ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 914/2836/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області, від 03.11.2015р. № 17-3686/18-05

на рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2015р.

у справі № 914/2836/15

за позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

до відповідача ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Львів

про стягнення 115000,00 грн. збитків

за участю представників сторін:

- від позивача ОСОБА_2

- від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України представникам, що прибули в судове засідання, розяснено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.10.2015р. у справі № 914/2836/15 (суддя Березяк Н.Є.) в задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Львівській області до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 115000,00 грн. відмовлено, з підстав відсутності у діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Позивач оскаржив прийняте рішення в апеляційному порядку, мотивуючи свою апеляційну скаргу тим, що відповідно до положень ст. 7, ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» служба автомобільних доріг у Львівській області є балансоутримувачем автомобільної дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, метою якої є організація утримання автомобільних доріг загального користування шляхом проведення процедур закупівель робіт і послуг, зокрема, поточного ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та укладення відповідних договорів відповідно до «Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області». Служба автомобільних доріг у Львівській області не має підпорядкованих структурних дорожньо-будівельних підрозділів та виконує свої зобовязання шляхом укладення угод на тендерній основі з різними підрядними організаціями. Відтак, позивач виконав свої функції по забезпеченню безпечних умов на автомобільній дорозі, де сталась ДТП, шляхом укладення з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 24.12.2010р. договору № 4-ПЕ на надання послуг з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Львівської області. На переконання апелянта, усувати пошкодження (вибоїни), а, у випадку неможливості зробити це невідкладно позначити їх дорожніми знаками, є обовязком саме відповідача.

Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що Служба автомобільних доріг у Львівській області є органом управління Державного агентства автомобільних доріг України на місцях із передбаченими законодавством обовязками та відповідальністю, а не просто замовником тих чи інших робіт. Власником усіх автодоріг загального користування України є, виключно, держава Україна, а уповноваженими державою органами управління автомобільними дорогами є Державне агентство автомобільних доріг України та його органи управління на місцях, зокрема Служба автомобільних доріг у Львівській області, а не ДП «Львівський облавтодор» та/або його філії чи їх посадові особи. Разом з тим, відповідач зазначає, що Вищий господарський суд України висловив чітку і недвозначну позицію, що відповідні Служби автомобільних доріг не мають права регресу до підрядників у разі, якщо судовим рішенням за позовом потерпілого таких підрядників не було притягнуто до відповідальності. В даному випадку, ні за результатами розгляду справи судом першої інстанції, ні Апеляційним судом Львівської області не було встановлено підстав для відповідальності ДП «Львівський облавтодор», але були встановлені обставини, які дали підстави для покладення відповідальності саме на Службу як на особу, що є винною у заподіянні шкоди. Крім цього, як стверджує відповідач, протягом 2011 року ним було виконано будівельні роботи та надано послуги із експлуатаційного утримання на відповідні суми , погоджені із Службою автомобільних доріг у Львівській області (про що свідчать підписи представників та відбитки печаток сторін договору на актах форми КБ-2 та довідках форми КБ-3). Жодних претензій щодо якості та обсягів наданих робіт (послуг), виконання робіт (послуг) на суму меншу, ніж було оплачено чи щодо нецільового використання коштів скаржником не надано. Відтак, на переконання відповідача, наведене спростовує посилання апелянта на неналежне виконання відповідачем обовязків за договором № 4-ПЕ від 24.12.2010р.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

24.12.2010р. між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) був укладений договір №4-ПЕ на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Львівської області, відповідно до умов якого, замовник доручає підряднику і зобов'язується прийняти і оплатити надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Львівській області протяжністю 8373,7 км., в межах виділених бюджетних асигнувань та згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема, «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України» (П-Г.1-218-113-97), «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування» (ВБН Г.1-218-530:206, ВБН Г.1-218-182:206), а підрядник бере на себе у 2011 році юридичну відповідальність та забезпечує надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02.08.2011 року на автомобільній дорозі Стрий-Пустомити-Мединичі ( між с. Кавсько та с. Вівня Стрийського району Львівської області) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат Скудо», реєстраційний номер С7С187Е, внаслідок якої загинув на місці пригоди ОСОБА_4, чим заподіяно шкоду ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2013 року у цивільній справі № 456/2781/13-ц , залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.04.2014 року, встановлено, що причиною ДТП було неналежне дорожнє покриття та відсутність попереджувальних дорожніх знаків.

За результатами розгляду справи, судами першої та апеляційної інстанції були встановлені обставини, які, на думку суду, давали підстави для покладення відповідальності саме на Службу автомобільних доріг як на особу, що є винною у заподіянні шкоди.

Службою автомобільних доріг у Львівській області на виконання рішення суду сплачено на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 115000,00 грн. завданої шкоди, яку просить стягнути з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на підставі зазначеного вище договору.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, штучних споруд. Предмет діяльності служби серед іншого полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, затверджене наказом Державного агентства автомобільних доріг України № 12 від 02.11.2011).

Згідно з ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Статтею 13 Закону «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, серед іншого, за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Так, як зазначено вище, між сторонами існує договір № 4-ПЕ від 24.12.2010р., згідно якого відповідач взяв на себе юридичну відповідальність та зобовязався забезпечувати надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Львівській області протяжністю 8373,7 км у 2011 році.

Відповідно до абз. 4 п. 13 договору відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, повязаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством, при цьому підрядник несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних послуг (робіт), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо - транспортної пригоди.

Актом передачі автомобільних доріг до договору № 4-ПЕ від 24.12.2010р. встановлено, що підрядник (ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») прийняв для виконання робіт з поточного ремонту і експлуатаційного обслуговування мережу автомобільних доріг державного та місцевого значення протяжністю 8373,7 км. Львівської області, на якій сталася згадана вище дорожньо-транспортна пригода. Поруч з тим, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.12.2013 року у цивільній справі №456/2781/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.04.2014 року, встановлено, що причиною ДТП було неналежне дорожнє покриття та відсутність попереджувальних дорожніх знаків.

Судовою колегією встановлено, що Службою автомобільних доріг у Львівській області на виконання рішення Стрийського міськрайонного суду на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сплачено 115000,00 грн. завданої шкоди, що стало підставою звернення з даним позовом про відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управлене на сторона одержала б у наразі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Господарський кодекс України, а саме його ст. 225, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, серед іншого, включає матеріальну компенсацію моральної шкоди.

Згідно зі ст. 228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов'язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю.

З наведеного вище вбачається, що чинним законодавством та договором №4-ПЕ на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Львівської області, саме на відповідача покладено юридичну відповідальність та обовязок не тільки з поточного ремонту, а й із експлуатаційного утримання автомобільної дороги, на якій трапилась ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_4

З врахуванням викладеного, позивач правомірно звернувся до суду про стягнення завданих йому збитків неналежним виконанням договірних зобовязань відповідачем, в силу вимог ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, яка передбачає право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, а відтак рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2015р. підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Судовий збір за розгляд справи місцевим господасрьким судом та перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області задоволити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 26.10.2015р. у справі № 914/2836/15 скасувати. Позов задоволити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ) на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, , р/р 638, філія Укрексімбанк м. Львів, МФО 325718) 115000 грн. (сто п'ятнадцять тисяч) збитків.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства «Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, ) на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54, , р/р 638, філія Укрексімбанк м. Львів, МФО 325718) 2300 грн. (дві тисячі триста) відшкодування судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом та 2530 грн. (дві тисячі пятсот тридцять) відшкодування судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. На виконання даної постанови місцевому господарському суду видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

7. Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 29.01.2016р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.