ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"25" січня 2016 р. Справа № 911/5512/15

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційної фірми "Будмедальянс", м. Васильків

про стягнення 102 801,15грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 28.04.2015р. №1821-К-О;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 16.12.2015р. до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс", м. Васильків, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 102801,15 грн., з яких: 37 677,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 57023,37 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань; 8 100,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Будмедальянс" своїх зобовязань за договором банківського обслуговування від 20.12.2011р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.12.2015р. позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/5512/15 та призначено справу до розгляду на 25.01.2016р.

В судове засідання 25.01.2016р. зявився повноважний представник позивача, який подав витребувані судом документи. Відповідач у судове засідання 25.01.2016р. свого представника не направив, витребувані ухвалою суду від 28.12.2015р. документи не представив та відзив на позов не подав, про причини незявлення суд належним чином не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст. 64 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копію ухвали господарського суду від 28.12.2015р. рекомендованим листом з повідомленням, яке повернуто підприємством звязку з посиланням на "відсутність адресата" .

Відповідно до розяснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладені в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс", м. Васильків (далі по тексту ТОВ ВКФ «Будмедальянс», Клієнт), вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 1066, частин 1, 2 ст. 1067 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. При цьому права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054, частиною 1 ст. 1055, частиною 1 ст. 1056 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

20.12.2011р між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ ВКФ "Будмедальянс" було укладено договір банківського обслуговування на наступних умовах:

- вид кредиту - «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнта, який надається на фінансування поточної діяльності та здійснення поточних платежів в межах кредитного ліміту (50 000,00 грн.). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, яке полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пункт 3.2.1.1. Умов);

- періодом безперервного користування кредитом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування кредитним лімітом на поточному рахунку - не більше 35 днів. (пункт 3.2.1.1.11 Умов);

- за період користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - «період,в який дебетове сальдо підлягає обнуління»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (підпункт 3.2.1.4.1.1. Умов);

- у випадку необнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 (тридцять шість)% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (пункт 3.2.1.4.1.2. Умов);

- у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня наступного за датою порушення зобов'язань (підпункт 3.2.1.4.1.3. Умов);

- клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць шляхом списання винагороди із своїх рахунків. При зміні ліміту банк може вимагати винагороди від різниці між встановленим лімітом та колишнім лімітом (пункт 3.2.1.4.4. Умов);

- при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті процентів, строків повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 3.2.1.5.1. Умов);

- нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом (пункт 3.2.1.5.4. Умов).

Зазначені обставини досліджувались господарським судом Київської області під час розгляду справи №911/3918/13.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.11.2013 року у справі №911/3918/13 встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування; факт наявності заборгованості за тілом кредиту, процентам та по комісії; а також встановлено наявність у банку права нараховувати та стягувати пеню за порушення грошового зобов'язання.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 26.11.2013р. у справі №911/3918/13 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 71359,60 грн. яка складається з:

- 50 000 ,00 грн. заборгованості по кредиту та 3 997,26 грн. пені за порушення строків повернення кредиту станом на 20.09.2013р.

-16 342,61 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та 763,20 грн. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом станом на 20.09.2013р.

- 4050,00 грн. заборгованості по комісії та 203,79 грн. пені за порушення строків сплати комісії станом на 20.09.2013р.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини другої п.17 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012р., наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Як вбачається з виписки по рахунку ТОВ ВКФ "Будмедальянс" за період з 04.02.2013р. по 01.12.2015р., відповідач свої зобов'язання, в тому числі і на виконання судового рішення, не виконав, заборгованість за договором залишається непогашеною.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п.3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом.

Як встановлено судом, Договором банківського обслуговування від 20.12.2011р. для розрахунку процентів за користування кредитним лімітом встановлена диференційована процентна ставка, відповідно до якої при не обнулінні дебетового сальдо протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, процентна ставка складає 36% річних, а в разі непогашення кредиту починаючи з 91 дня після дати завершення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта вважаються порушеними. При порушенні клієнтом зобов'язань процентна ставка становить 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Виходячи з вищевикладеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів, суд встановив, що за період з 21.09.2013р. по 01.12.2015р. (наступний період, який не був предметом розгляду у справі №911/3918/13) за відповідачем рахується заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 37 677,78 грн., виходячи з розрахунку диференційованої процентної ставки, передбаченої Договором банківського обслуговування від 20.12.2011р.

Згідно з п.3.2.1.4.4 Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання кредитного ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, першого числа кожна місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Враховуючи, що клієнт фактично продовжує користуватись кредитним лімітом, вимога банку про стягнення з відповідача 8 100,00 грн. заборгованості по комісії є обгрунтованою та належить до задоволення.

У зв'язку із простроченням відповідачем грошових зобов'язань за Договором в період з 21.09.2013р. по 01.12.2016р. позивач просить суд також стягнути з відповідача пеню сумі 57023,37 грн., передбачену пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов, виходячи з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Щодо зазначених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно до визначення частини 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов передбачено, що у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Відповідно до частини 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 статті 232 ГПК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Інше встановлено п. 3.2.1.5.4 Умов, згідно якого нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Як вбачається з виписки по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс" за період з 04.02.2013р. по 01.12.2015р. та встановлено судом у рішенні від 26.11.2013р. у справі № 911/3918/13, датою прострочення зобов'язання за вказаним договором є 28.02.2013р., у зв'язку з чим позивач отримав право на нарахування пені з 01.03.2013р. та протягом трьох років, тобто до 01.03.2016р. включно.

Відповідно до вказаних норм закону, перевіривши розрахунок та період нарахування пені, суд встановив, що поданий позивачем розрахунок виконано арифметично вірно та у відповідності до чинного законодавства, і належна до стягнення з відповідача пеня за період з 21.09.2013р. по день розрахунку позовних вимог 01.12.2015р. (наступний період, який не був предметом розгляду у справі №911/3918/13, але в межах трирічного строку, передбаченого пунктом 3.2.1.5.4. Умов) складає 57 023,37 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв ТОВ ВКФ "Будмедальянс" претензію від 11.11.2015р. №11220KID0S06G, в якій просив відповідача негайно погасити прострочену заборгованість в повному обсязі за реквізитами, встановленими умовами Договору банківського обслуговування від 20.12.2011р., про що свідчать копії фіскального чеку УДППЗ "Укрпошта" від 30.11.2015р. та опису вкладення в цінний лист від 30.12.2015р. №26646991. Доказів того, що відповідач надав відповідь на зазначену вище претензію або задовольнив вимоги позивача та належним чином сплатив існуючу заборгованість за Договором, суду не подано.

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд ухвалою від 28.12.2015р. витребовував у відповідача докази, що підтверджують погашення ТОВ ВКФ "Будмедальянс" кредитного ліміту, процентів та штрафних санкцій за Договором банківського обслуговування від 20.12.2011р. Відповідач відзив на позов не подав, доказів належного виконання своїх зобов'язань за Договором не представив та доводи позивача не спростував.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості надані позивачем, суд задовольняє позов публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" повністю та приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс" заборгованості в сумі 102801,15 грн. за договором банківського обслуговування від 20.12.2011р., яка складається з: 37 677,78 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (з 21.09.2013р. по 01.12.2015р.); 57 023,37 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань (з 21.09.2013р по 01.12.2015р.); 8 100,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом(з 29.01.2013р. по 01.12.2015р.) та, відповідно до частини п'ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає судові витрати на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.11, частиною 1 ст.509, ст. ст. 525, 526, 530, частиною 1 ст. 546, ст. 547, частиною 3 ст.549, ст. ст. 610, частиною 1 ст. 612, частиною 2 ст. 614, ст. ст. 629, 634, частиною 1 ст. 1048, ст. 1054, частиною 1 ст. 1055, частиною 1 ст. 1056, частиною 1 ст. 1066, частинами 1, 2 ст. 1067, ст. 1069 Цивільного кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", частиною 6 ст. 231, частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України, статтями 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Будмедальянс" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна,72, )

на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, )

37 677,78 грн. (тридцять сім тисяч шістсот сімдесят сім гривень сімдесят вісім копійок) заборгованості по процентам за користування кредитом,

57 023,37 грн. (п'ятдесят сім тисяч двадцять три гривні тридцять сім копійок) пені,

8 100,00 грн. (вісім тисяч сто гривень нуль копійок) заборгованості по комісії,

1 542,01 грн. (одну тисячу п'ятсот сорок дві гривні одну копійку) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 01.02.2016р.

Суддя О.В. Конюх