ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2016 р.Справа № 922/6485/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 10 283,10грн.
за участю представників сторін:

позивача - Велієва Т.О., дов. № 2159/0/2-15 від 10.09.2015р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача неустойку за розміщення спеціальної конструкції на місці без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн., неустойку за прострочення повернення місця в розмірі 8 824,16грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 4379 від 24.12.2014р. та зобов'язати відповідача повернути позивачу щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, привівши ці місця в належний стан відповідно до п.5.3 договору № 4379 від 24.12.2014р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позивач не зменшуючи та не збільшуючи розмір позовних вимог, надав суду уточнення позовних вимог, на підставі чого просить суд стягнути з відповідача неустойку за розміщення спеціальної конструкції на місці без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн., неустойку за прострочення повернення місця в розмірі 8 824,16грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 4379 від 24.12.2014р. та зобов'язати відповідача повернути позивачу щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, привівши ці місця в належний стан відповідно до п.5.3 договору № 4379 від 24.12.2014р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 436,00грн. та 70,00грн. судових витрат на отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі.

Суд приймає дане уточнення, оскільки воно відповідає чинному законодавству та не порушує процесуальні права сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов договору про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 4379 від 24.12.2014р., без отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розмістив спеціальну конструкцію - щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності його представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

24.12.2014р. між Комунальним підприємством "Міський інформаційний центр" (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) укладено договір про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 4379 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу в користування місця, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій, згідно додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору, а відповідач здійснювати платежі за користування місцями в порядку, передбаченому розділом 4 договору.

За умовами п.1.1 договору під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання розповсюджувачем (відповідачем) зовнішньої реклами місць з метою встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у відповідача на законних підставах, та їх використання у формах, не заборонених чинним законодавством для розміщення зовнішньої реклами, а також обслуговування спеціальних конструкцій (підтримання в належному стані, наклеювання рекламоносіїв тощо).

Розмір оплати за використання місць за адресою: АДРЕСА_1, згідно додатку № 1, становить 481,14грн.

У п.п.4.1, 4.5 договору сторони погодили порядок здійснення оплати, а саме: відповідач зобов'язався кожний місяць здійснювати оплату за користування наданими йому місцями авансом до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

Відповідач, у п.3.4.2 договору, зобов'язався не розміщувати спеціальні конструкції на місцях, переданих у користування за цим договором, без отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку.

У разі прострочення повернення місць, наданих у користування, сторони погодили, що відповідач сплачує неустойку у розмірі 7% від розміру плати за використання місць (ПДВ), встановленої додатком № 1 цього договору, за кожен день прострочення виконання зобов`язань за договором (п. 6.2. договору).

Крім того, у разі порушення зобов'язань, передбачених п.3.4.2 п.3.4 розділу 3 договору, відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити позивачу неустойку у розмірі плати за використання місць, встановленої додатком № 1 цього договору, пропорційно часу розміщення спеціальних конструкцій (п.6.3 договору).

У розділі 8 договору сторони погодили умови припинення дії договору, зокрема, цей договір припиняє свою дію, якщо відповідач не отримав дозвіл на розміщення зовнішньої реклами на місцях, переданих у користування за цим договором, протягом строку, на який було встановлено пріоритет (в частині конкретних місць) (п.8.1.5 договору).

24.12.2014р. між сторонами складено акт прийому-передачі місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій за договором № 4379 від 24.12.2014р.

Як зазначає позивач, відповідач у визначений строк дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не отримав, у зв'язку з чим договір № 4379 від 24.12.2014р., відповідно до п.8.1.5 договору, припинив свою дію 25.03.2015р.

Оскільки відповідач, протягом строку, на який було встановлено пріоритет на розміщення спеціальної конструкції, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не отримав, при цьому розмістивши спеціальну конструкцію, а саме: - щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за розміщення спеціальної конструкції на місці без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн., неустойку за прострочення повернення місця в розмірі 8 824,16грн. та зобов'язати відповідача повернути місця, надані відповідачу для розміщення реклами, що знаходяться у комунальній власності, привівши їх в належний стан.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 609 від 02.10.2013р. затверджено "Правила розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові", якими регулюється порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Харкові (далі - Правила).

Відповідно до п.4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові здійснюється на підставі дозволів, які видаються робочим органом (відділ реклами Департаменту контролю Харківської міської ради) на підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради.

Рішення про встановлення пріоритету оформлюється довідкою робочого органу, яка підписується керівником робочого органу (п.п.6.1.5 Правил).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі заявок на надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 9312 та № 9313 від 17.12.2014р., відповідачу відділом реклами Департаменту контролю Харківської міської ради 24.12.2014р. було встановлено пріоритет строком на три місяці на розміщення спеціальної конструкції: щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками про встановлення пріоритету (а.с.17-18).

Згідно зазначених вище довідок відповідач повинен був протягом п'яти днів з дати прийняття рішення керівником органу про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу подати робочому органу копію укладеного ним договору на тимчасове користування місцем.

24.12.2014р. між позивачем та відповідачем укладено відповідний договір.

За приписами ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Отримавши пріоритет на розміщення зовнішньої реклами, відповідач, встановив спеціальні конструкції - щит на фасаді (0,90х0,90х1) та щит на фасаді (9,00х0,90х1), що розміщені за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актами встановлення спеціальної конструкції для розміщення зовнішньої реклами від 24.12.2014р. та від 25.12.2014р. (а.с.19-20).

Зазначені акти підписано з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до п.3 зазначених актів відповідач зобов'язався протягом строку, на який встановлено пріоритет, отримати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами в порядку, передбаченому Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067 та у п.4 цих актів зобов'язався сплатити позивачу неустойку за весь період часу з моменту укладання договору до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Доказів отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, переданих у користування за договором відповідачем не надано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Згідно ст.ст.610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

На підставі викладеного, позивач нарахував відповідачу за період з 24.12.2014р. по 24.03.2015р. неустойку за розміщення спеціальної конструкції на місці без отримання дозволу, яка складає 1 458,94грн.

31.03.2015р. позивач звернувся на адресу відповідача з претензією, в якій вимагав за порушення умов п.3.4.2 договору сплатити зазначену вище неустойку, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Також, 14.07.2015р. позивач направив на адресу відповідача повідомлення (вих. № 13643 від 10.07.2015р.) з вимогою, відповідно до п.5.1 договору, протягом п'яти днів повернути за актом прийому-передачі позивачу місця для розміщення спеціальних конструкцій, надані відповідачу за спірним договором.

Оскільки відповідач в порушення умов договору (п.5.1) надані місця не повернув, позивач, відповідно до п.6.2 договору, за прострочення строку повернення місць, наданих в користування за договором, нарахував відповідачу за період з 01.04.2015р. по 18.12.2015р. неустойку в розмірі 8 824,16грн.

Перевіривши правомірність нарахування неустойки за розміщення спеціальної конструкції без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн. та неустойки за прострочення повернення місць, наданих в користування, в розмірі 8 824,16грн., судом вбачається, що позивач здійснив вірний розрахунок.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження отримання ним дозволу на розміщення зовнішньої реклами, своєчасного повернення місць, наданих в користування, такі докази в матеріалах справи також відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки за розміщення спеціальної конструкції без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн. та неустойки за прострочення повернення місць, наданих в користування в розмірі 8 824,16грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути позивачу на підставі акту приймання-передачі місця, що знаходяться у комунальній власності, за адресами: АДРЕСА_1 (щит на фасаді 0,90х0,90х1 та щит на фасаді (9,00х0,90х1), привівши ці місця в належний стан відповідно до п.5.3 договору № 4379 від 24.12.2014р., суд встановив наступне.

За умовами п.5.1. Договору, протягом семи календарних днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, передбачених пунктами 8.1, 8.3 договору, або з дати виключення місць з Переліку місць, які надаються відповідачу для розташування спеціальних конструкцій та розміру плати за їх користування (додаток № 1), останній зобов'язався звільнити надані в користування місця і передати їх позивачу. Повернення місць, наданих в користування, здійснюється відповідачем на підставі актів прийому-передачі, які складаються відповідачем та підписуються уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Місця вважаються фактично повернутими позивачу з моменту підписання актів прийому-передачі. Акт прийому-передачі місця підписується позивачем після надання відповідачем фото місця демонтованої спеціальної конструкції, а у разі неможливості визначення стану місця по наданим фотознімкам, після виїзду представника позивача на місце розташування спеціальної конструкції (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.5.3 договору, місця, надані в користування відповідачу за цим договором, повинні бути повернуті позивачу у належному стані (демонтована спеціальна конструкція та її частини (фундаменти, елементи кріплень, тощо), відновлена тротуарна плитка, асфальтне або трав'яне покриття, вивезене сміття та інше).

Як вже було встановлено судом договір № 4379 від 24.12.2014р. припинив свою дію 24.03.2015р., у зв'язку з чим, відповідач, відповідно до умов спірного договору (п.5.1), повинен був повернути позивачу місця 31.03.2015р., чого останнім зроблено не було.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З таких обставин, позовні вимоги є цілком правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 70,00грн. В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що ухвалою суду від 22.12.2015р. суд зобов'язав його надати витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджує знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі.

Оскільки дана послуга є платною, позивач у зв'язку з отриманням даного витягу поніс витрати в розмірі 70,00грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 106931 від 26.01.2016р.

Враховуючи те, що витрати в розмірі 70,00грн., понесені позивачем під час отримання витягу про знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі, в розумінні ст.44 Господарського процесуального кодексу України є судовими витратами, а відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та інші витрати, пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на відповідача, суд покладає судовий збір в розмірі 2 436,00грн. за подання позову до суду та 70,00грн. за отримання витягу на відповідача з Єдиного державного реєстру покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_2 р/р НОМЕР_2 в ЗАТ "Прокредит Банк", МФО 320981) на користь Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф. 618, р/р 1700 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005) неустойку за розміщення спеціальної конструкції на місці без отримання дозволу в розмірі 1 458,94грн., неустойку за прострочення повернення місця в розмірі 8 824,16грн. 2 436,00грн. судового збору, 70,00грн. судових витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_2 р/р НОМЕР_2 в ЗАТ "Прокредит Банк", МФО 320981) повернути Комунальному підприємству "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф. 618, р/р 1700 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005, ) на підставі акту прийому-передачі місця, що знаходяться у комунальній власності, за адресами: АДРЕСА_1 (щит на фасаді (0,90х0,90х1); АДРЕСА_1 (щит на фасаді (9,00х0,90х1), привівши ці місця в належний стан відповідно до п. 5.3 договору № 4379 від 24.12.2014р.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.02.2016 р.

Суддя Т.А. Лавренюк