ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2016 р. Справа № 922/1848/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

прокурора Х/о - ОСОБА_1, посвідчення №036152 від 29.10.15 р.

1-го позивача - ОСОБА_2, довіреність №01/01-25/08-18 від 04.01.16 р.

2-го позивача - не зявився

відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 11.05.15 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області, м. Харків (вх. №5165 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.10.15 року у справі № 922/1848/15

за позовом Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі

1. Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків

2. Пісочинської селищної ради, смт. Пісочин, Харківська обл.

до ТОВ "Олімп-2001", смт. Пісочин

про стягнення коштів у розмірі 85 126,65 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міжрайонна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків (перший позивач) та Пісочинської селищної ради, смт. Пісочин Харківської області (другий позивач) звернулася до господарського суду з позовом до ТОВ "Олімп-2001", смт. Пісочин (відповідач) про стягнення шкоди у розмірі 85126,65грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 (суддя Калантай М.В.) в позові відмовлено.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1 підїзд, 2 поверх, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001" (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Заводська, 18, ) 6468,00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Стягнуто з Державної екологічної інспекції у Харківській області на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Прокуратура Харківської області не погодилася з зазначеним рішенням, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права при його прийнятті.

Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Як зазначає апелянт у своїй скарзі, відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку про наявність помилок під час здійснення розрахунку розміру відшкодування збитків, керуючись результатами комплексної судової інженерно-екологічної експертизи та судової економічної експертизи, висновок Харківського науково-дослідного інституту наукових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 від 28.08.2015 №5714/8468.

Разом з тим, відповідно до висновків експертизи, визначити розмір збитків заподіяних державі в результаті господарської діяльності ТОВ "Олімп-2001" без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 (ОСОБА_4) не вбачається можливим, у зв'язку з тим, що час роботи джерел не встановлено та не зафіксовано належним чином.

Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами (пункт 2.2 ОСОБА_4).

Перший позивач, Державна екологічна інспекція у Харківській області надала пояснення до апеляційної скарги, з якою погоджується у повному обсязі та зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд самостійно, без будь-яких клопотань вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, судом покладено в основу рішення висновок експерта та при цьому не досліджено інші докази по справі.

Просить апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 скасувати та винести нове, яким позовні вимоги прокуратури задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, ТОВ "Олімп-2001", надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку всім фактам, а рішення прийняте із врахуванням приписів законодавства. Вважає, що Акт перевірки та Розрахунок збитків складений всупереч ОСОБА_4 №639, а саме: без посилань на фактичні дані товариства та документи, передбачені п. 3.6 ОСОБА_4, які б підтверджували висновки ДЕІ щодо донарахування збитків.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 залишити без змін.

Другий позивач свого представника в засідання судової колегії не направив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи за поданою апеляційною скаргою.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, першим позивачем на підставі наказу від 16.01.2014 №81/01-03 та направлення на проведення планового заходу від 16.01.2014 проведено планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства України.

У ході перевірки виявлено порушення відповідачем вимог чинного природоохоронного законодавства, яке полягало у здійсненні останнім у період з 01.07.2013 по 31.12.2013 викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, що є порушенням статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Вказане порушення відображено в акті перевірки №81/01-03/07-09 від 29.01.2014, з яким ознайомлено директора відповідача.

З метою усунення порушень, виявлених під час проведення планової перевірки, першим позивачем винесено припис від 29.01.2014 № 07-25/14, згідно пункту 3 якого керівника відповідача зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Також, у звязку із виявленими порушенням та враховуючи надані відповідачем дані, першим позивачем розраховано суму шкоди та складено претензію №52 від 20.02.2014 щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 85126,65 грн. Розмір шкоди розраховано першим позивачем відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №639 від 10.12.2008, зареєстрованим Мін'юстом України 21.01.2009 за №48/16064 (далі - ОСОБА_4).

Факт вчинення вищевказаного правопорушення (здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу), обізнаність з матеріалами перевірки, отримання примірників вищевказаних акту перевірки, припису та претензії не заперечується відповідачем у справі.

Разом із тим, відповідач не погодився з визначеним першим позивачем розміром заподіяних збитків та відмовився від їх сплати, посилаючись на допущені порушення вимог ОСОБА_4 при здійсненні розрахунку збитків, про що направив першому позивачу відповідь від 13.03.2014.

Зокрема, відповідач стверджував, що фахівцями Державної екологічної інспекції у Харківській області в основу покладено неіснуючі показники, неіснуючі забруднюючі речовини, що підтверджується розрахунком валових забруднюючих викидів в повітря з урахуванням фактичних даних товариства, режиму роботи обладнання, технологічного процесу, та ін. У зв'язку з цим, розмір заподіяних збитків відповідач вважав завищеним та таким, що не відповідає ОСОБА_4 розрахунку розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

06 серпня 2014 року відповідачем усунуто виявлене порушення шляхом отримання дозволу №-1281 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Однак, визначений першим позивачем розмір збитків до даного часу не відшкодовано.

У звязку із несплатою відповідачем вказаних грошових коштів, прокурор звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача шкоду у розмірі 85126,65 грн., заподіяну державі внаслідок наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, згідно ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 цього Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Як свідчать матеріали справи і не заперечується відповідачем, останній в період з 01.07.2013 по 31.12.2013 здійснював викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу.

Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Частиною 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно пункту 2.1.2 "ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря" наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються: викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, під час її розгляду була призначена і проведена судова експертиза.

За результатами комплексної судової інженерно-екологічної експертизи та судової економічної експертизи, проведеною експертом Харківського науково-дослідного інституту наукових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 від 28.08.2015 №5714/8468 зроблений висновок, що визначити розмір збитків заподіяних державі в результаті господарської діяльності ТОВ "Олімп-2001" без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 відповідно до ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 (далі - ОСОБА_4) не вбачається можливим, у зв'язку з тим, що час роботи джерел не встановлено та не зафіксовано належним чином.

Обгрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції зазначив, що дійшов висновку про наявність помилок під час здійснення позивачем розрахунку розміру відшкодування збитків, керуючись результатами комплексної судової інженерно-екологічної експертизи і судової економічної експертизи та висновком Харківського науково-дослідного інституту наукових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_4 від 28.08.2015 №5714/8468, відмовив в задоволенні позову.

Судова колегія апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 42, ч. 2 ст. 43 ГПК України та п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики визначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012, оцінюючи висновок експерта, господарський суд повинен виходити з того, що цей висновок не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів.

Тобто, неможливість проведення експертом розрахунку розміру збитків, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції не досліджено та не надано відповідних правових висновків щодо інших доказів по справі.

Так, згідно пункту 2.2 "ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №639 від 10.12.2008 р. факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки субєктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктом 2.7. зазначеної ОСОБА_4 передбачено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках: викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (п. 2.7.1).

Відповідно до п. 1.4 1 "ОСОБА_4 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Мінприроди України № 639 від 10.12.2008 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 року за № 48/16064, ця ОСОБА_4 поширюється на державних інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства.

Таким чином вбачається, що законодавець чітко визначив коло осіб уповноважених на здійснення розрахунків розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі ОСОБА_4, а саме державні інспектори Держекоінспекції.

Як зазначив суд в своєму рішенні та відповідач у відзиві на скаргу, Держекоінспекція здійснювала розрахунок розміру збитків заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із показником 24 добової роботи джерел викидів, що підтверджується, висновком експертизи.

Однак, вказані висновки спростовуються наданим першим позивачем розрахунком, оскільки Держекоінспекція розраховувала збиток не від тривалості роботи джерел викидів на добу, а в залежності від питомих показників (показники емісії) та фактично виготовленої продукції Відповідачем, у відповідності до п. 3.6 ОСОБА_4.

Враховуючи виявлену помилку під час розрахунку показника відносної небезпечності забруднюючої речовини - уайт-спирит, Держекоінспекція надала уточнений обґрунтований розрахунок розміру шкоди та суми позову до 85089,69 грн.

Як правомірно зазначив перший позивач, згідно п. 3.6 ОСОБА_4 розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних і статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою №2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Держекоінспекція здійснювала розрахунок розміру маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на підставі показника питомі викиди, встановлені у гр. 11 -12 табл. 2.4 Звіту з інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин на проммайданчику ТОВ "Олімп-2001".

Таким чином, ТОВ "Олімп-2001" за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 року під час виготовлення 3347,80 тис. комплектів меблів заподіяло шкоду державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 85089,69 грн.

Твердження суду першої інстанції про те, що шкода внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинна була розраховуватися Держекоінспекцією лише за період проведення перевірки, є безпідставним, оскільки відповідно до листа-роз'яснення Держекоінспекції України від 28.11.2011 №5-17/1709/0/1-9/21 та пунктом 2.1 ОСОБА_4 №639 визначено, що викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства, вважаються наднормативними.

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, розрахунковими методами проводиться у відповідності з п. 3.6 ОСОБА_4 за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиди визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу (п. 3.11 ОСОБА_4).

Таким чином, момент виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, пов'язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без відповідного дозволу, зокрема:

- відлік фактично відпрацьованого часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати закінчення терміну дії дозволу;

- у разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати, з якої суб'єкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу. Факт порушення суб'єктом господарювання фіксується у акті перевірки

Таким чином, Держекоінспекція вірно визначила час роботи джерела в режимі наднормативного викиду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 1.07.2012 №5002-34/5511-2011.

Відповідно до пункту 4 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року №01-06/20/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків", збитки завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 прийнято без урахування фактичних обставин справи та діючого законодавства, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, ст.ст. 104-105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі №922/1848/15 скасувати та прийняти нове. Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001" (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Заводська, 18, ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1 підїзд, 2 поверх, ) - 85089,69 грн. збитків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001" (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Заводська, 18, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00 грн. за звернення з позовом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001" (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Заводська, 18, ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4) 1404, 59 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Накази доручити видати господарському суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.01.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.