ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 914/2295/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Данко Л.С.

Давид Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу КП "Сколівське житлово-комунальне господарство" від 19.10.15

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.15

у справі № 914/2295/15

за позовом: КП "Сколівське житлово-комунальне господарство", м. Сколе, Львівська область

до відповідача: ФОП ОСОБА_2, м. Сколе, Львівська область

про: розірвання договору про надання в користування торгового місця

Представники сторін - не з'явилися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/2295/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.15 скаржнику поновлено строк наподання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даій справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 03.12.15.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.12.15 розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.01.16.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 05.01.16 до складу судової колегії внесено зміни - замість судді Гриців В.М. введено суддю Данко Л.С. з підстав, викладених у розпорядженні.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.09.15 у справі №914/2295/15 (суддя Долінська О.З.) в задоволенні позову відмовлено.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, до подачі даної позовної заяви в суд, відповідач провів проплату за п'ять місяців, що підтверджується меморіальним ордером №1254578 від 15.05.2015 р. Позивач прийняв цю оплату по Договору, відповідачу така позивачем не поверталась. Крім того, відповідач продовжує щомісячно сплачувати позивачу орендну плату по Договору, а позивач її приймає, що не заперечується сторонами в судовому засіданні і на даний час у відповідача перед позивачем по Договору боргу не має.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, відсутність належних та допустимих доказів наявності систематичної несплати орендних платежів з боку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за договором про надання торгового місця, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання угоди про надання в користування торгового місця від 02.01.2014 р., укладеного між Комунальним підприємством "Сколівське ЖКГ" та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.15 у даній справі скасувати, прийняти нове рішення та розірвати договір оренди торгового місця з ОСОБА_2

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, на думку апелянта, судом не взято до уваги, що станом на 15.03.15 відповідачем не було проведено оплату за користування торговим місцем за три місяці. Натомість, відповідачем здійснено оплату торгового місця лише 15.05.15 за п'ять місяців одним платежем, що підтверджується меморіальним ордером № 1254578 від 15.05.15.

Також, як зазначає скаржник, судом не взято до уваги, що порушення відповідачем п.2.1 та п.5.4 договору оренди торгового місця є підставою для розірвання договору.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Сторони участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Рішенням ХІХ сесії Сколівської міської ради VІ-го демократичного скликання від 04.01.2013 року № 33 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання у постійне користування для будівництва адміністративного приміщення та встановлення торгівельних павільйонів та передача земельної ділянки у постійне користування в м. Сколе, вул. Б. Хмельницького, Комунальному підприємству "Сколівське ЖКГ" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2082 га з метою надання її у постійне користування для будівництва адміністративного приміщення та встановлення торгівельних павільйонів в м. Сколе, вул. Б. Хмельницького Комунальному підприємству "Сколівське ЖКГ", а також вирішено передати у постійне користування вказану земельну ділянку для будівництва адміністративного приміщення та встановлення торгівельних павільйонів в м. Сколе, вул. Б. Хмельницького Комунальному підприємству "Сколівське ЖКГ" (а.с.18).

2 січня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про надання в користування торгового місця (надалі - угода), відповідно до п. 1.1. якої орендодавець надає, а орендар приймає в платне, строкове користування торгове місце по вул. Б. Хмельницького в м. Сколе, площею 24,0 кв.м. для встановлення тимчасової споруди (яка є власністю самого орендаря) для здійснення торговельної діяльності з метою зберігання та продажу товару (а.с.17).

Відповідно до п. 1.2. угоди передача торгового місця засвідчується актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною угоди.

На виконання умов укладеної між сторонами угоди, складено Акт прийому передачі торгового місця від 02.01.2014р., відповідно до якого засвідчено факт передачі Орендодавцем Орендарю торгового місця в м. Сколе по вул. Б.Хмельницького, площею 24,0 кв.м., яке перебуває в належному технічному стані та придатне для надійної експлуатації (а.с.17/зворот).

Пунктом 5.1. угоди встановлено, що угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до 31.12.2014 р.

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2015 року у справі №914/1454/15, встановлено, що у зв'язку із відсутністю заяви про припинення договірних відносин, належним чином оформленої та поданої у встановлений термін, укладена між КП "Сколівське житлово-комунальне господарство" та ФОП ОСОБА_2 угода про надання в користування торгового місця від 02.01.2014 р. поновилася на термін до 30.12.2015 р. на тих же самих умовах. Таким чином, укладена угода була продовжена на 2015 рік.

Відповідно до п.1.1. та п. 5.4 угоди, відповідач зобов'язувався протягом строку дії договору за кожен місяць користування торговим місцем сплачувати 18,32 грн. за 1 кв.м./ до 15 числа поточного місяця/згідно з калькуляцією затвердженою рішенням МВК Сколівської міської ради п.1.1.

Посилаючись на те, що станом на 15.03.2015 р. відповідачем не було проведено оплату за користування торговим місце, за три місяці, в добровільному порядку відповідач відмовлявся звільнити займане торгове місце, а проплату провів 15.05.2015 р. за п'ять місяців одним платежем, Комунальне підприємство "Сколівське житлово-комунальне господарство" звернулося до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про розірвання договору користування торгового місця.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Між сторонами у справі виникло зобовязання з приводу оренди на підставі угоди про надання в користування торгового місця від 02.01.14 в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 283 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов'язання згідно статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Неналежним виконанням, виходячи з установлених господарськими судами обставин, є несплата відповідачем орендної плати протягом значного періоду часу, що також тягне за собою правові наслідки, передбачені частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами статті 782 Цивільного кодексу України орендодавець має право відмовитися від договору найма і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності систематичної несплати орендних платежів з боку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за договором про надання торгового місця. Разом з цим, в матеріалах справи наявний меморіальний ордер №1254578 від 15.05.2015 р. відповідно до якого відповідачем проведено оплату за користування торговим місцем. Позивачем прийнято проведену відповідачем оплату.

Крім того, відповідач продовжує щомісячно сплачувати позивачу орендну плату по Договору, а позивач її приймає, що підтверджується меморіальними ордерами №1009695 від 23.06.15, №1007154 від 14.07.15 та №1005962 від 17.08.15, відтак, як вірно встановлено місцевим господарським судом, на момент звернення позивача до суду з позовом у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем.

Зважаючи на наведене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку відсутнє істотне порушення умов договору, зважаючи на повну оплату відповідачем орендних платежів, а тому відсутні підстави вважати, що позивач не отримав того на що розраховував при укладені договору користування торгового місця (аналогічна позиція міститься у постанові ВСУ від 21.01.15 у справі №3-211гс14).

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Оцінивши все вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та розірвання угоди про надання в користування торгового місця від 02.01.14.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами у справі обставини на які він посилається в апеляційній скарзі, а відтак вони не спростовують правомірної позиції суду першої інстанції.

Зважаючи на все вищенаведене, рішенням Господарського суду Львівської області від 10.09.15 у справі №914/2295/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.15 у справі №914/2295/15 залишити без змін, апеляційну скаргу КП "Сколівське житлово-комунальне господарство" - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.01.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Давид Л.Л.