ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 р. Справа № 909/971/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2, вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119; адреса для листування: вул. Коновальця, 13, м. Івано-Франківськ, 76000;

до відповідача: Колективного підприємства "Гурт-Мрія", вул. Г. Мазепи, 177, м. Івано - Франківськ, 76000;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, вул. Галицька, 115/6, м. Івано-Франківськ, 76000; вул. Шептицького, 3, с. Чукалівка, Івано-Франківська область, 76000; вул. Каменярів, 17, м. Івано-Франківськ, 76000;

про стягнення 18331,89 доларів США (станом на 30.06.15 по курсу НБУ еквівалент становить 385251 грн. 24 коп.) та 11630 грн. 58 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_4 - представник, довіреність (№ 03/2/195 від 20.03.15);

Від відповідача: ОСОБА_5 - заступник директора колективного підприємства "Гурт-Мрія", довіреність (№ б/н від 20.10.15);

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3: представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_2 звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Колективного підприємства "Гурт-Мрія" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про стягнення 18331,89 доларів США (станом на 30.06.15 по курсу НБУ еквівалент становить 385251 грн. 24 коп.) та 11630 грн. 58 коп., шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору від 27.07.07, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 2359, а саме земельну ділянку загальною площею 5119 кв.м., надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 26:236:888:01:01:001:0515, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Шешори, урочище "Коло Дозу", шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" на предмет іпотеки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ОСОБА_3 кредитного договору №07/57-05 від 26.07.2007 р., останнім не повернуто кредитні кошти, не сплачено відсотки та комісію за обслуговування кредиту, в зв'язку з чим позивач на підставі іпотечного договору від 27.07.2007 р. укладеного між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та Колективним підприємством "Гурт-Мрія", укладеного з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р., просить суд стягнути з відповідача заборгованість, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позов від 05.10.15 (вх.№16107/15 від 20.10.15), від 12.11.15 (вх.№17659/15 від 12.11.15).

У відзиві зазначає, що як у ст.39 Закону України "Про іпотеку", так і у договорі іпотеки від 27.07.2007 року зазначено, що за рішенням суду предмет іпотеки підлягає реалізації шляхом проведення процедури прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору, і суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом.

Також зазначає, що у позивача відсутнє право вибору звернення з позовом до суду до майнового поручителя без позичальника.

Крім того, представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності до нарахування штрафних санкцій. При цьому, зазначає, що оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами кредитного договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.258 ЦК України визначено річний строк позовної давності до штрафних санкцій, а тому до штрафних санкцій за період з 2007 року по серпень 2014 року включно слід застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.07.2007 р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ОСОБА_3 укладений Кредитний договір №07/57-05, Додатковий договір №3 від 14.08.2007 р. до кредитного договору.

У відповідності до п. 1.1. договору, банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 50000 доларів США 00 центів, що складає еквівалент 252500 гривень 00 копійок за курсом НБУ на момент укладення цього договору, в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1 додаткового договору, строк користування кредитними коштами, встановлений в п. 1.3. основного договору, збільшується до 25.07.2022 р. включно, якщо тільки інший строк користування не буде встановлено домовленостями сторін чи умовами основного договору.

Згідно до п. 1.4. договору, за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12 процентів річних.

Відповідно до п. 1.4.1. договору, за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 176,75 гривень, що становить 0,07 процентів від суми кредиту.

Згідно п. 1.5. договору, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, майновий поручитель укладає з банком у зазначені нижче строки іпотечний договір - земельної ділянки кадастровий №26:236:888:01:01:001:0515, загальною площею 0,5119 га., що знаходиться за адресою с. Шешори урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області та належить колективному підприємству "Гурт-Мрія" згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за №01.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконано умови договору №07/57-05 від 26.07.2007 р., надано відповідачу в користування обумовлені договором кредитні кошти, що підтверджується меморіальним валютним ордером №15956 від 27.07.2007 р. В порушення умов договору, відповідачем не здійснено повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та комісії за управління кредитною лінією в повному обсязі, а тому станом на 18.08.2015 р. у відповідача перед позивачем утворився борг, а саме:

- 17262,08 доларів США - боргу по сплаті кредиту;

- 1069,81 доларів США - боргу по сплаті відсотків за користуванням кредитом;

- 1060 грн. 50 коп. - боргу по сплаті комісії за обслуговування кредиту;

Відповідно до ст.ст. 11, 509, 526 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору і повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено в ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положенням ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 4.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", у разі якщо право звернення стягнення на майно повязане з невиконанням зобовязання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обовязковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобовязання.

Таким чином, судом встановлено факт невиконання відповідачем основного зобовязання за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У відповідності до п. 4.3. договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплати плати за обслуговування кредиту та за несвоєчасну сплату комісій, передбачених п. 2.6.3. договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 %, від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту але не менше 50 грн.

На підставі вказаної умови договору, у зв'язку з несвоєчасним частковим повернення кредитних коштів, сплати процентів, плати за обслуговування кредиту, сплати комісій, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу штраф у розмірі 10570 грн. 08 коп. - неустойки.

Частина перша статті 223 ГК України передбачає, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

Згідно з приписами статті 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до норм чинного законодавства України, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з п. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в тому числі щодо звернення стягнення на штраф в сумі 10570 грн. 08 коп., нарахованого за невиконання зобов'язань за період з 27.06.2009 року по 30.07.2015 року.

Згідно з частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, строк позовної давності щодо стягнення штрафу за період з 27.06.2009 року по 28.08.2014 року є таким, що сплив, а отже в частині стягнення штрафу за вказаний період слід відмовити.

З огляду на наведене, розмір штрафу, що підлягає стягненню за період з 28.08.14 по 30.07.15 становить 8771 грн. 35 коп. В решті заявленої до стягнення суми штрафу слід відмовити.

За наведених обставин, матеріалами справи підтверджується наявність боргу відповідача перед позивачем в сумі 18331,89 доларів США (боргу по сплаті кредиту, боргу по сплаті відсотків за користуванням кредитом), 9831 грн. 85 коп. (боргу по сплаті комісії за обслуговування кредиту, штраф).

27.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та Колективним підприємством "Гурт-Мрія" укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований за номером 2359, договір про внесення змін до іпотечного договору від 14.08.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований за номером 1854.

Згідно п. 1.2. договору зі змінами, зобов'язаннями позичальника є зобов'язання, що випливають з кредитного договору, в тому числі:

- повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 50 000 доларів США, у строки (терміни) та на умовах, зазначених у Кредитному договорі та додаткових договорах до Кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому при цьому загальний термін користування до 25 липня 2012 року включно, якщо тільки інший строк користування не буде встановлено домовленостями сторін чи умовами основного договору.

- сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом, у розмірі 12,0% у строки (терміни) та на умовах, визначених у кредитному договорі та додаткових договорах до кредитного договору, що можуть бути укладені в майбутньому;

- відшкодувати іпотекодержателю витрати, понесені в звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством та кредитним договором;

- сплатити на користь іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання

позичальником зобов'язань за кредитним договором;

- відшкодувати іпотекодержателю в повному обсязі інші витрати, повязані з обслуговуванням та виконанням кредитного договору та цього договору.

- сплатити комісії, та інші платежі, що передбачені в кредитному договорі та цьому договорі.

У відповідності до п. 2.1. іпотечного договору, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору №07/57-05 від 26.07.2007 р. іпотекодержатель (позивач) приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених договором, нерухоме майно: земельну ділянку загальною площею 5119 кв.м. цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 26:236:888:01:01:001:0515, що знаходиться за адресою: с. Шешори, урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області.

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Згідно п. 2.3.1. договору, узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 378806 грн.

Згідно п. 4.1.6. іпотечного договору у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.1.13. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством України.

Пунктом 7.2. іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору.

Згідно п. 7.3. іпотечного договору, іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.2. договору.

Згідно п. 7.4. договору, сторони домовилися про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього договору, шляхом:

7.4.1. Переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець підписанням цього іпотечного договору підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, якого обирає іпотекодержатель для здійснення такої оцінки. Витрати щодо здійснення такої оцінки предмет іпотеки несе іпотекодавець.

Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору, кредитного договору та вимог чинного законодавства України.

Іпотекодавець підписанням цього договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається.

Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстаковлюючих документів та надають право іпотекодержателю подати заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя в порядку, що передбачений чинним законодавством України.

Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст.ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі №5011-32/10471-2012).

В разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Крім того, було б нелогічно, що сторони за законом можуть це питання врегулювати в позасудовому порядку, але позбавлені цього права в судовому порядку за рішенням суду. Це суперечило б і статтям 55, 124 Конституції.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Позивачем подано суду ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою: с. Шешори, урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області, станом на 20.11.2015 р., виконаний суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство", за висновками якого, експертна грошова оцінка земельної ділянки, без врахування ПДВ становить 304000 грн. При оцінці земельної ділянки використано методичний підхід, що базується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок. При цьому експертом було проведено аналіз ринку земельних ділянок по гірських та пригірських районах області (Косівський, Надвірнянський), однак, не обрано об'єкти для порівняння, що розташовані у межах населеного пункту с. Шешори. Також оцінювачем проведено оцінювання без здійснення особистого огляду земельної ділянки, а проведено на підставі отриманих від замовника (позивача) копій документів.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про те, що експертна грошова оцінка вказаної земельної ділянки відображена у ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 20.11.2015 р. є заниженою, а тому не приймається судом до уваги.

Відповідно до поданого відповідачем ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що перебуває у власності Колективного підприємства "Гурт-Мрія" для ведення особистого селянського господарства, за адресою: с.Шешори, урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області, станом на 30.12.2015 р., виконаного суб'єктом оціночної діяльності - Державним підприємством "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", експертна грошова вартість земельної ділянки становить 437521 грн. без ПДВ.

Вказаний ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки відповідає вимогам чинного законодавства, грошова оцінка земельної ділянки проведена у відповідності до Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1531 від 11.10.2002. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували висновки вказаного звіту про оцінку земельної ділянки.

Таким чином, судом приймається до уваги ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки поданий відповідачем.

Станом на день прийняття рішення (20.01.16) Національним банком України встановлено курс долара до гривні в розмірі 2484,4282 грн. за 100 одиниць. Даний факт підтверджується даними розміщеними на офіційному сайті Національного Банку України (http://www.bank.gov.ua) станом на 20.01.16.

Враховуючи вищенаведене, розмір боргу відповідача перед позивачем за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р. становить 18331,89 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.16 становить 455364 грн. 15 коп., з яких 17262,08 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.16 становить 428790 грн.07 коп. боргу по сплаті кредиту, 1069,81 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.16 становить 26574 грн. 08 коп. боргу по сплаті відсотків за користуванням кредитом та 9831 грн. 85 коп., з яких 1060 грн. 50 коп. борг по сплаті комісії за обслуговування кредиту, 8771 грн. 35 коп. штраф.

Отже, загальний розмір вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки становить 465196 грн.

При цьому, суд виходить із співмірності заборгованості відповідача за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р. з вартістю іпотечного майна, що становить 437521 грн.

Відповідачем не подано суду доказів сплати боргу за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р., доводи позивача щодо підстав виникнення спору не спростовано.

У відповідності до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За наведених обставин, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно умов договору іпотеки від 27.07.2007 р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р. шляхом набуття права власності на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як передбачено ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 5 частини 2 статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасова адміністрація має право, зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

У відповідності до п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції чинній станом на день подання позову), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 вищевказаного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, розмір судового збору розраховується судом виходячи з вартості майна, встановленого ОСОБА_7 про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 30.12.2015 р., та становить 8750 грн. 42 коп.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 33, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 11, 258, 261, 267, 509, 526, 575, 610, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 216, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ідентифікаційний код 19017842) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до Колективного підприємства "Гурт-Мрія" (ідентифікаційний код 20545931), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення 18331,89 доларів США (станом на 30.06.15 по курсу НБУ еквівалент становить 385251 грн. 24 коп.) та 11630 грн. 58 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.07.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та Колективним підприємством "Гурт-Мрія", нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований за №2359, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1", вул. Дегтярівська, 27 Т, м.Київ, 04119 (ідентифікаційний код 19017842) на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 5119 кв.м., кадастровий номер 26:236:888:01:01:001:0515, що знаходиться за адресою: с. Шешори, урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області, з метою задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_3 за кредитним договором №07/57-05 від 26.07.2007 р. в сумі 465196 грн., з яких 17262 (сімнадцять тисяч двісті шістдесят два) долара США 08 центів (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.16 становить 428790 грн.07 коп.) - борг по сплаті кредиту, 1069 (одну тисячу шістдесят дев'ять) доларів США 81 цент (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 20.01.16 становить 26574 грн. 08 коп.) - борг по сплаті відсотків за користуванням кредитом, 1060 (одна тисяча шістдесят) грн. 50 коп. - борг по сплаті комісії за обслуговування кредиту, 8771 грн. (вісім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 35 коп. - штраф.

Визнати за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1", вул. Дегтярівська, 27 Т, м. Київ, 04119 (ідентифікаційний код 19017842) право власності на земельну ділянку загальною площею 5119 кв.м., кадастровий номер 26:236:888:01:01:001:0515, що знаходиться за адресою: с. Шешори, урочище "Коло Дозу" Косівського району Івано-Франківської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Колективного підприємства "Гурт-Мрія", вул. Г. Мазепи, 177, м. Івано-Франківськ, 76000 (ідентифікаційний код 20545931) в дохід державного бюджету (одержувач: УДКСУ у м.Івано-Франківську; код класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО одержувача: 836014; р/р3002; код ЄДРПОУ одержувача: 37952250; назва рахунку - Державний м. Івано-Франківськ 22030001, назва коду класифікації доходів: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); найменування суду: господарський суд Івано-Франківської області) 8750 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 42 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.01.16

Суддя Неверовська Л. М.