КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа№ 910/22052/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача : не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015

у справі № 910/22052/15 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Білаф"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця"

про стягнення 144 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Білаф" до Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" було задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Білаф" 144 000грн- суми боргу та 2 880грн- витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Одночасно відповідачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" у справі №910/22052/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.12.2015.

17.12.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 24.12.2015, повноважний представник відповідача не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні 24.12.2015 надав відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015 було відкладено розгляд апеляційної скарги на 26.01.2016.

В судове засідання, призначене на 26.01.2016, представники позивача та відповідача не з'явились, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Білаф" (наймодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" (наймач) укладено Договір найму (оренди) від 11.06.2014 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору наймодавець передає, а наймач приймає в платне тимчасове користування нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Булаховського, буд.5б, площа приміщення 95,5 кв.м.

Відповідно до пункту 4.1. Договору термін найму починається з моменту підписання сторонами Договору і складає 2 роки 11 місяців.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що щомісячна плата здійснюється починаючи з дати підписання Акту здачі-приймання приміщення у найм та згідно умов Додатку №1 до даного договору.

У відповідності до п.1 Додатку №1 до договору сторонами узгоджена щомісячна плата за користування всім приміщенням, яка складає 25 000,00 грн.

Згідно з п.5.4. Договору плата за користування приміщенням сплачується наймачем в українській грошовій валюті в безготівковій формі не пізніше 10 числа кожного поточного місяця. Кошти перераховуються на поточний рахунок наймодавця.

Позивач є власником приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Булаховського, буд.5б, площа приміщення 95,5 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 11.11.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та витягом про державну реєстрацію права власності.

На підставі акту прийому-передачі від 11.06.2014 обумовлене Договором приміщення було передано відповідачу у найм.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем не було в повному обсязі сплачено орендну плату, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 144 000,00 грн. за період з 11.06.2014 по 23.03.2015.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу щомісячну орендну плату.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті орендної плати в розмірі 144 000,00 грн.

Відповідно до п.8.1. Договору після закінчення строку користування наймач зобов'язаний передати наймодавцю приміщення, що наймається за актом здачі-приймання протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення строку користування.

Згідно з п.10.2. Договору цей договір може бути розірвано на вимогу наймодавця за рішенням суду у випадках, зокрема, затримки наймачем плати за користування приміщенням строком у два місяці.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України передбачено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідачем не надано доказів того, що у передбаченому договором порядку орендоване приміщення було повернуто позивачу.

Доказів розірвання договору в судовому порядку сторонами не надано.

Після закінчення або дострокового припинення договору нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акту приймання-передачі приміщень, аналогічна правова позиції дотримується ВСУ в постанові від 20.11.2012 року № 12/75-2167-33/75-4/180.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „МК „Столиця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 у справі №910/22052/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/22052/15 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська