ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.01.2016 Справа № 905/3423/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Уханьової О.О. при помічнику судді Андрєєвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»

м. Дніпропетровськ

до відповідача Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЄВРОКЛАС"

м. Жданівка Донецької області

про стягнення 107328,69грн.

за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю №3052-К-0, від 21.07.15р.

від відповідача не явився,

СУТЬ СПРАВИ:

09.12.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" м. Дніпропетровськ (далі -позивач) до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЄВРОКЛАС" м.Жданівка Донецької області (далі - відповідач) про стягнення 107328,69грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 37505,06грн., 35344,71грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.03.2014р. по 13.11.2015р., 34478,92грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 17.11.2014р. по 13.11.2015р.

В підтвердження позовних вимог позивач надав копії заяви б/н від 22.09.2011р. про відкриття банківського рахунку, витягу з Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, розрахунок заборгованості.

22.12.2015р. в судовому засіданні позивач надав письмові пояснення, додаткові документи та виписки по рахункам, які залучені до матеріалів справи.

Відповідач жодного разу не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки не повідомив, додаткових документів до матеріалів справи не надав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представника відповідача на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 107328,69грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 37505,06грн., 35344,71грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.03.2014р. по 13.11.2015р., 34478,92грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 17.11.2014р. по 13.11.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2011р. Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ЄВРОКЛАС"(клієнт) підписана заява пна гарантійний платіж. Згідно заяви операції по заявці виконуються згідно з "Умовами та правилами надання банківських послуг" - розділ 3.1.1.,3.2.2. або окремо укладених з клієнтом договір, регулюючих надання послуги "гарантований платіж". У разі, якщо виконання даної заявки виконується з використанням наданих ПриватБанком кредитних коштів, то дана заявка, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами ПриватБанка складає кредитно-заставний договір (застава згідно п.3.2.2.4 Умов та правил надання банківських послуг), який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України Позика. Кредит. Банківський вклад, параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України Про банки і банківську діяльність, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Розділом 3.1.1, 3.2.2 умов регламентований порядок надання кредиту за послугою Гарантований платіж.

Банк надає послугу гарантований платіж для виконання грошових зобовязань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі-послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (надалі-гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п.3.1.1.73 умов)

Банк при наявності вільних грошових коштів зобовязується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заяві (платіжному дорученні), якими клієнт приєднався до цих умов, далі договір, в обмін на обовязок клієнта по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди в встановлені даним договором строки. Відновлювальна кредитна лінія (далі-кредит) надається банком для виконання клієнтом платежів по платіжним дорученням с датой виконання в майбутньому по господарським договорам, шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахункипокриття отримувачів коштів по господарським договорам, далі отримувачі, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок отримувачів, рахунки які відкриті в банку.

Відповідно до умов договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №6266 валюта Українська гривня:

ДатаРозмір ліміта
29.04.20131000.00
14.08.201310000.00
28.10.201317800.00
05.11.201317495.70
06.11.2013 07.11.2013 08.11.2013 11.11.2013 15.11.2013 20.11.2013 27.11.2013 05.12.2013 06.12.2013 09.12.2013 23.01.2014 24.01.2014 27.01.2014 03.02.2014 04.02.2014 14.02.2014 17.02.2014 18.02.2014 19.02.2014 20.02.2014 24.02.2014 25.02.2014 26.02.2014 27.02.2014 28.02.2014 11957.59 11784.05 11582.25 18900.00 22260.00 22195.50 45595.50 45391.11 45198.43 52060.00 45960.00 46000.00 40000.00 42840.00 44370.00 44206.80 39970.00 34297.27 45808.97 45366.22 45126.82 34309.18 24743.29 37892.48 37505.06
Відповідно до п.3.2.2.1 умов кредит надається в обмін на зобовязання щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Обовязковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зареєструвати гроші для виконання гарантованого платежу (п.3.1.1.74 Умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Після отримання банк за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 офіційний канал звязку між банком та клієнтом відповідно до п.1.1.1.01 умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або неплатоспроможності платника (п.3.1.1.75 умов).

Згідно п.3.2.2.2. умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачу винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 44% річних (але не менш ніж 5грн.) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014р. клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк 30 днів, включно, на 31-й день заборгованості по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років (п.3.2.2.10.7 умов).

Відповідно п.3.2.2.10.4 мов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбачених п.п.3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється потягом 15 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Дослідивши умови договору господарський суд робить висновок, що сторонами погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обовязковим для виконання сторонами.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав на підставі заяв на гарантійний платіж відповідачу кредитний ліміт в розмірі 37505,06грн., що підтверджується виписками по рахунку, які залишились не повернутими останнім.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Грошові кошти позивачу на час розгляду справи відповідачем не повернуті, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Прийняті на себе зобовязання відповідачем належним чином не виконувались, тому позивачем нараховані 35344,71грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07.03.2014р. по 13.11.2015р.

Відповідачем до прийняття рішення по справі не надано доказів погашення даних сум, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано 34478,92грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 17.11.2014р. по 13.11.2015р.

Господарський суд вважає необхідним зазначити наступне:

Указом Президента України від 14 квітня 2014року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів,спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів,мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно зазначеного Закону райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

Згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі органів, органів місцевого самоврядування, підприємств,установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто Горлівка. Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014р. №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» банкам України заборонено здійснювати усі видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказо першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на якіх органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Таким чином, наразі територія міста Жданівка є неконтрольованою органами державної влади України, входить в зону АТО, у зв'язку з чим забезпечення виконання Конституційних основ правового господарського порядку в Україні, встановлених ст. 42 Конституції України та ст.5 ГК України, на зазначених територіях є неможливим.

Проте, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначені заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а саме з 14.04.2015р. накладено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, на примусову реалізацію предметів іпотеки, особливий порядок перереєстрації суб'єктів, тощо. Таким чином, Держава гарантувала визначеним вище суб'єктам пільгові умови виконання зобов'язань, пов'язані із звільненням від відповідальності за порушення зобов'язань, визначених законом.

Згідно витягу з ЄДРЮФОП місцем реєстрації та місцем знаходження відповідача є місто Жданівка. Інформації щодо зміни місцезнаходження та проведення підприємницької діяльності відповідачем в іншому місці суду не надано.

30.10.2014року розпорядженням №1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло місто Жданівка.

Розпорядженням від 05.11.2014року №1079-р Кабінет Міністрів України зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

Проте, відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсоткі та комісії, суд виходить з того, що згідно ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» завданням суду при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права є забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантовани Конституцією і законами України. Гарантоване Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право бути звільненим від відповідальності за невиконання зобов'язань щодо повернення кредиту не може бути ілюзорним.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України», будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, суд вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» порушує той самий «справедливий баланс» та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

Враховуючи викладене, приписи ст. 4 ГПК України, Наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Закон України «Про боротьбу з тероризмом», а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені за кредитом, нарахованої в період проведення антитерористичної операції (17.11.2014р.-13.11.2015року).

Враховуючи вищезазначене, господарський суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення 34478,92грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 17.11.2014р. по 13.11.2015р.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України пропорційно задоволеної суми.

На підставі ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 6 ст.129 Конституції України, ст.ст. 525,526,534,549-552,611,612,629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,229-234,345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", Закону України Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції, Закону України Про боротьбу з тероризмом , ст.ст.1,4,22,33,34,43,44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Дніпропетровськ до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЄВРОКЛАС"м. Жданівка Донецької області про стягнення 107328,69грн. частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЄВРОКЛАС"(86391, Донецька область, м.Жданівка, Квартал 28/33, буд.3, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) 37505,06грн. - заборгованості за кредитом, 35344,71грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1092,77грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 13.01.2016року.

Суддя О.О. Уханьова