ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

26.01.2016р. Справа № 16/92

За скаргою Приватного підприємства "Этос" про:1) визнання дій державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 щодо направлення заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, а саме нежитлового приміщення загальною площею 59,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 - неправомірними та такими, що суперечать ч. 2 ст. 66 ЗУ "Про виконавче провадження";

2) зобов'язання Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ відкликати з Полтавської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 та належить ПП "Етос"

у справі №16/92

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація"

до Приватного підприємства "Этос"

про стягнення грошових коштів в сумі 1 032 329,68 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника, скаржника): ОСОБА_2 дов. №2 від 14.08.2015 року

від ДВС: ОСОБА_3 начальник Крюківського ВДВС наказ №1709/7 від 09.11.2015 р.

Суть справи: розглядається скарга Приватного підприємства "Этос" про: 1) визнання дій державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 щодо направлення заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, а саме нежитлового приміщення загальною площею 59,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 - неправомірними та такими, що суперечать ч. 2 ст. 66 ЗУ "Про виконавче провадження"; 2) зобов'язання Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ відкликати з Полтавської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 та належить ПП "Етос".

Позивач (стягувач) в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи, том 1 арк. с. 243).

26.01.2016 року від скаржника надійшла заява про залучення до матеріалів справи шести копій листів непрацездатності та довідки до акту медично- соціальної комісії (том 2 арк. с. 12-16).

26.01.2016 року від виконавчої служби надійшов відзив на скаргу (том 2 арк. с. 20-22), в якому виконавча служба проти задоволення скарги заперечує посилаючись на те, що черговість звернення стягнення на майно боржника ПП «Етос» та його реалізація на прилюдних торгах в рамках зведеного виконавчого провадження №35471384 відбувається з додержанням вимог ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Також 26.01.2016 року від виконавчої служби надійшла заява про зупинення стягнення у зведеному виконавчому провадженні №35471384 до розгляду скарги по суті (том 2 арк. с. 17).

Представник скаржника (боржника) в судовому засіданні в обґрунтування скарги зазначив про те, що керівник ПП "Етос" не отримував повідомлення про направлення заявки на реалізацію нерухомого майна оскільки він тривалий час перебував на лікарняному, ,і є єдиним працівником на підприємстві. Інших обґрунтувань по скарзі представником в судовому засіданні не було наведено.

Представник виконавчої служби в судовому засіданні надала суду для огляду матеріали зведеного виконавчого провадження №35471384 та проти задоволення скарги заперечувала повністю. Також представник виконавчої служби підтримала заяву про зупинення стягнення у зведеному виконавчому провадженні №35471384 до розгляду скарги по суті на підставі ст. 66 ГПК України.

Суд відмовляє в задоволенні даної заяви виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Статтею 67 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В даному ж випадку державний виконавець ставить питання не про забезпечення позову у розумінні приписів ст. 66 ГПК України, а про зупинення стягнення на стадії виконання рішення у зведеному виконавчому провадженні №35471384 до розгляду скарги по суті, що фактично зупинить виконання п'яти судових рішень, що набрали законної сили.

Суд приймає до уваги положення ст. 115 ГПК України, відповідно до якої рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Зупинення стягнення у зведеному виконавчому провадженні №35471384 в ході примусового виконання судових рішень, які набрали законної сили, за своєю суттю є перешкоджанням виконанню таких рішень і суперечить вимогам ст. 115 ГПК України.

Розглянувши матеріали скарги та справи, заслухавши представника скаржника та виконавчої служби, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області розглядалась справа №16/92 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергогідромеханізація" до Приватного підприємства "Етос" про стягнення грошових коштів в сумі 1 032 329,68 грн. Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.07.2009 р. позов задоволено повністю.

На виконання даного рішення 13.07.2009 року господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

06.08.2009 року від ПП "Етос" до господарського суду Полтавської області надходила заява про надання розстрочки виконання рішення суду від 01.07.2009 року у справі №16/92 (том 1 арк. с. 59-60).

Суд ухвалою від 13.08.2009 року заяву ПП "Етос" задовольнив та розстрочив виконання рішення суду до 31.01.2010 року згідно графіку (том 1 арк. с. 65-66).

Умови розстрочки виконання рішення суду боржником виконані не були, тому держаною виконавчою службою 01.02.2009 року була винесена постанова про поновлення виконавчого провадження у зв'язку із закінченням терміну розстрочки виконання рішення суду.

12.10.2015р. до господарського суду Полтавської області надійшла скарга Приватного підприємства "Этос" про: 1) визнання дій державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1, щодо направлення заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, а саме нежитлового приміщення загальною площею 59,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 - неправомірними та такими, що суперечать ч. 2 ст. 66 ЗУ "Про виконавче провадження"; 2) зобов'язання Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ відкликати з Полтавської філії ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 від 16 липня 2015 року, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул., Щорса, 31 кв. 3 та належить ПП "Етос" (том 1 арк. с.141-143).

Обґрунтовуючи свої вимоги в тексті скарги боржник (відповідач) посилається на те, що йому 21.09.2015 року під час ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження № 35471384 стало відомо, що 16 липня 2015 року державним виконавцем направлено заявку на реалізацію арештованого майна № ЗВП № 35471384, а саме: нежитлового приміщення площею 59,70 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності боржнику ПП "Етос".

Боржник (відповідач) вважає, що вказані дії державної виконавчої служби є протиправними та такими, що суперечать нормам ч. 2 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки на його думку відповідно до вимог ч. 2 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець в першу чергу повинен був реалізувати рухоме майно, що належить ПП "Етос" а саме: автомобілі Краз 255, 1987 року випуску д.н.з. НОМЕР_1; Краз 255,1977 року випуску д.н.з ВІ 8729 АО; Краз 255,1986 року випуску д.н.з. НОМЕР_2; Краз 255, 1977 року випуску д.н.з. НОМЕР_3; Краз 255, 1981 року випуску д.н.з. НОМЕР_4, а вже в другу чергу проводити реалізацію нерухомого майна ПП "Етос".

При розгляді скарги суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до статті 1 Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

В Крюківському відділі державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №35471384, з примусового виконання п'яти виконавчих документів про стягнення з ПП "Етос" боргу на загальну суму 1 347 134,08 грн., до складу даного провадження входить примусове виконання за наказом №16/92 від 13.07.2009 року.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За приписами частини 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно ч.1 статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до пункту 4.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. №512/5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802 (з подальшими змінами) (надалі - Інструкції) реалізація майна, на яке звернено стягнення, здійснюється відповідно до вимог статті 62 Закону України "Про виконавче провадження".

У статті ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

В ході примусового виконання державним виконавцем 28.09.2012 року складено акт опису та арешту майна ПП "Етос", а саме: земснаряду ЗСУ-400, та 5-ти автомобілів КрАЗ (том 1 арк. с. 150-151).

Як вказує виконавча служба, передача даного майна на реалізацію ускладнюється відсутністю звіту про вартість майна. Постанова про призначення експерта (оцінювача) винесена державним виконавцем 01.04.2014 року та направлена до ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" 02.04.2014 року за вих. № 110809, але звіт про вартість майна боржника станом на 25.01.2016 року на адресу виконавчої служби не надходив. Викладене також підтверджується постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 29.09.2015 року та листом державного виконавця від 31.07.2015 року №19054 на ім'я ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" (том 2 арк. с. 26-27, 35).

Також в ході примусового виконання державним виконавцем 27.03.2013 року складено акт опису та арешту майна ПП "Етос", а саме: нежитлового приміщення (офіс) загальною площею 59,70 кв. м., що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Щорса, б. 31 ( том 1 арк. с. 108-111).

17.03.2015 на адресу виконавчої служби надійшов звіт з оцінки майна № 206 від ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" про вартість майна, а саме: нежитлового приміщення (офіс), загальною площею 59,70 м. кв., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Вартість оцінки 411 000,00 грн. (без ПДВ) (том 2 арк. с. 43-64).

Відповідно до ч. 3 ст.58 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

З матеріалів справи судом встановлено, що державним виконавцем 23.03.2015 року відповідно до вимог п.3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" рекомендованою кореспонденцією було здійснено направлення ПП "Етос" (за адресою що відома державному виконавцю: АДРЕСА_3) як стороні виконавчого провадження повідомлення щодо результатів оцінки вище вказаного майна, проте дане повідомлення повернулося до виконавчої служби з відміткою поштового відділення "за закінченням строку зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 23.03.2015 року так поштовим конвертом (том 2 арк.41-42). Також вище викладене підтверджується листом відповіддю виконавчої служби від 05.10.2015 року №25556 на запит ПП "Етос" (том 2 арк. с. 30-31).

Доказів оскарження звіту з оцінки майна № 206 від 11.03.2015 року скаржником суду надано не було.

18.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на нежитлове приміщення (офіс) загальною площею 59,70 кв. м., що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Щорса, б. 31 (арк. с. 39 том 2).

16.07.2015 року державним виконавцем, відповідно до вимог чинного законодавства, сформовано та направлено до УДВС ГТУЮ в Полтавській області заявку на реалізацію арештованого майна ЗВП №35471384 а саме: нежитлового приміщення (офіс), загальною площею 59,70 м. кв., що розташоване за адресою: м. Кременчук, вул. Щорса, буд. 31, з мінімальною початковою ціною реалізації 411 000,00 грн. (без ПДВ) (том 2 арк. 36-38).

Як зазначила виконавча служба торги з реалізації даної нерухомості були призначені на 31.08.2015 року.

07.09.2015 року на адресу виконавчої служби від ПФ ДП "Інформаційний центр" надійшло повідомлення про те, що торги з реалізації лота № 91114 не відбулись (том 2 арк. с. 32-33). В зв'язку з чим державним виконавцем 11.09.2015 року проведено уцінку майна на 25% (том 2 арк. с. 34) та направлено даний акт уцінки на адреси сторін виконавчого провадження та організатору торгів ПФ ДП "Інформаційний центр". Вартість майна після уцінки склала 308 250,00 грн.

23.10.2015 року на адресу виконавчої служби від ПФ ДП "Інформаційний центр" надійшло повідомлення про те, що торги з реалізації лота № 98687 не відбулись (том 2 арк. с. 23). В зв'язку з чим державним виконавцем 29.10.2015 року проведено уцінку майна на 5% (том 2, арк. с. 25) та направлено даний акт уцінки на адреси сторін виконавчого провадження та організатору торгів ПФ ДП «СЕТАМ». Вартість майна після повторної уцінки складає 292837,50 грн.

Представник виконавчої служби в судовому засіданні зазначив про те, що згідно інформації "СЕТАМ" 15.01.2016 відбулися торги та 22.01.2016 на рахунок відділу виконавчої служби надійшли кошти в сумі 278195,62 грн.

Твердження скаржника про те, що державний виконавець порушив норми ч. 2, ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" в частині черговості реалізації майна є безпідставними.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В частині 1 та 2 статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

У разі якщо на зазначене майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) у першу чергу - майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

2) у другу чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Отже, в частині 2 статті 66 Закону визначений чіткий перелік черговості реалізації майна. Тому віднесення скаржником до першої черги реалізації арештованого майна - вантажних автомобілів Краз 255, 1987 року випуску д.н.з. НОМЕР_1; Краз 255,1977 року випуску д.н.з ВІ 8729 АО; Краз 255,1986 року випуску д.н.з. НОМЕР_2; Краз 255, 1977 року випуску д.н.з. НОМЕР_3; Краз 255, 1981 року випуску д.н.з. НОМЕР_4, як до категорії легкових автомобілів, є безпідставним, а дії державного виконавця з черговості звернення стягнення на майно боржника ПП "Етос" та його реалізації є правомірними.

За таких обставин, скарга Приватного підприємства "Этос" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.33,43,86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Приватного підприємства "Этос".

Копії ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя Тимощенко О.М.