ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016р. Справа № 914/4124/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Дережичі Дрогобицького району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок", м. Львів

про стягнення 123 420, 48 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з»явився

Розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" про стягнення 123 420, 48 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.12.2015 р.

В судовому засіданні оголошувалася перерва.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в попереднє судове засідання з'явився, вимоги суду не виконав, відзиву у справі не представив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в господарський суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Барвінок" (надалі - відповідач) про стягнення 123 420, 48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 01.07.2015 р. між ним та відповідачем був укладений договір № ТП-338 (надалі - договір). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, позивач зобов'язується передати у власність відповідача визначений цим договором товар на підставі замовлень відповідача, а відповідач зобов'язується приймати названий товар та оплачувати його. Предметом поставки за цим договором є товар: молочні продукти.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 35 календарних днів з моменту отримання відповідачем товару від позивача за умови своєчасного надання позивачем всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання позивачем відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

01.08.2015 р. сторонами був укладений додатковий договір № 1 до договору, яким вони внесли зміни в п. 3.3 договору щодо терміну розрахунку, а саме передбачили, що відповідач зобов'язаний сплатити вартість товару протягом 28 календарних днів.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар, факт поставки якого підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідач, за отриманий в період з 18.09.2015 р. по 16.10.2015 р. товар оплату не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 118 820, 57 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім стягнення основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 4 306, 30 грн. пені та 293, 61 грн. 3 % річних.

Представник відповідача в судове засідання 21.12.2015 року з'явився, однак документального та нормативно обґрунтованого відзиву на позовну заяву суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 01.07.2015 р. між сторонами був укладений договір № ТП-338, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача визначений цим договором товар на підставі замовлень відповідача, а відповідач зобов'язується приймати названий товар та оплачувати його. Предметом поставки за цим договором є товар: молочні продукти.

Факт поставки товару позивачем підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що відповідач зобов»язаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 35 календарних днів з моменту отримання відповідачем товару від позивача за умови своєчасного надання позивачем всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання позивачем відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

01.08.2015 р. сторонами був укладений додатковий договір № 1 до договору, яким вони внесли зміни в п. 3.3 договору щодо терміну розрахунку, а саме передбачили, що відповідач зобов'язаний сплатити вартість товару протягом 28 календарних дні.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо оплати за поставлений позивачем товар не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 118 820, 57 грн.

Приписами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зважаючи на те, що представник відповідача позовні вимоги не заперечив, доказів погашення заборгованості за поставлений йому товар не представив, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 118 820, 57 грн. підлягають до задоволення.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 293, 61 грн., суд вважає, що вони розраховані вірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату за поставлений товар відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожень протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої в неповному обсязі суми.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши представлений позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що нарахування позивачем пені в розмірі 4 306, 30 грн. проведено відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, з урахуванням умов договору, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на відповідача повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму у розмірі 125 271, 78 грн. з них:

- 118 820, 57 грн. - основної заборгованості;

- 4 306, 30 грн. - пені;

- 293, 61 грн. - 3% річних;

- 1 851, 30 грн. - судового збору.

3. Наказ видати відповідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 25.01.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.