ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 914/2040/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Кузь В.Л.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ № 14/2-1298 від 16.10.2015 р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.09.2015 року

у справі № 914/2040/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Приватне підприємство Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка, м. Львів

за участю третьої особи на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

про стягнення заборгованості за договором №12/396-БО-21від 03.09.2012р. та інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобовязання.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2- представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник;

від третьої особи: ОСОБА_4-представник

Представникам сторін та третьої особи розяснено права та обовязки, передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 811 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.09.2015 року у справі № 914/2040/15 (суддя Коссак С.М.) (з врахуванням ухвали Говподарського суду Львівської області від 15.10.2015р. про виправлення описки) позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз Україна 34,35 грн. основного боргу, 422,65 грн. пені, 676,16 грн. 7% штрафу, 86,35 грн. 3% річних, 64,46 грн. інфляційних втрат та 29,68 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

ПАТ НАК Нафтогаз України подано апеляційну скаргу № 14/2-1298 від 16.10.2015 р. та додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким стягнути з ПП Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка суму основної заборгованості в розмірі 44 071, 71 грн., пені у розмірі 3 496,20 грн., 7% штрафу у розмірі 4 594, 07 грн., інфляційних втрат у розмірі 22 563,78 грн., 3% річних у розмірі 3 038,85 грн., в іншій частини рішення залишити без змін, посилаючись на те, що рішення в цій частині прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що в порушення умов договору відповідач не оформив в порядку передбаченому п.3.3, 3.4, 4.1 договору купівлі продажу природного газу №12/396 БО 21 від 03.09.2012 року акти приймання-передачі природного газу, який був поставлений у жовтні-грудні 2012 року.

Також скаржник зазначає, що відповідачем не надано пояснень та відповідних копій документів з посиланням на нормативні акти, на підставі яких він вважає, що визначення обсягів природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо суб»єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, має проводитись в іншому порядку, ніж у порядку, який визначено Методикою визначення обсягів природного газу, які використовуються для виробництва теплової енергії для населення в разі, якщо суб»єкти господарювання здійснюють постачання теплової енергії різним категоріям споживачів, затв. наказом Міністерства палива та енергетики України від 15.07.2010р. №288, який був чинний на час дії договору (надалі Методика), положення якої є обов»язковими для відповідача згідно з п.4.1 договору. Тобто, на думку скаржника відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору (п.4.1).

Отже, скаржник вважає, що оскільки відповідач відмовився оформити акти приймання-передачі природного газу, який був поставлений позивачем у жовтні-грудні 2012 року, НАК «Нафтогаз України» самостійно на підставі умов договору та Методики визначено обсяг газу, що був фактично прийнятий відповідачем у жовтні-грудні 2012 року.

ПП Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, зазначених у відзиві.

Представники сторін в судових засіданнях підтримали доводи та заперечення щодо предмету спору.

Представник «Львівгазу» в судовому засіданні надав усні пояснення щодо кількості газу, протранспортованого відповідачу згідно Реєстрів обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК «Нафтогаз України» через газорозподільні мережі ПАТ «Львівгаз» за жовтень-грудень 2012 року.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін та третьої особи в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ НАК Нафтогаз України та ПП Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка укладено договір №12/396 БО 21 від 03.09.2012 року купівлі продажу природного газу (а.с.16-21).

Відповідно до п.1.1 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем (відповідачем у справі) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Згідно із п.2.1 договору продавець (позивач у справі) передає покупцю (відповідач у справі) з 01 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 10 тис. куб. м.

Відповідно до п.3.3 договору приймання передача газу оформляється відповідним актом приймання передачі газу.

Згідно із п.5.1 договору ціна за 1 000 куб.м. газу становить 4 661, 74 грн.(з ПДВ, транспортуванням, розподіл і постачанням, відповідними зборами).

Відповідно до п.6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В матеріалах справи містяться Акти приймання - передачі природного газу від 31 жовтня 2012 року, 31 листопада 2012, 31 грудня 2012 року за двома договорами: договором №12/395 ТЕ 21 від 3 вересня 2012 року та договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012 року (а.с.35-37).

Судом встановлено, що сторонами у вищевказаних актах приймання - передачі природного газу зазначено ПП ПФ РОЖ Лапаївка(теплогенеруюче підприємство), ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз (газотранспортне підприємство) та ПАТ НАК Нафтогаз України (газопостачальне підприємство).

У реєстрах обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК Нафтогаз України через газорозподільні мережі ПАТ Львівгаз за жовтень, листопад та грудень 2012 року зазначено фактично протранспортований обсяг газу, дані реєстри підписані ПАТ НАК Нафтогаз України та ПАТ по газопостачанню та газифікації Львівгаз (а.с.24-29).

Предметом стягнення у даній справі є борг за отриманий газ за договором купівлі продажу природного газу №12/396 БО 21 від 03.09.2012 року, тобто, газ, що використовувався для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції ПП Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла Лапаївка додано договір від 3 вересня 2012 року №12/395 ТЕ 21 купівлі продажу природного газу, відповідно до якого газ, що продається за цим договором, використовується покупцем (відповідачем) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (надалі договір для населення) (а.с.59-61).

Пунктом 2.1 цього договору встановлено обсяги газу до 79 тис. куб. м. по місяцях: липень жовтень 14 тис. куб. м.; серпень листопад 30 тис. куб. м.; вересень (обсяг) 0 грудень 35 тис. куб. м.

Згідно із п.5.2 договору для населення ціна газу складає загалом 1 309, 20 грн. за 1 000 куб.м.

У актах приймання - передачі природного газу зазначені загальні обсяги поставки природного газу за двома договорами: договором для населення та договором для юросіб, із окремим визначенням обсягу газу для виробництва теплової енергії населенню.

Так, у акті приймання передачі природного газу за жовтень 2012 року загальний обсяг отриманого газу складає 13 278 куб м., з них 11 856 куб.м. для вироблення теплової енергії населенню, отже обсяг отриманого газу згідно договору №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р., що є предметом спору, складає 1 422 куб.м. (13 278 куб.м. 11 856 куб.м. = 1 422 куб.м.). Загальна вартість поставки газу складає 6 628, 99грн. за договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р.,

У Акті приймання передачі природного газу за листопад 2012 року загальний обсяг отриманого газу складає 31 299 куб. м., з них 27 947 куб.м. для вироблення теплової енергії населенню, отже обсяг отриманого газу згідно договору №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р., що є предметом спору, складає 3 352 куб.м. (31 299 куб.м. 27 947 куб.м. = 3 352 куб.м.). Загальна вартість поставки газу за листопад за договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р. складає 15 626,15 грн.

У Акті приймання передачі природного газу за грудень 2012 року загальний обсяг отриманого газу складає 36870 куб м., з них 32921 куб.м. для вироблення теплової енергії населенню, отже обсяг отриманого газу згідно договору №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р., що є предметом спору, складає 3 949 куб.м. (36 870 куб.м. 32 921 куб.м. = 3 949 куб.м.). Загальна вартість поставки газу за договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р., за грудень складає 18 409,21 грн.

Таким чином, за жовтень, листопад, грудень 2012 року за договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р., що є предметом спору, продаж природного газу відповідачу склав 8 723 куб.м. на загальну суму 40 664, 35грн.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що в період з 07.12.2012 року по 14.02.2013 року відповідачем отриманий природний газ оплачено частково на суму 40 630,00 грн., що підт Факт оплати підтверджується наявними у справі доказами( а.с.33-34).

Таким чином, заборгованість за спожитий газ за спірним договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012 складає 34,35 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення 44 106,36грн. основного боргу, 3 918,85грн. пені, 5 270,23грн. 7% штрафу, 3% річних у розмірі 3 125,20грн. та збитків внаслідок інфляції у розмірі 22 628,24грн.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Згідно з статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання).

Таким чином, за жовтень, листопад, грудень 2012 року за договором для юросіб, що є предметом спору, продаж природного газу відповідачу склав 8 723 куб.м. на загальну суму 40 664, 35грн.

В період з 07.12.2012 року по 14.02.2013 року відповідачем отриманий природний газ оплачено частково на суму 40 630,00 грн. Факт оплати підтверджується наявними у справі доказами та наданими платіжними документами.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що факт отримання протранспортованого обсягу природного газу відповідно до наданих позивачем реєстрів обсягів реалізації природного газу відповідає обсягам газу, зазначеним у актах приймання - передачі природного газу за двома договорами: договором від 03 вересня 2012 року №12/395 ТЕ 21 та договором від 3 вересня 2012 року №12/396 БО 21, відповідно, за жовтень - грудень 2012 року та розділу 3 договору №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р. Порядок та умови передачі газу, а саме п.3.3.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобовязання по оплаті поставленого газу виконав з значним порушенням встановленого договором строку виконання (п.6.1 договору).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно із ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі закону та договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд першої інстанції, здійснивши перерахунок, з врахуванням розрахунку поданого відповідачем, правомірно дійшов висновку, що стягненню підлягає 64,46 грн. інфляційних втрат та 86,35 грн. - 3% річних. В частині стягнення 22563,78 грн. інфляційних втрат та 3 038,85 грн. 3% річних правомірно відмовлено.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами першою і третьою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.2 договору, у разі порушення покупцем умов 4.1 цього договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суму простроченого платежу.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про задоволення вимог позивача частков в сумі 422,65 грн. пені та 676,16 грн. штрафу. У задоволенні вимог щодо стягнення 3 496,20 грн. пені та 4 594,07 штрафу правомірно відмовлено.

Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у звязку з неналежним виконанням своїх забовязань становить 34,35грн. основного боргу, 422,65грн. пені, 676,16грн. 7% штрафу, 86,35грн. - 3% річних та 64,46грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Не береться до уваги посилання скаржника на те, що в порушення умов договору відповідач не оформив в порядку передбаченому п.3.3, 3.4, 4.1 договору купівлі продажу природного газу №12/396 БО 21 від 03.09.2012 року акти приймання-передачі природного газу, який був поставлений у жовтні-грудні 2012 року відповідно до Методики, затв. наказом Міністерства палива та енергетики України від 15.07.2010р. №288 з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 наказу Міністерства палива та енергетики України від 15.07.2010р. №288 зазначена Методика застосовується при визначенні обсягів природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для населення. Як вбачається із матеріалів справи, в актах приймання - передачі природного газу за жовтень-грудень 2012 року зазначені загальні обсяги поставки природного газу за двома договорами: договором №12/395 ТЕ 21 від 3 вересня 2012 року (Договором для населення) та договором №12/396 БО 21 від 03.09.2012 року (Договором для юросіб). Обсяг природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для населення, зазначений в даних актах, визначений згідно Методики. Даний факт встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 11.08.2015р. у справі №914/2039/15 (а.с.74-79).

Отже, обсяг отриманого газу відповідно до Договору для юросіб, що є предметом спору у даній справі судом першої інстанції правомірно визначено шляхом віднімання від загального обсягу отриманого газу зазначеного у вищезазначених актах приймання передачі природного газу обсягу отриманого газу для вироблення теплової енергії населенню і який за жовтень, листопад, грудень 2012 року за договором №12/396 БО 21 від 03 вересня 2012р. склав 8 723 куб. м. на загальну суму 40 664, 35грн. (оплачений частково в період з 07.12.2012 року по 14.02.2013 року відповідачем на суму 40 630,00 грн.).

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 14.09.2015 року у справі № 914/2040/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.01.2016р..

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Кузь В.Л.

Суддя Орищин Г.В.