховика, до якого перейшло право вимоги у зв'язку із здійсненням страхової виплати за договором добровільного страхування майна) та встановлення підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з пропуском строку для її подання суперечить нормам частини 1 статті 511 Цивільного кодексу України, загальним принципам обов'язковості відшкодування шкоди і функціональному призначенню інституту обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору та витрат по сплаті вартості судової експертизи відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача-1, позаяк спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення 4598,00 грн.

2. Відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-сервіс-1" про стягнення 4598,00 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ідентифікаційний код 22048622) 4598 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 00 коп. шкоди, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. витрати витрат по сплаті вартості судової експертизи

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено: 26.01.2016 р.

Суддя Л.М. Шкурдова