РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016Справа № 910/31197/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укргеоекологія"
доПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
простягнення 138 556 грн 10 коп.
Представники:
від позивача: Бєлоусов С.М.- представник за довіреністю
від відповідача: Поник В.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеоекологія" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про стягнення 138 556 грн 10 коп. заборгованості за договором надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313 від 06.03.2013, в тому числі: 84 561 грн 67 коп. основної заборгованості, 49 553 грн 20 коп. інфляційних втрат та 4 441 грн 23 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313 від 06.03.2013 не виконав зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 84 561 грн 67 коп., а також у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 49 553 грн 20 коп. інфляційних втрат та 4 441 грн 23 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 порушено провадження у справі № 910/31197/15, розгляд справи призначений на 18.01.2016.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 18.01.2016 оголошено перерву до 25.01.2016.

У судове засідання 25.01.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача підтримав заявлене в судовому засіданні 18.01.2016 клопотання про витребування доказів. Розглянувши зазначене клопотання суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача, у зв'язку з тим, що позивачем були надані відповідачу всі документи за договором надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313 від 06.03.2013.

Також представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог

У судовому засіданні 25.01.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укргеоекологія" (виконавець за договором) та Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (замовник за договором) укладено договір надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується, за технічним завданням замовника надати послуги з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод ділянки "Глебовська" Північно-Сиваського родовища (свердловини №№ 5296, 5297, 5298), а замовник зобов'язується прийняти та сплатити за надані послуги.

Відповідно до пункту 10.1. договору договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 року, за умови наявності коштів у фінансовому плані замовника.

Згідно з пунктом 3.1 договору вартість послуг, що виконується за даним договором, згідно кошторису (додаток № 2) складає 207 000 грн 36 коп., крім того ПДВ 20% становить 41 400 грн 07 коп. Загальна вартість послуг з ПДВ 20 % складає 248 400 грн 43 коп.

У відповідності до пункту 4.1 договору розрахунок за надані виконавцем послуги проводиться замовником на банківський рахунок виконавця по рахунку-фактурі на оплату послуг, складеному на підставі підписаних сторонами актів прийому-здачі наданих послуг, протягом 40 календарних днів від дати підписання сторонами акту здачі-прийнятті наданих послуг.

Здача наданого виконавцем етапу послуг та прийом їх замовником оформляється актом прийому-здачі наданих послуг відповідно до етапу з урахування технічних вимог та календарного плану (пункт 5.7. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем за результатами наданих послуг по 1етапу договору відповідачу передано проект на проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод, в тому числі дослідно-промислову розробку та проект на дослідно-промислову розробку, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями підписаного та скріпленого печатками сторін акту прийому-передачі наданих послуг № 1 від 09.12.2013 за договором № 313 від 06.03.2013, виставленого позивачем рахунку на оплату № 56 від 09.12.2013 на загальну суму 84 561 грн 67 коп. та заявки на надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги у розмірі 84 561 грн 67 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг у розмірі 84 561 грн 67 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати наданих послуг за договором надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313 від 06.03.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача 84 561 грн 67 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 49 553 грн 20 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період прострочення з лютого 2014 року по вересень 2015 року, та 4 441 грн 23 коп. 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 19.01.2014 по 19.10.2015.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором надання послуг з проведення геолого-економічної оцінки експлуатаційних запасів питних підземних вод № 313 від 06.03.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 49 553 грн 20 коп. та 3 % річних у розмірі 4 441 грн 23 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505, ідентифікаційний код 00153117) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеоекологія" (61010, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, ідентифікаційний код 33898613) основний борг у розмірі 84 561 (вісімдесят чотири тисячі п'ятсот шістдесят одна) грн 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 49 553 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн 20 коп., 3% річних у розмірі 4 441 (чотири тисячі чотириста сорок одна) грн 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 078 (дві тисячі сімдесят вісім) грн 34 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 29.01.2016

Суддя Н.Б. Плотницька