ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Справа № 914/2005/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області б/н б/д (вх. № ЛАГС 01-05/4287/15 від 22.09.2015 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 19.08.2015року

у справі №914/2005/15 (суддя Кітаєва С.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк, м. Львів

до Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області, м. Камянка-Бузька, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області, м. Кам»янка-Бузька, Львівська область

про стягнення помилкового банківського переказу та пені.

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: ОСОБА_2 головний спеціаліст юридичного відділу (довіреність №01-03/432 від 16.10.2015 р.), ОСОБА_3 начальник управління (наказ від 20.12.2011 р. №793-к);

третя особа: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.08.2015 р. у справі №914/2005/15 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк, м. Львів (надалі Позивач) до Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області, м. Камянка-Бузька, Львівська область (надалі Відповідач) про стягнення помилкового банківського переказу в сумі 32 870,42 грн. та 788,89 грн. пені.

Відповідач - Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області, не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу б/н б/д (вх. № ЛАГС 01-05/4287/15 від 22.09.2015 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вказує, що судом не враховано того, що наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 р. №119 «Про затвердження інструктивної бази» затверджено План рахунків бухгалтерського обліку виконання державних та місцевих бюджетів, відповідно до якого рахунки групи 3111 (рахунок №0227, на який було переказано кошти) це «надходження до загального фонду державного бюджету». Отримувачем коштів, що надходять на дану групу рахунків є Державний бюджет України. Відтак, вказує, що дані кошти перераховуються до бюджету автоматично через рахунки, відкриті лише на ім»я відповідного управління Казначейства. Вказує, що для Управління Державної казначейської служби України у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області, як установи, відкриті рахунки групи 3521 та 3522, і якби кошти в сумі 32870,42 грн. були перераховані на згадані рахунки установи, то Відповідач зміг би як отримувач повернути дані кошти після надходження повідомлення банку. Отже, вважає, що Управління Державної казначейської служби України у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області не є належним отримувачем, таким є Державний бюджет України.

Також, Скаржник вказує на те, що він самостійно не може приймати рішення про повернення коштів, зарахованих на дохідні рахунки Державного бюджету України, оскільки не наділений такими повноваженнями, про що зазначено у Положенні про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах , містах обласного, республіканського значення, затвердженого Міністерством фінансів України від 12.10.2011 р. №1280. Вважає, що до спірних відносин слід застосувати Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. №787 .

Скаржник вважає, що суд безпідставно застосував до Управління Державної казначейської служби України у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області, як неналежного одержувача, нарахування пені 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожен день, починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно у сумі 788,89 грн. та судові витрати. Вважає, що жодним чином не порушував права інших осіб, перерахування коштів відбулося не з його вини. Позивач не визнавав дії Відповідача протиправними. За таких обставин, зважаючи на вину Позивача у спірних правовідносинах, саме він повинен нести негативні майнові наслідки, а не управління Державної казначейської служби у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким в позові відмовити.

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління у відзиві від 16.10.2015 р. №25-08/8714 заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що 23.02.2015 р. Банком виконане інкасове доручення на суму 32 870,42 грн. Однак, вказує, що вищезазначені кошти списані помилково, оскільки рахунок, з якого здійснено перерахування коштів, арештований постановою ДВС Кам»янка-Бузького РУЮ від 28.05.2014 р., а відтак інкасове доручення в силу вимог п.10.9 Інструкції, підлягало поверненню без виконання. Відповідно до вимог п.32.3.1 ст.32 та п.35.1 ст. 35 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обов»язок повернення помилково переказу із відшкодуванням пені покладається на неналежного отримувача. Твердження Скаржника про те, що отримувачем даних коштів виступає не він а Державний бюджет України вважає необґрунтованим, оскільки Державний бюджет України не є юридичною особою і не може самостійно виконати обов»язку щодо отримання чи повернення помилково перерахованих коштів Банку. Також зазначає, що предметом спору в даному випадку є повернення помилково перерахованих Банком коштів, які за своїм змістом не є ні податками, ні зборами, ні іншими обов»язковими платежами, (оскільки ні ОСОБА_4, ні Кам»янка-Бузьке МКП «УЖКГ» не сплачували жодних обов»язкових платежів), а помилковим банківським переказом. Відповідно вважає, що правовідносини, що виникли між Банком та Скаржником, регулюються ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Щодо задоволення до стягнення з Відповідача пені в сумі 788,89 грн. то вважає таке вірним, посилаючись на ст. 35 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 р. поновлено строк Управлінню державної казначейської служби України у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області на подання апеляційної скарги, б/н б/д (вх. № ЛАГС 01-05/4287/15 від 22.09.2015 року) на рішення господарського суду Львівської області від 19.08.2015 р. у справі №914/2005/15 (а.с.135-136).

В подальшому ухвалою суду від 23.09.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області б/н б/д (вх. № ЛАГС 01-05/4287/15 від 22.09.2015 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 19.08.2015року у справі №914/2005/15 та призначено до розгляду в судове засідання на 19.10.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.137-138). Пунктом 3 резолютивної частини даної ухвали зобов»язано Скаржника доплатити судовий збір в розмірі 669,9 грн.

15.10.2015 р. в канцелярію суду від Відповідача (Скаржника) надійшов лист від 09.10.2015 р. №01-72/416, яким долучено до матеріалів справи платіжне доручення №335 від 08.10.2015 р. з якого вбачається , що останнім доплачено 669,90 грн. судового збору в даній справі. (а.с.153).

За клопотанням представників сторін розгляд справи №914/2005/15 здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 19.10.2015 р., з метою повного та всестороннього дослідження всіх обставин справи, судовою колегією (головуючий суддя Давид Л.Л., судді - Гриців В.М. та Кордюк Г.Т.) оголошено перерву до 09.11.2015 р. (а.с.168).

Розпорядженням голови суду від 09.11.2015 р. у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кордюк Г.Т. в склад колегії по розгляджу справи №914/2005/15 господарського суду Львівської області введено суддю Юрченка Я.О. (а.с. 170).

В подальшому, в судовому засіданні 09.11.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. оголошено перерву до 07.12.2015 р. (а.с.171-172).

Розпорядженням голови суду від 07.12.2015 р. у зв»язку з перебуванням судді Гриців В.М. у відпустці в склад колегії по розгляд справи №914/2005/15 господарського суду Львівської області введено суддю Кордюк Г.Т. (а.с.173).

Заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія (головуючий суддя Давид Л.Л., судді Кордюк Г.Т. та Юрченко Я.О.) ухвалила відкласти розгляд справи на 21.01.2016 р. та залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області (а.с.176-178).

28.12.2015 р. в канцелярію суду від Відповідача поступив лист від 23.12.2015 р. №01-62/543 , яким останній долучає докази вручення апеляційної скарги ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області (а.с.180-181).

18.01.2016 р. в канцелярію суду від третьої особи (ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі Головного управління ДФС у Львівській області) поступили пояснення від 15.01.2016 р. №178/13-20-10-00-08 (вх. № апеляційного суду 01-04/285/16), в яких остання вказує, що кошти в сумі 32 870,42 грн. списані Банком помилково, оскільки рахунок з якого здійснено перерахування коштів арештовано згідно постанови державної виконавчої служби , а не згідно постанови ЛОАС від 24.04.2014 р. у справі №813/2443/14 на виконання якої вставлено інкасове доручення, а тому таке в силу вимог п.10.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні підлягало поверненню без виконання. На виконання вимог п.32.3.1. ст.32 , п.32.3.2. ст. 32 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.2.36 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, 04.03.2015 р. Позивач згідно меморіального ордеру №91680994 повернув на рахунок МКП Управління житлово-комунального господарства (№4499) кошти в сумі 32 870,42 грн., що були помилково списані із цього рахунку. 15.05.2015 р. Позивач направив Відповідачу повідомлення про помилковий переказ №15-09/3882 та про повернення помилково переказаних 23.02.2015 р. коштів в розмірі 32 870,42 грн. Вважає, що спірні відносини між сторонами носять характер переказу коштів, а не сплати податків чи обов»язкових платежів, а відтак вважає, що на них поширюються норми ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Щодо покликань Відповідача на те, що для повернення помилкового банківського переказу необхідно звернутися до ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі, то зазначає, що у даній справі Банком заявлена вимога про повернення з рахунку Державного бюджету України, який відкритий в УДКС України у Км»янка-Бузькому районі Львівської області, не помилково сплаченої суми податку чи обов»язкових платежів, а повернення коштів Банку, які були помилково перераховані до бюджету. Вважає, що будь-які передбачені законом підстави для звернення до Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області про повернення помилкового банківського переказу відсутні, оскільки жодних правовідносин між Банком та ними не виникло, а за таких обставин повернення коштів із рахунку №0227, відкритому в УДКС України Кам»янка-Бузькому районі Львівської області може бути здійснено лише УДКС України у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області, як єдиним органом, який уповноважений проводити операції із коштами Державного бюджету України та проводити повернення коштів із рахунку на якому обліковуються кошти Державного бюджету України, які помилково або надмірно зараховані на зазначений рахунок. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду вважає обґрунтованим.

21.01.2016 р. в канцелярію суду від ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області поступили додаткові пояснення від 21.01.2016 р. №270/13-20-10-00-08, в яких зазначено, що перераховані згідно платіжного доручення №25-23 від 17.02.2015 р. кошти в сумі 32 870,42 грн. зараховані в погашення податкового боргу з податку на додану вартість платника Кам»янка-Бузьке МКП Управління житлово-комунального господарства. Вказує, що згідно ст. 43.2 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов»язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. У платника Кам»янка-Бузьке МКП Управління житлово-комунального господарства () обліковується податковий борг по платежах до бюджету. Відповідно до цього згідно ст. 87.7. Податкового кодексу України, забороняється будь-яка уступка грошового зобов»язання або податкового боргу платника податків третім особам.

19.01.2016 р. в канцелярію суду від ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк поступила заява від 18.01.2016 р. №25-08/297 про відвід суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т. та Юрченка Я.О. (а.с.202-211).

В судове засідання 21.01.2016 р. з»явились представники Скаржника. Позивач та третя особа участі уповноважених представників в судове засідання 21.01.2016 р. не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 07.12.2016 р.

В судовому засіданні 21.01.2016 р. судова колегія розглянувши заяву Позивача про відвід складу колегії, ухвалою від 21.01.2016 р. відмовила в його задоволенні з мотивів, зазначених в останній.

Представники Відповідача (Скаржника) в судовому засіданні 21.01.2016 р. підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, зазначених в останній.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом на неї та поясненнями, заслухавши пояснення представників сторін в попередніх судових засідання та представників Скаржника в даному судовому засіданні, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

17 лютого 2015 р. ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області виставлено інкасове доручення № 25-23 про стягнення з Кам'янка-Бузьке МКП УЖКГ податкового боргу з податку на додану вартість згідно постанови ЛОАС від 24.04.2014 року у справі №813/2443/14, яке подано АТ Ощадбанк як банку платника до виконання (а.с.15).

23.02.2015 р. АТ Ощадбанк в особі ТВБВ № 10013/0226 філії - Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, виконано зазначене інкасове доручення, на суму 32 870,42 грн. та списано з рахунку (№ 4499) Кам'янка-Бузьке МКП Управління житлово-комунального господарства як стягнення податкового боргу з податку на додану вартість згідно постанови ЛОАС від 24.04.2014 року у справі №813/2443/14. Зазначені кошти перераховані на рахунок: № 0227, одержувач: Управління державної казначейської служби України у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області, банк-одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код МФО: 825014.

Позивач, як в суді першої так і в апеляційній інстанцій вказує, що кошти в сумі 32870,42 грн. списані Банком помилково, оскільки рахунок, з якого здійснено перерахування коштів, арештовано, згідно вищезазначеної постанови виконавчої служби, а не згідно постанови ЛОАС від 24.04.2014 року у справі №813/2443/14 на виконання якої виставлено інкасове доручення, а тому зазначене інкасове доручення, в силу вимог п.10.9 Інструкції, підлягало поверненню без виконання.

Згідно п.1.24 ст. 1 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковий переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача; неналежний отримувач - це особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок (п.1.23 ст. 1 ОСОБА_4).

04 березня 2015 р., ОСОБА_4 згідно меморіального ордеру № 91680994 повернув на рахунок МКП Управління житлово-комунального господарства (№ 4499) кошти в сумі 32 870, 42 грн., що були помилково списані із цього рахунку (а.с.16).

15.05.2015 р. ОСОБА_4 направив Відповідачу повідомлення про помилковий переказ № 15-09/3882 та про повернення помилково переказаних 23.02.2015 р. коштів в розмірі 32 870,42 грн. (а.с.17).

У відповідь на зазначене повідомлення 20.05.2015 р. Відповідач направив Банку листа за № 01-03/256, яким відмовив Банку в поверненні помилкового банківського переказу. Відмова мотивована тим, що згідно Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету установленого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету органом, що контролює справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації доходів, який відповідає рахунку № 0227, визначено Державну Фіскальну службу України. Зазначено, що для повернення помилково перерахованих коштів необхідно звернутися до Державної податкової інспекції у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області.

В подальшому, оскільки Відповідачем у встановлений п.32.3.1. ст.. 32 вищевказаного ОСОБА_4 не повернуто помилковий переказ у розмірі 32 870,42 грн. Банком станом на 11.06.2015 р. нараховано Відповідачу пеню у розмірі, 788,89 грн. керуючись ст. 35 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

З обставин справи вбачається, що постановою ДВС Кам»янка-Бузького РУЮ від 28.05.2014 р. накладено арешт на рахунок клієнта АТ «Ощадбанк» - Кам»янка-Бузьке МКП Управління житлово-комунального господарства на загальну суму 2 649 559,08 грн. до повного погашення боргу (а.с.19-21).

У відповідності до вимог п.32.3.1 ст.32 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов'язаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення.

Пунктом п. 2.36 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, визначено, що банк, який помилково переказав кошти, зобов'язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення. Форма повідомлення про помилковий переказ (далі в цій главі - повідомлення), яке надсилає банк неналежному отримувачу, наведена в додатку 22 до цієї Інструкції.

Поряд з цим, згідно п. 32.3.2. ОСОБА_4 України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов'язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідач, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції посилається в своє обґрунтування на Постанову Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. №106, якою визначений перелік податків і зборів (обов»язкових платежів ) та інших доходів бюджету однак, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, що на правовідносини, які виникли між сторонами дана постанова не поширюється, так як визначення загальних засад функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлення відповідальності суб»єктів переказу визначені ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

А відтак, оскільки спірні відносини між сторонами носять характер переказу коштів, а не сплати податків чи обов»язкових платежів, тому вірним є застосування місцевим господарським судом норм ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді , коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 35 ОСОБА_4 України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні передбачено, що неналежний отримувач, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу, зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику.

Однак, незважаючи на наведені норми, та те, що Позивач звертався до Відповідача з відповідним повідомленням, станом на 10.06.2015 р. Відповідач не повернув Банку помилковий банківський переказ в сумі 32 870,42 грн.

Згідно п.32.3.1 ст. 32 ОСОБА_4 України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні у разі порушення неналежним отримувачем зазначеного триденного строку, банк-порушник має право вимагати від неналежного отримувача повернення суми переказу, а також сплату пені в розмірі 01 відсотка суми простроченого платежу за кожний день починаючи від дати завершення помилкового переказу до дня повернення коштів включно, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

Як встановлено обставинами справи Відповідачем у встановлений п.32.3.1. ст. 32 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» строк не повернуто помилкового переказу у розмірі 32 870,42 грн., а відтак керуючись ст. 35 цього ОСОБА_4 станом на 11.06.2015 р. нарахував пеню у розмірі 788, 89 грн. (0,1 % за кожен день прострочки з 20.05.2015 р. по 12.06.2015 року (24дні) від суми 32 870,42 грн. = 788, 89 грн.)

У відповідності до п.14 Положенням Про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України № 1280, від 12.10.2011 року, визначено, що управління (відділення) Казначейства є юридичними особами публічного права, мають печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в установах Державної казначейської служби.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність твердження Відповідача, що УДКСУ у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області не є неналежним отримувачем помилково перерахованих Банком коштів, а таким є Державний бюджет України, оскільки згідно Наказу Державного казначейства України від 28.11.2000 № 119 Про затвердження інструктивної бази, останній визначений отримувачем коштів по групі рахунків 3111, на один із яких Банком помилково перераховано кошти.

Скаржник посилається в апеляційній скарзі на те, що згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, оскільки, контроль за справлянням надходжень до бюджету по рахунку № 0277 закріплений за органами державної фіскальної служби, і для повернення помилкового банківського переказу Банку необхідно звернутися до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області, на що судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до вимог п.32.31 ст. 32 та п.35.1 ст. 35 ОСОБА_4 України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обов»язок повернення помилкового переказу одночасно із відшкодуванням пені покладається на належного отримувача. Неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

17.02.2015 р. ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі виставлено для виконання Банку інкасове доручення № 25-23 про стягнення коштів в сумі 371104, 96 грн. Згідно даного інкасового доручення отримувачем зазначених коштів визначено Управління державної казначейської служби у Кам'янка-Бузькому районі.

Кошти в сумі 32870, 42 грн. були перераховані Банком помилково, оскільки на момент здійснення переказу (23.02.2015 р.) у Банку не було підстав для перерахування коштів із рахунку № 4499, що відкритий на ім'я МКП УЖКГ, так як на зазначений рахунок накладено арешт постановою ВДВС Кам'янка-Бузького районного управління юстиції від 28.05.2014 року.

Факт отримання зазначених коштів Відповідач не заперечує, проте вважає, що оскільки кошти надійшли на рахунок державного бюджету, то неналежним отримувачем коштів є Державний бюджет України. Однак, судова колегія зазначає, що Державний бюджет України не є юридичною особою і не може самостійно виконати обов»язок щодо повернення еквівалентної суми помилково перерахованих коштів Банку.

У відповідності до ст. 43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування державного бюджету, яка передбачає здійснення органами державного казначейства операції із коштами державного бюджету.

Відповідно до цього, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що повернення помилкового переказу із рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України повинен був здійснити Відповідач (протягом трьох робочих днів з моменту одержання повідомлення про помилковий переказ (ст. 35 ОСОБА_4 України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні), оскільки такий зазначений в платіжних документах одержувачем коштів та є єдиним уповноваженим ОСОБА_4 органом на здійснення операцій із уповноважених органів, які б здійснювали обслуговування Державного бюджету України законом не передбачено.

Згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників» - рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів виконуються виключно органами казначейства (шляхом їх списання із відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані п.п.3,19 зазначеного Порядку).

Відповідно до наведеного вище, УДКС України у Кам»янка-Бузькому районі є єдиним можливим Відповідачем у даній справі, до якого може бути адресована вимога про повернення коштів із Державного бюджету України.

Відповідач посилається на наказ Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 р., який регулює відносини з питань повернення помилково чи надміру сплачених зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на зворотній основі та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві гарантії).

Як вбачається із заявленої Банком вимоги, така є про повернення з рахунку Державного бюджету України, який відкрито в УДКСУ у Кам»янка-Бузькому районі Львівської області не помилково сплаченої суми податку чи вищезазначених платежів, а повернення коштів Банку, які були помилково перераховані до бюджету.

Відтак, Наказ який визначає порядок повернення органами фіскальної служби помилково сплачених податків, на правовідносини, які виникли між сторонами у справі не поширюється, так як визначення загальних засад функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлення відповідальності субєктів переказу визначено саме ОСОБА_4 України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, передбачених законом підстав для звернення до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області про повернення помилкового банківського переказу, оскільки жодних правовідносин між Банком та останньою не виникало. Крім цього, Львівським апеляційним господарським судом ухвалою суду від 07.12.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ДПІ у Кам»янка-Бузькому районі ГУ ДФС у Львівській області, яка в письмових поясненнях від 15.01.2016 р. №178/13-20-10-00-08 вважає рішення місцевого господарського суду вірним.

Відповідно до цього, повернення коштів із рахунку № 0227, відкритому в УДКСУ Кам'янка-Бузькому районі Львівської області може бути здійснене лише УДКСУ у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області, як єдиним органом, який уповноважений ОСОБА_4 проводити операції із коштами Державного бюджету України та проводити повернення коштів із рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України, які помилково або надмірно зараховані на зазначений рахунок.

Відтак, судова колегія вважає вірним висновок суду про стягнення з Відповідача на користь Позивача помилкового банківського переказу в сумі 32 870,42 грн. та 788,89 грн. пені.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33,34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 19.08.2015 р. у справі № 914/2005/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Управління державної казначейської служби України у Камянка-Бузькому районі Львівської області б/н б/д (вх. № ЛАГС 01-05/4287/15 від 22.09.2015 р.) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 26.01.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1