ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 січня 2016 року Справа № 908/766/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Куровського С.В., Поліщука В.Ю.
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві

на ухвалу постанову господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015

у справі№ 908/766/14 господарського суду Запорізької області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Біпонт"
пробанкрутство
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 (суддя Черкаський В.І.) заяву ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про перегляд постанови господарського суду Запорізької області від 25.03.2014 та ухвали господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, постанову господарського суду Запорізької області від 25.03.2014 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 залишено без змін.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 залишено без змін.

ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015, задовольнити заяву ДПІ про перегляд постанови господарського суду Запорізької області від 25.03.2014 та ухвали господарського суду Запорізької області від 30.04.2014 за нововиявленими обставинами, скасувати постанову господарського суду Запорізької області від 25.03.2014 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.04.2014, припинити провадження у справі.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015).

Однак, заявником в порушення викладених вище норм законодавства до касаційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання касаційної скарги, при цьому заявник просить звільнити від сплати судового збору, посилаючись на те, що у кошторисі ДПІ на 2015 рік, коштів на сплату судового збору не передбачено.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом із тим, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання ДПІ про звільнення від сплати судового збору.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.04.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015 у справі №908/766/14 повернути скаржнику.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді С.В. Куровський

В.Ю. Поліщук