КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа№ 910/28843/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від ПАТ "ПУМБ": Награбовський О.В. ( дов. б/н від 15.01.2016);

від ПАТ "ПУМБ": Дробот Д.М. ( дов. б/н від 30.07.2015);

від ПАТ "ПУМБ": Сокол О.Ю. ( дов. б/н від 24.03.2015);

від ПАТ "ПУМБ": Абраменко Д.О. ( дов. №46 від 14.01.2016);

від ПАТ "ПУМБ": Рєзніков В.І. ( дов. №44 від 14.01.2016);

від Бондарчука О.П.: Рабчун Р.О. ( дов. №44 від 13.01.2016);

від ТОВ "Ексімагроком": Циганкова А.О. ( дов. б/н від 11.01.2016);

від ТОВ "Ексімагроком": Тимошенко А.Г. ( дов. б/н від 26.01.2016);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (ПАТ "ПУМБ")

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 та

апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича

на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015

у справі № 910/28843/15(суддя: Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі № 910/28843/15 порушено провадження у справі № 910/22843/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 23.12.2015, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Постановою господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі №910/28843/15 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича та вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким провадження у справі про банкрутство за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" про визнання банкрутом припинити, як безпідставно порушене.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції у відповідній частині, арбітражний керуючий Бондарчук О.П. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Давидюка Р.М. та прийняти нове рішення, яким призначити ліквідатором боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" арбітражного керуючого Бондарчука О.П., в іншій частині постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15 залишити без змін.

В обґрунтування цих апеляційних скарг ПАТ "Перший український міжнародний банк" та арбітражний керуючий Бондарчук О.П. посилаються на те, що оскаржувана постанова, у тому числі щодо призначення ліквідатора, прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016, від 21.01.2016 у даній справі прийнято до провадження вказані апеляційні скарги та призначено їх розгляд на 27.01.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 та апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі об'єднано в одне апеляційне провадження.

27.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Перший український міжнародний банк" надійшли письмове пояснення щодо апеляційної скарги та доповнення до апеляційної скарги на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015, в яких останній просить суд апеляційні скарги задовольнити, а оскаржувану ухвалу та постанову суду першої інстанції у даній справі - скасувати в повному обсязі та припинити провадження у даній справі.

27.01.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Перший український міжнародний банк" надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації розгляду даної справи. Вказане клопотання було задоволено судовою колегією.

27.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від боржника надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких останній просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу та постанову суду першої інстанції у даній справі - без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 27.01.2016 представники ПАТ "Перший український міжнародний банк" підтримали апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі та просили її задовольнити. Представник арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича при вирішенні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі поклався на розсуд суду. Представники боржника проти апеляційної скарги ПАТ "Перший український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі заперечили, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Також, представники ПАТ "Перший український міжнародний банк" підтримали свою апеляційну скаргу на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі та просили її задовольнити. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича підтримали. Представник арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича підтримав вказану апеляційну скаргу на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі у відповідній частині та просив скасувати постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Давидюка Р.М. та прийняти нове рішення, яким призначити ліквідатором боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" арбітражного керуючого Бондарчука О.П., в іншій частині постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15 залишити без змін, свою апеляційну скаргу підтримав повністю, просив її задовольнити. Представники боржника проти апеляційних скарг ПАТ "Перший український міжнародний банк" та арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі заперечили, просили оскаржувану постанову залишити без змін, а ці апеляційні скарги - без задоволення.

Інші учасники провадження у даній справі, що не з'явилися у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності їх представників, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Перший український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі підлягає частковому задоволенню та апеляційна скарга ПАТ "Перший український міжнародний банк" на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діє з 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.11.2015 заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 23.11.2015, вирішено інші процесуальні питання. Вказана ухвала господарського суду м. Києва від 12.11.2015 залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 у даній справі.

25.11.2015 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2015 відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про зупинення провадження у справі.

16.12.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Бондарчука О.П. про участь у справі.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.12.2015 було порушено провадження у справі № 910/28843/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком".

24.12.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Давидюка Р.М. про участь у справі.

28.12.2015 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2015 відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про зупинення провадження у справі.

Оскаржуваною постановою господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15 було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Давидюка Романа Миколайовича та вирішено інші процесуальні питання.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з винесеними судом першої інстанції оскаржуваними ухвалою та постановою, виходячи з наступного.

ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" у вищевказаних апеляційних скаргах просить скасувати зазначені судові рішення та припинити провадження у даній справі, як безпідставно порушене, посилаючись на порушення та невірне застосування судом першої інстанції приписів ст. 95 Закону та Цивільного кодексу України.

Судом першої інстанції в ході розгляду даної справи було встановлено дотримання боржником всіх передумов в досудовій процедурі ліквідації ТОВ "Ексімагроком" для звернення з відповідною заявою до суду, встановлено перевищення розміру пасиву над активами боржника, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для порушення провадження у даній справі про банкрутство в порядку норм ст. 95 Закону та пізніше - про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі, призначив ліквідатора.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.95 Закону, за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Такий порядок передбачений нормами ч. 3 ст. 110, ст. 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також нормами ст. 60 Господарського кодексу України (далі - ГК України), норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Як зазначалося вище, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному:

Прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою. Проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника. Аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч.ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України, а також повідомлення явних кредиторів персонально у письмовій формі про ліквідацію юридичної особи боржника (ч. 3 ст. 60 ГК України) з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податках, зборах (обов'язкових платежах). Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону про банкрутство. Дотримання вимог, передбачених ст. 111 ЦК України та ст. 60 ГК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство та складає предмет спору у справі про банкрутство за особливою процедурою, що порушується в порядку норм означеної статті.

При цьому, колегія суддів зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство в порядку норм ст. 95 Закону про банкрутство та визнання боржника банкрутом відповідно до цієї статті є додання та наявність доказів на підтвердження всіх передумов для порушення провадження в порядку означеної статті саме на момент звернення боржника із відповідною заявою. Вказаної позиції дотримується Вищий господарський суд у своїх постановах від 10.07.2014 у справі № 922/5310/13, від 20.11.2014 у справі № 916/2495/14 та інших.

Втім, порушуючи провадження у даній справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що боржником до заяви про порушення справи про банкрутство за ст. 95 Закону про банкрутство не додано доказів на підтвердження всіх передумов для порушення провадження у даній справі.

Апелянт, ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", як на одну з підстав своїх апеляційних скарг, посилається на порушення та недодержання боржником вимог ч. ч. 1, 2 ст. 105, ч. 1 ст. 110 ЦК України, щодо відсутності на дату звернення із заявою в порядку ст. 95 Закону запису про перебування у стані припинення ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» за рішенням власника (засновника).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2015 Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" було прийнято рішення про ліквідацію юридичної особи та призначено головою ліквідаційної комісії товариства Волошина Іллю Сергійовича.

Вказане рішення оформлене протоколом № 24 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" від 03.08.2015.

05.08.2015 на виконання вимог ч. 1 ст. 105 ЦК України та ч. 1 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення юридичної особи божника за рішенням засновників.

Відповідно до вимог ст. 105 Цивільного кодексу України в Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 326 (21) за 2015 рік (номер запису 3438) було опубліковано оголошення про припинення даної юридичної особи, та встановлено строк звернення до ліквідатора з кредиторськими вимогами до 10.10.2015.

Проте, ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" ще у суді першої інстанції заявляв про те, що в період з 30.09.2015 по 30.11.2015 боржник не перебував у процесі припинення, оскільки згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за вказаний період, які наявні в матеріалах справи, був відсутній відповідний запис державного реєстратора.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції зазначив про те, що представник заявника (боржника) у судовому засіданні 21.12.2015 пояснив, що жодних рішень про відміну рішення про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" шляхом ліквідації або про поновлення господарської діяльності вищим органом управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" - Загальними зборами учасників Товариства не приймалось. Вищезазначеного представник боржника в суді першої інстанції документально не підтвердив. Вказане представник боржника зазначила і в суді апеляційної інстанції, але не спростувала належними доказами у справі наявність в період з 30.09.2015 по 30.11.2015 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи; 30.09.2; ОСОБА_15; Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві».

Разом з тим, судовою колегією досліджено матеріали справи та встановлено, що до суду першої інстанції представником ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12.11.2015 (а.с. 67-75, т. 3), в якому зазначено, про «внесення відомостей про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи; 30.09.2; ОСОБА_15; Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві».

Натомість, на вимогу суду першої інстанції до матеріалів справи було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.12.2015 (а.с. 2-4, т. 4) підписаний державним реєстратором Лінцовою В.Ю. та скріплений печаткою, в якому зазначено «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації; 05.08.2; ОСОБА_17; Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві; Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах; 05.08.2; ОСОБА_17; Відділ державної реєстрації, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом'янського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві; зміна керівника юридичної особи».

Суд першої інстанції належним чином не оцінив вказані обставини та не дослідив повною мірою вказані розбіжності, зазначені у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12.11.2015 та станом на 14.12.2015. До суду апеляційної інстанції були подані документи, як від ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", так і від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" щодо вказаних розбіжностей, в яких було зазначено наступне.

Представником боржника були подані листи, надіслані останнім до Міністерства Юстиції України з проханням про проведення відповідної перевірки незаконних дій зазначеного державного реєстратора та скасування неправомірно проведених реєстраційних дій (Лист від 11.12.2015, зареєстрований за вх.№ 37015/0/11-15; Лист від 25.11.2015 №21, зареєстрований за вх.№ 35756/0/11-45) та відповідь на зазначені Листи - Лист № 1822 від 30.12.2015 з додатком Довідкою позапланової перевірки дотримання державними реєстраторами відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом'янського району Управління державної реєстрації ГТУ юстиції у м. Києві законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під час проведення реєстраційних дій відносно ТОВ «Ексімагроком» та Лист № 1764 від 23.12.2015. Змістом зазначених Листів є те, що з 03.12.2015 по 04.12.2015 (до винесення оскаржуваної ухвали) у Відділі державної реєстрації було проведено позапланову перевірку відповідною комісією з проведення службової перевірки щодо дотримання державними реєстраторами Відділу законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців під час проведення реєстраційних дій відносно ТОВ «Ексімагроком, під час якої досліджено матеріали реєстраційної справи, відібрано пояснення та встановлені порушення державним реєстратором Куклою Є.О. вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», а саме п.4. ч. 6 ст.19 Закону, оскільки реєстраційна дія «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» (запис у ЄДР № 3020083) здійснена державним реєстратором Куклою Є.О. на підставі документів, що подані 30.09.2015 ОСОБА_19 представником за довіреністю, виданою ОСОБА_20 відомості про якого, як про керівника ТОВ «Ексімагроком» на момент проведення зазначеної вище реєстраційної дії у ЄДР не містилися.

Представником ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" було подано лист Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.01.2016 № 1, в якому останній зазначив, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, реєстраційну дію за №3020083 було скасовано державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Солом'ямського району лише 10.12.2015 за № 4020083.

За приписами ст.101 ГПК України, додаткові докази приймаються апеляційним господарським судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія не може прийняти до уваги вказані докази, подані представниками боржника та ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", оскільки ні в письмових поясненнях, ні в судовому засіданні апеляційної інстанції представники цих юридичних осіб не обґрунтували належним чином неможливості подання таких доказів до господарського суду першої інстанції з причин, що не залежали від них.

При цьому, матеріали справи містять належні докази того, що відповідна реєстраційна дія за № 3020083 щодо внесення відомостей про рішення засновників боржника про відміну відповідного рішення щодо припинення юридичної особи боржника фактично мала місце, відомості про перебування юридичної особи боржника у процесі припинення були відсутні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців певний період часу, що неприпустимо протягом досудової процедури ліквідації юридичної особи боржника, що є доказом недотримання в даному випадку вимог ЦК України щодо проведення такої процедури ліквідації юридичної особи, порушення прав та охоронюваних законом інтересів відповідних заінтересованих осіб.

Висновок суду першої інстанції щодо доводів Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про те, що в період з 30.09.2015 по 30.11.2015 боржник не перебував у процесі припинення, що був відсутній відповідний запис державного реєстратора, ґрунтується на непідтверджених поясненнях представника боржника щодо відсутності будь-яких рішень про відміну рішення загальних зборів учасників боржника про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", а не на належних доказах у справі. Дані доводи апелянта не спростовані належними доказами у справі а ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції. Так, матеріали справи містять витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видані станом на кожну дату за період, починаючи з 30.09.2015 до 30.11.2015 (а.с. 62-237, т. 3), в яких міститься запис державного реєстратора про те, що відсутні відомості про перебування юридичної особи боржника у процесі припинення.

Навіть, якщо відомості про відміну рішення засновників боржника про ліквідацію юридичної особи були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців поза волею боржника, як стверджував представник боржника у суді апеляційної інстанції, факт наявності таких даних (записів) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з 30.09.2015 по 30.11.2015 доведений в суді. Вказане неприпустимо протягом досудової процедури ліквідації юридичної особи боржника, є порушенням вимог ЦК України щодо проведення такої процедури ліквідації юридичної особи, є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів відповідних заінтересованих осіб, про що вже зазначалось вище.

Положеннями ч. 4 ст. 111 ЦК України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Так, відповідно до пункту 5 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення) Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства.

Під час інвентаризації активів і зобов'язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Як вбачається із додатків до Заяви Боржника, ліквідатором в підтвердження заходів щодо виявлення майна боржника до суду додано: копію довідки Фонду державного майна України від 29.10.2015 №30-12/10928; перелік рахунків ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ», що відкриті в банківських установах та інших фінансових установах; копію довідки Державіаслужби від 21.10.2015 №21.1.19.-16377; копію довідки Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; копію довідки ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 27.10.2015 №19-20-777,2-4983/20-15; копію довідки Держсільгоспінспекції в м. Києві від 20.10.2015 №01-1 1/5036; копію запиту з відміткою УДАЇ про відсутність зареєстрованих т/з; копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.10.2015 №46198287; копію витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №4814827 від 23.10.2015.

Судова колегія, дослідивши вказані докази, вважає їх недостатніми для встановлення факту вжиття боржником (ліквідаційною комісією) повного обсягу заходів щодо виявлення майна (активів) боржника, оскільки майже всі довідки містять інформацію щодо наявного/відсутнього майна боржника по м. Києву, що виключає отримання інформації щодо наявності/відсутності майна Боржника за територіальністю його знаходження поза межами міста Києва.

Разом з тим, у справі міститься інформація щодо майна боржника, яке перебуває в заставі одного з Кредиторів, знаходження такого майна: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26В, що визначає факт наявності майна ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» не лише в місті Києві, а отже передбачає необхідність здійснення дій щодо виявлення майна Боржника шляхом звернення до центральних державних органів України, щодо отримання інформації за результатом пошуку по всій території України, на що правомірно посилаються апелянт - ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк".

За таких обставин Акт інвентаризації майна боржника від 23.10.2015 не можна вважати таким, що відображає повну інформацію щодо активів боржника.

Таким чином, проміжний ліквідаційний баланс, що поданий до суду, викликає сумніви щодо того, що в ньому повною мірою відображено фактичні дані щодо активу Боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 5 ст. 112 ЦК України вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

За змістом заяви Боржника та за наявними матеріалами справи вбачається відсутність належних та допустимих доказів (чеків про оплату засобів поштового зв'язку з описом вкладення у цінний лист тощо) в підтвердження направлення керівними органами ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» чи ліквідаційною комісією Боржника повідомлень про результати розгляду грошових вимог кредиторів на їх юридичну адресу.

Судом першої інстанції не було досліджено факти невідповідності даної Заяви Боржника вказаним вимогам статті 95 Закону про банкрутство, ч. 6 ст. 105, ч. 5 ст. 112 ЦК України.

Положеннями частини 3 статті 111 ЦК України визначено, що під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у Фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Судом першої інстанції було зазначено, що до заяви про порушення справи про банкрутство надані відомості про рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, а також їх реквізити. Окрім того, в матеріалах справи містяться копії довідок-відповідей з банківських установ, що були отримані ліквідатором, в яких наведено відомості про існуючі відкриті рахунки боржника та наявність грошових коштів на вказаних рахунках.

Проте, судова колегія в ході розгляду справи встановила, що матеріали справи не містять доказів закриття відповідних рахунків, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи боржника. Навпаки, матеріали справи містять докази наявності кількох відкритих рахунків боржника у банках (а.с. 242-245, т. 4) на час звернення боржника до суду з заявою про порушення даної справи, що є порушенням ч. 3 ст. 111 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 69.1 статті 69 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам).

Пунктом 69.2 статті 69 ПК України передбачено, що Банки та інші фінансові установи зобов'язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунка.

Крім того, послідовність дій банків та інших фінансових установ при наданні повідомлень про відкриття або закриття рахунків платників податків - юридичних осіб, до контролюючих органів, в яких обліковуються платники податків, та відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків на облік врегульована Порядком подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 18.08.2015 №721.

Пунктом 11.16 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.12.2011 за №1562/20300 прямо визначено, що з метою забезпечення закриття інших рахунків юридичних осіб, що ліквідуються, контролюючий орган на звернення комісії з припинення (ліквідатора, ліквідаційної комісії тощо) надає перелік рахунків у Фінансових установах відповідної юридичної особи та/або її відокремлених підрозділів, які на момент звернення взяті на облік контролюючими органами та щодо яких не надходили повідомлення про їх закриття.

Таким чином, єдиним належним доказом наявності відкритих/закритих рахунків за ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» є довідка Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо наявності таких рахунків. Доказів того, що комісія з припинення (ліквідатор, ліквідаційна комісія) зверталась до відповідних контролюючого органу щодо отримання переліку таких рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття матеріали справи не містять.

Пунктом 20.4 глави 20 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12.11.2003 №492 (далі - Інструкція) визначено, що у разі припинення юридичної особи внаслідок її ліквідації для проведення ліквідаційної процедури використовується один поточний рахунок юридичної особи, що ліквідовується, визначений комісією з припинення (ліквідатором, ліквідаційною комісією тощо).

Закриття інших рахунків, які не використовуються для проведення ліквідаційної процедури, здійснюється ліквідатором (ліквідаційною комісією) на підставі заяви про закриття рахунку, підписаної особою, яка згідно з рішенням учасників юридичної особи, суду або органу, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, призначена ліквідатором (за умови проведення ідентифікації), та копії рішення учасників, суду або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами про ліквідацію юридичної особи, засвідченої нотаріально або органом, який прийняв таке рішення.

Абзацом 4 пункту 20.6 глави 20 Інструкції передбачено, що у день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Отже, як прямо передбачено частиною 3 статті 111 ЦК України до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів (в даному випадку - до 10.10.2015) ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах.

Доказами закриття рахунку у банківській установі є довідка Банку про закриття рахунку.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено всіх обставин справи та не враховано порушення боржником в даному випадку вимог ч. 3 ст. 111 ЦК України.

До заяви боржника додано Перелік дебіторів ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» в загальній кількості 35 дебіторів (юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, фізичних осіб) на загальну суму 16 105 217,68 грн.

Частиною 1 статті 111 ЦК України передбачено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Судова колегія дослідивши матеріали справи, встановила, що до заяви боржника не надано належних доказів виконання вказаних приписів положень ч. 1 ст. 111 ЦК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник боржника зазначила про те, що довірителем подавались до матеріалів справи докази повідомлення дебіторів про припинення юридичної особи, проте, боржником не доведено в суді направлення відповідних повідомлень (вимог) дебіторам. До того ж докази, подані представником боржника в суді апеляційної інстанції без належних обґрунтувань неможливості подання цих доказів в суді першої інстанції з незалежних від нього підстав, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

З матеріалів справи вбачається відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення керівними органами ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» та ліквідаційною комісією Боржника дій щодо стягнення відповідної дебіторської заборгованості, дій щодо повідомлення кожного з 35 дебіторів про припинення ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ», дій щодо заявлення вимог чи позовів про стягнення заборгованості до кожного з 35 дебіторів ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ».

Доводи представника апелянта про те, що по деяким дебіторам не настав строк сплати, а тому немає сенсу звертатися до судових органів з позовними заявами, не приймається судовою колегією до уваги, оскільки перелік дебіторів (а.с. 266, т. 2) в порушення ч. 3 ст. 11 Закону, не містить терміну виконання дебіторами своїх зобов'язань та у суду не має можливості перевірити точність викладених представником боржника обставин.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не було досліджено та не встановлено вжиття ліквідаційною комісією (ліквідатором) Боржника всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмового повідомлення кожного з дебіторів боржника про припинення юридичної особи відповідно до вимог чинного законодавства.

Частиною 7 статті 111 ЦК України, визначено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

З огляду на наявні матеріали справи, ліквідаційною комісією (ліквідатором) ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» не вжито вичерпних заходів, передбачених ч.7 ст. 111 ЦК України щодо визначення наявності або відсутності заборгованості боржника перед державними органами.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником було надано довідку про відсутність заборгованості перед Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві №21457/10/26-58-23-01-12 станом на 17.08.2015 (а.с. 269, т. 2). В самій Довідці зазначено, що вона дійсна протягом 10-ти календарних днів, до 26.08.2015, тобто на час складання проміжного ліквідаційного балансу боржника від 10.11.2015 ця довідка вже була недійсна.

Також, долучена до матеріалів справи копія заяви боржника без дати та номера за формою №8-ОПП (а.с. 240, т. 4) не є належним та допустимим доказом звернення із такої заявою до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки не містить в собі відомостей щодо отримання Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві такої заяви.

Крім того, до заяви про порушення справи про банкрутство не надано належних доказів повідомлення про ліквідацію юридичної особи боржника відповідних фондів, зокрема, Пенсійного Фонду України, Центру зайнятості, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатністю, які, також можуть бути явними кредиторами боржника.

З урахуванням наведеного, пасив боржника не міг бути повністю сформований, тому не можна вважати, що у поданому до суду проміжному ліквідаційному балансі боржника, без вказаних вище даних, вірно встановлено (відображено) його розмір.

Викладене вище у сукупності свідчить, що складення наданого у справі проміжного ліквідаційного балансу боржника відбулось з порушеннями, у тому числі норм ст. 111 Цивільного кодексу України, а вищевказані відомості в цьому балансі не відповідають фактичним обставинам справи, чи є не підтвердженими належними доказами у справі.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив про наявність суперечливості показників проміжного ліквідаційного балансу боржника (а.с. 136, т. 5), проте неналежним чином оцінив це при вирішенні питання про порушення провадження у даній справі.

Апелянт правомірно посилається саме на те, що проміжний ліквідаційний баланс поданий боржником до суду, має певні невідповідності щодо інших доказів у справі, а тому його не можна вважати в цілому належним доказом у справі та приймати до уваги як документ, який повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. В даному випадку боржником не дотримано всіх вимог ЦК України, що не було спростовано боржником в суді належними доказами у справі.

Наявність вказаних обставин, що мають бути підтверджені відповідними доказами, має істотне значення, оскільки, як вже було зазначено вище, є підставою та передумовою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) боржника із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Отже, суд першої інстанції безпідставно порушив провадження у даній справі про банкрутство, в порядку норм ст. 95 Закону про банкрутство, а в подальшому - виніс оскаржувану постанову про визнання боржника банкрутом, у даному випадку, не звернувши уваги на визначені вище обставини та порушення норм ст.ст. 105, 110, 111 ЦК України, ст. 60 ГК України та ст. 11, 95 Закону.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ПАТ "Перший український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у даній справі підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі підлягає частковому задоволенню та апеляційна скарга ПАТ "Перший український міжнародний банк" на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у даній справі підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 21.12.2015 та постанова суду першої інстанції від 28.12.2015 у даній справі - скасуванню відповідно до ст. 104 ГПК України, як така, що прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, та оскільки справа про банкрутство ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» порушена безпідставно за відсутністю відповідних передумов для такого порушення, провадження у справі № 910/28843/15, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону, підлягає припиненню.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про незаконність винесення судом першої інстанції оскаржуваних судових рішень у зв'язку з наявністю правових підстав для припинення провадження у справі про банкрутство згідно з п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство, як безпідставно порушеного.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Перший український міжнародний банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі № 910/28843/15 частково задовольнити.

2. Апеляційну скаргу ПАТ "Перший український міжнародний банк" на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15 задовольнити та апеляційну скаргу арбітражного керуючого Бондарчука Олександра Петровича на постанову господарського суду міста Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15 частково задовольнити.

3. Скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 21.12.2015 у справі № 910/28843/15 та постанову господарського суду м. Києва від 28.12.2015 у справі № 910/28843/15.

5. Провадження у справі № 910/28843/15 про банкрутство ТОВ «ЕКСІМАГРОКОМ» припинити.

6. Матеріали справи № 910/28843/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 01.02.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Л.Л. Гарник

В.О. Пантелієнко