номер провадження справи 32/6/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 Справа № 908/37/16

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідача: Приватне підприємство Енергія-Сервіс (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 192)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міське комунальне підприємство Основаніє (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-а)

про стягнення заборгованості у розмірі 9322,53 грн. Суддя Н.А. Колодій

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 138/01/01 від 29.12.2015 р.

від відповідача: не зявився

від третьої особи: ОСОБА_1, довіреність № 379 від 04.01.2016 р.

Суть спору:

Заявлено позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Сервіс, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міське комунальне підприємство Основаніє про стягнення 29332,53 грн. орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 354/12 від 01.08.2001 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою від 11.01.2016 р. справа № 908/37/16 прийнята до провадження, справі присвоєно номер провадження 32/6/16, судове засідання призначено на 26.01.2016 р.

Ухвала направлялась на адресу сторін в установленому законом порядку.

26.01.2016 р. від Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач повідомив суд, що відповідачем було здійснено оплату заборгованості в сумі 20 000 грн., що підтверджується платіжними документами від 25.12.2015 р. та 13.01.2016 р. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 9322,53 грн. орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення № 354/12 від 01.08.2001 р.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством (п. 3.10. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

При цьому в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом, в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Заява відповідає вимогам ст. ст. 22, 28 ГПК України, заявлена в межах повноважень представника та приймається судом.

На момент розгляду справи в суді заборгованість відповідача за договором оренди складає 9322,53 грн., яку позивач в судовому засіданні 26.01.2016 р. підтримав та обґрунтовує ст. ст. 175, 193, 283 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 762, 770, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19, 26, 27 Законом України Про оренду державного та комунального майна та умовами договору оренди нежитлового приміщення № 354/12 від 01.08.2001 р.

Відповідач в судове засідання 26.01.2016 р. не зявився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що юридичною адресою Приватного підприємства Енергія-Сервіс є 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 192, яка відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 26.01.2016 року за відсутності представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Третя особа вважає позовні вимоги позивача законними та обґрунтованими, про що зазначила у судовому засіданні.

В судовому засіданні 26.01.2016 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2001 р. між Державним комунальним підприємством Виробниче ремонтне - експлуатаційне житлове обєднання № 12 (Орендодавець) та Приватним підприємством Енергія-Сервіс (Орендар, відповідач у справі) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 354/12 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець на підставі рішення міськвиконкому від 30 липня 2001 р. № 290/39 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 195,8 м2, за адресою: пр. Леніна, буд. 192, яке знаходиться на балансі ДКП ВРЕЖО № 12, вартість якого для розрахунку орендної плати станом на 31 липня 2001 року складає 72968,00 грн.

За актом прийому-передачі від 01.08.2001 р. орендоване майно було передано в оренду.

Договір діє в редакції додаткових угод до договору оренди нежитлового приміщення № 354/12 від 01.08.2001 р., від 01.10.2001 р., від 01.11.2002 р., від 24.06.2003 р., від 27.02.2004 р., 19.12.2006 р., 05.06.2007 р., 11.06.2008 р., 20.01.2009 р., 08.02.2010 р., 07.04.2010 р., 01.06.2011 р. 05.12.2011 р.

Додатковою угодою № 1 від 01.10.2001 р. до договору оренди змінена загальна площа орендованого приміщення з 195,8 кв.м. на 198 за адресою пр. Леніна, буд. 192, а відповідно змінено розмір орендної плати за жовтень 2001 р. 920 грн. 50 коп. збільшених на індекс інфляції вересня та жовтня (без ПДВ).

Строк дії договору передбачено пунктом 10.1 та встановлено, що договір діє з 01.08.2001 р. до 01.08.2006 р. Строк дії договору оренди неодноразово продовжувався, про що сторонами укладалися відповідні додаткові угоди. Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 05.12.2011 р. строк дії договору продовжено до 01.08.2016 р.

01.11.2002 р. додатковою угодою до договору було змінено орендодавця з КП ВРЕЖО № 12 на Управління житлового господарства міської ради та доповнити в преамбулі Балансоутримувач КП ВРЕЖО № 13.

На підставі рішень Запорізької міської ради від 18.02.2011 р. № 6 «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради», від 06.04.2011 р. № 20 «Про передачу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради окремих повноважень щодо управління об'єктами права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» додатковою угодою від 01.06.2011 р. змінено сторону договору, а саме «орендодавця» з Управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Згідно рішення Запорізької міської ради від 25.07.2012 р. № 6 «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу Міського комунального підприємства «Основаніє» Міське комунальне підприємство «Основаніє» є повним правонаступником комунального підприємства «ВРЕЖО № 13».

Пунктом 3.2 договору оренди (з наступними змінами викладеними у додатковій угоді від 20.01.2009 р.) передбачено, що орендна плата перераховується орендарем самостійно до здається в оренду, щомісячно не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим.

Враховуючи наявну заборгованість відповідача з орендної плати в сумі 9322 грн. 53 коп. за період з вересня 2015 р. по листопад 2015 р., позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, за якою було порушено провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідачем плата за користування орендованим державним нерухомим майном за договором у строки та обсязі, обумовлені сторонами, не здійснювалася.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання, згідно умов Договору належним чином та в повному обсязі не виконав.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено, що порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі та належного виконання зобовязань за Договором суду не надав.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства Енергія-Сервіс заборгованості з орендної плати в сумі 9322,53 грн. за договором оренди документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на відповідача, оскільки спір доведений до суду внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Приватного підприємства Енергія-Сервіс за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міське комунальне підприємство Основаніє про стягнення 9322,53 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Енергія-Сервіс (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 192, ) орендну плату в сумі 9322 (девять тисяч триста двадцять дві) грн. 53 коп. на користь місцевого бюджету Орджонікідзевського району на розрахунковий рахунок № 0007 в ГУДКСУ у Запорізькій області; , МФО 813015, код платежу 22080401: за орендну плату. Стягувач: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206; ). Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного підприємства Енергія-Сервіс (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 192, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206; ; на розрахунковий рахунок № 8540 в УДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 29 січня 2016 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.