ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2016 р.Справа № 924/7/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Заліщики, Тернопільська область

до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені В.Д. Слободяна", с. Іванківці, Городоцький район

про стягнення 6922,00 грн. - основного боргу, 4493,00 грн. - інфляційних втрат, 686,00 грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 6922,00 грн. - основного боргу, 4493,00 грн. - інфляційних втрат, 686,00 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань стосовно оплати поставленого товару. Інфляційні втрати та 3% річних заявлено з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

16.01.2016р. позивачем подано заяву про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 80 ГПК України. До заяви додано мирову угоду від 13.01.2016р., яка підписана лише позивачем.

У подальшому, 28.01.2016р. представниками сторін подано спільну заяву (підписану обома сторонами) про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 80 ГПК України. До заяви додано мирову угоду від 13.01.2016р., яка підписана і позивачем, і відповідачем.

Судом відмічається, що зміст заяви та мирової угоди, поданих 16.01.2016р. та зміст заяви і мирової угоди, поданих 28.01.2016р., ідентичний. Однак, заява та мирова угода, подані 16.01.2016р., підписана лише позивачем, а заява та мирова угода, подані 28.01.2016р., підписані обома сторонами - позивачем та відповідачем.

З огляду на викладене, суд приймає до розгляду заяву про затвердження мирової угоди, подану 28.01.2016р.

Одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

В умовах укладеної мирової угоди від 13.01.2016р., яка подана 28.01.2016р. на затвердження, сторони зазначили, що ФОП ОСОБА_1, як позивач у справі №924/7/16 та ТОВ „Агрофірма імені В.Д. Слободяна", як відповідач у справі №924/7/16, домовились, що відповідач зобов'язується здійснити оплату суми боргу в розмірі 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 коп.), шляхом перерахування коштів на р/р позивача. Позивач зобов'язується з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не пред'являти жодних претензій до відповідача з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди.

Як вбачається зі змісту мирової угоди, вона укладена лише стосовно частини позовних вимог - 5000,00 грн., натомість заявлена до стягнення сума позову складає 12101,20 грн.

Як роз'яснено в п. 3.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог. Однак, сторони просять затвердити мирову угоду і припинити провадження стосовно всієї суми позову. До того ж, мирова угода не містить строку виконання зобов'язання.

Судом звертається увага, що умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання. Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Суд вважає, що затвердження мирової угоди від 13.01.2016р., в редакції, поданій 28.01.2016р., може призвести до виникнення нового спору, оскільки з мирової угоди не вбачається вирішення спору стосовно всієї суми позову та не визначено строку виконання зобов'язань відповідачем.

Крім того, згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження", виконавчими документами є ухвали судів у господарських справах. При цьому, згідно з п. 7.9 постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012р. №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості.

Враховуючи зазначене, суд приходить висновку про неможливість задоволення поданої заяви та затвердження укладеної між сторонами мирової угоди від 13.01.2016р.

Керуючись ст. ст. 78, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 80 ГПК України, поданої 28.01.2016р., відмовити.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу (АДРЕСА_1

3 - відповідачу (с. Іванківці, Городоцький район, Хмельницька область).