РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/24830/15

За позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "Піт-Сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 1) Київська міська рада

2) ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про усунення порушення прав землекористувача щодо користування земельною ділянкою

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Пархоменко С.М., Підлісний В.О., Іценко М.М., Курбет В.В.

від відповідача: ОСОБА_7

від третьої особи 1: Баранов М.С

від третьої особи 2: ОСОБА_7

від третьої особи 3: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування "ПІТ-Сервіс" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передана в оренду Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 12.08.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М., та зареєстрований в реєстрі за № 1066, шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», та розміщений на цій земельній ділянці; знесення вольєру для утримання собак, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» та розміщений на цій земельній ділянці; приведення вказаної земельної ділянки до початкового стану (до будівництва та становлення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням та вольєру для утримання собак). Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем прав Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2", як землекористувача вказаної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24830/15 призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що позивачем не вказано земельну ділянку на якій знаходиться спірне майно, у земельної ділянки, яка перебуває в користуванні Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" відсутній кадастровий номер та не визначені її межі, у зв'язку з чим фактично відсутні підстави вважати, що спірне майно знаходиться саме на такій земельній ділянці.

При цьому, відповідач зазначає, що користувачем гаражних місць та гаражного боксу які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та правлінням Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" у 2008 році було погоджено розміщення нею навпроти вказаних гаражних боксів металевого намету на вільній земельній ділянці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 р. залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Київську міську раду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 р. залучено до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2.

17.11.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс усунути перешкоди в користуванні Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передана в оренду Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 12.08.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1066, шляхом: знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69,2 кв.м., який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» та розміщений на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, біля естакади, місця загального користування членів кооперативу, в межах охоронної зони - місця міського колектора стічних вод міського призначення та складається з приміщень: підсобне, площею 63,8 кв.м, де розташована камера для фарбування; підсобне, площею 5,4 кв.м, де зберігається розхідні матеріали та є конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем, змонтованим на бетонному майданчику з заздалегідь виготовлених відправних елементів каркасу; знесення вольєру для утримання собак (тимчасова споруда) площею 3м х 4 м = 12 кв.м, висотою 2,5 м. який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», розміщений на цій земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; приведення земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до початкового стану (до будівництва встановлення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням та вольєру для утримання собак).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» подало заперечення, у яких вказує, що металевий намет, що є предметом спору у справі, є складовою гаражу та його оцінку варто здійснювати з урахуванням приписів 188 Цивільного кодексу України.

Позивач подав заперечення на відзив, у яких стверджує, що правління Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2» не погоджувало розміщення ОСОБА_2 металевого намету на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 р. залучено до участі у розгляді у даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

У судовому засіданні 18.01.2016 р. Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала письмові пояснення по справі, у яких вказує, що за результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 щодо встановлення металевого боксу та вольєру для утримання собак по АДРЕСА_1 встановлено, що вказаний металевий бокс відповідально до технічного паспорту № 128-2014 від 19.06.2014 р. зазначено як намет, що має металевий каркас, обшитий металопрофілем; наявність фундаменту не зазначено; вольєр для собак у технічному паспорті не вказаний; документи, які підтверджують право власності на об'єкт нерухомого майна не надано.

У судовому засіданні 18.01.2016 р. відповідач подав клопотання про залучення до участі у розгляді у даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Київську міську державну адміністрацію.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Як зазначається у п. 1.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" питання про допущення або залучення третьої особи вирішується з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

В той же час, дослідивши зміст позовної заяви, суд дійшов висновку, що рішення у даній справі не вплине на права та/або обов'язки Київської міської державної адміністрації щодо сторін у даній справі, у зв'язку з чим суд визнає необґрунтованим клопотання відповідача та відмовляє у його задоволенні.

19.01.2016 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_2 надійшло клопотання про припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що спір не підлягає вішенню у господарському суді, оскільки фактичним власником спірного майна є фізична особа, яка не має статусу суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Суд відзначає, що сторонами у даній справі є юридичні особи - суб'єкти господарської діяльності та, при цьому, предметом розгляду у даній справі є спір про право, що відповідає вимогам ст. 1, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, доказів на підтвердження права власності ОСОБА_2 на спірне майно матеріали справи не містять та відповідно, у суду відсутні підстави вважати за можливе задовольнити вимоги позивача за рахунок саме вказаної фізичної особи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що даній спір підвідомчий господарському суду, у зв'язку з чим клопотання третьої особи 2 визнається судом необґрунтованими та таким, що не підлягає задоволенню.

У даному судовому засіданні представники позивача підтримали позов з урахування уточнень до позовної заяви.

Представник відповідача заперечив проти позовну з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи 1 заперечень проти позову не навів.

Представник третьої особи 2 заявив, що заперечує проти позову у повному обсязі.

Представник третьої особи 3 на виклик суду не з'явився.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками процесу.

У судовому засіданні 27.01.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" є користувачем земельних ділянок площею 4, 9025 га та 0, 6964 га (кадастровий номер НОМЕР_1) по АДРЕСА_1 на підставі договору на право тимчасового довгострокового користування землею від 23.05.2000 р. № 90-5-00063 та договору оренди земельної ділянки від 12.08.2011 р. № 79-6-00817.

Вказані земельні ділянки передані Гаражно-будівельному кооперативу "Енергетик-2" відповідно до рішення Київської міської ради № 247/348 від 20.05.1999 р. та № 303/5115 від 02.12.2010 р. для експлуатації та обслуговування індивідуальних гаражів.

01.05.2012 р. між Гаражно-будівельним кооперативом "Енергетик-2" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» укладено договір оренди приміщень, за умовами якого позивач зобов'язався передати, а відповідач - прийняти у строкове платне користування будівлю з п'яти боксів для здійснення статутної діяльності площею 129 кв.м. та належну до неї площу по АДРЕСА_1 та сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 1.3. договору супутні земельні ділянки, що передаються відповідачу, на якій встановлено майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» (металевий бокс з обладнанням) загальною площею 76 кв.м.

Договір, відповідно до п. 2.1., набирає чинності з дня його укладення і діє протягом року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами договір оренди приміщень від 01.05.2012 р. є припиненим з 23.06.2014 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, яка перебуває у користуванні Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" розташованій металевий бокс з лакофарбовим обладнанням площею 69, 2 кв.м. та вольєр для тримання собак (тимчасова споруда) площею 12 кв.м., які належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» та встановлені до укладення договору оренди приміщень від 01.05.2012 р.

При цьому, позивач зазначає, що Гаражно-будівельний кооператив "Енергетик-2" заперечує проти перебування на вказаній земельній ділянці майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», у зв'язку з чим ним заявлено позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 шляхом знесення вказаних об'єктів та приведення земельної ділянки до початкового стану.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що Гаражно-будівельним кооперативом "Енергетик-2" не доведено, що спірне майно перебуває на земельній ділянці, наданій позивачу у користування.

В той же час, відповідач стверджує, що користувачем гаражних місць та гаражного боксу які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та правлінням Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" у 2008 році було погоджено розміщення нею навпроти вказаних гаражних боксів металевого намету на вільній земельній ділянці, однак державна реєстрація права власності на вказане майно наразі не завершена.

Між тим, за змістом відзиву відповідача, а також виходячи із пояснень його представника, факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» у своїй діяльності (ремонт автомобілів) певного металевого намету, який знаходиться по АДРЕСА_1 відповідачем не заперечується.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, а також поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

У відповідності до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 9 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі, відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

За правилами ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як встановлено судом, договором оренди приміщень від 01.05.2012 р. фактично врегульовано відносини сторін щодо користування Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» земельною ділянкою, площею 76 кв.м., на якій розміщено майно останнього (металевий бокс з обладнанням), який є припиненим з 23.06.2014 р.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що вказаний договір є чинним та у судовому порядку не визнаний недійсним.

За приписами ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що Господарським судом міста Києва розглядалась справа № 910/13919/14 за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» до Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" про визнання договору оренди неукладеним та стягнення 100 940, 52 грн. та за зустрічним позовом Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» про зобов'язання звільнити приміщення та стягнення 73 848, 79 грн.

Так, рішенням Господарського суду міста Києві від 15.07.2015 р. у справі № 910/13919/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 р., відмовлено у задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс»; частково задоволено позов Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2"; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звільнити будівлю "5 ремонтних боксів", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» на користь Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" заборгованість в сумі 72 588, 54 грн. та господарські витрати в розмірі 12 797, 81 грн.; в іншій частині у задоволені позову відмовлено.

За змістом рішення Господарського суду міста Києві від 15.07.2015 р. у справі № 910/13919/14 підставою зустрічного позову Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" в частині звільнення 5 ремонтних боксів що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вказано припинення договору оренди приміщень від 01.05.2012 р.

При цьому, у процесі розгляду № 910/13919/14 ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 р. призначено судове експертизу, на вирішення якої винесено, зокрема, питання щодо відповідності техніко-будівельних характеристик об'єкту оренди, що визначений в п. 1.1 договору від 01.05.2012 р., техніко-будівельним характеристикам п'яти гаражних боксів, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які фактично були передані у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» на підставі договору від 01.05.2012 р. та у разі наявності відмінностей - вказати в чому вони полягають.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. експертом було оглянуто наявний металевий бокс Товариства з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», що розташований на земельній ділянці, переданій в оренду відповідачу згідно договору оренди приміщень від 01.05.2012 р. та за результатами огляду території розташування об'єкту дослідження зафіксовано вольєр для тримання собак.

За містом висновку № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. експертом було досліджено план будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто та встановлено, що вказана будівля представлена конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем; в приміщенні розташована технологічна камера для проведення робіт з ремонту лакофарбового покриття та складається з двох приміщень: підсобне приміщення, площею 63, 8 кв.м., де розташована камера для фарбування та підсобне приміщення, площею 5, 4 кв.м., де зберігаються розхідні матеріали; будівля цеху змонтована на бетонному майданчику із заздалегідь виготовлених відповідних елементів каркасу, жорстко пов'язана з фундаментом, а тому є нерозривною з основою та не може бути демонтована без руйнування.

Крім того, в матеріалах справи міститься акт Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 24.12.2015 р., за змістом якого на земельній ділянці, яка передавалась Товариству з обмеженою відповідальністю "Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» на підставі договору від 01.05.2012 р. розташований металевий бокс, який відповідно до опису основних конструктивних елементів має металевий каркас обшитий металевим профілем; документів на підтвердження права власності не надано.

При цьому, в акті від 24.12.2015 інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві документів на підтвердження вказано, що металевий бокс та вольєр для утримання собак, розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 відносяться до тимчасових споруд.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами п. 21 постанови Пленуму вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Відтак, приймаючи до уваги, що під час проведення експертного дослідження у межах справи № 910/13919/14 судовим експертом, в тому числі, проведено обстеження майна, що є предметом спору у даній справі, здійснено його опис та надано відповідну характеристику, суд вважає за можливе врахувати вказаний висновок № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. при розгляді справи № 910/24830/15, здійснивши його оцінку за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд відзначає, що наведені у висновку судового експерта № 15547/14-42 від 13.05.2015 р. обставини, не суперечать висновкам інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, викладеним в акті від 24.12.2015 р.

Тож, приймаючи до уваги наявні у справи докази, які оцінені судом у їх сукупності за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується розташування на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, по вул. АДРЕСА_1 металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69,2 кв.м. та належність його Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс».

При цьому, такі висновки обумовлені наступним: відповідно до договору оренди приміщень від 01.05.2012 р. відповідачу в оренду передано земельну ділянку з розміщеним на ній майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс»; під час проведення експертного дослідження у справі № 910/13919/14 судовим експертом вказано про знаходження на земельній ділянці, переданій Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» відповідно до договору оренди приміщень від 01.05.2012 р. будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто, яка представлена конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем та складається з двох приміщень: підсобне приміщення, площею 63, 8 кв.м., де розташована камера для фарбування та підсобне приміщення, площею 5, 4 кв.м., де зберігаються розхідні матеріали; про наявність на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 металевого боксу, який відповідно до опису основних конструктивних елементів має металевий каркас обшитий металевим профілем вказано також в акті Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 24.12.2015 р.

Між тим, суд враховує, що безпосередньо факт знаходження по АДРЕСА_1 певної будівлі цеху по ремонту лакофарбового покриття авто та використання її Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» у своїй діяльності (ремонт автомобілів) останнім не заперечується.

Доказів погодження розміщення вказаного цеху як Товариству з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» так і ОСОБА_2 відповідачем до спавши не надано.

Стосовно долучених до справи технічних паспортів на гаражі, що розміщені АДРЕСА_1, суд відзначає, що вказані документи не підтверджують набуття будь-яких прав на зазначені в них будівлі та, відповідно, не спростовують наведені судом висновки.

За правилами ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, відновлення становища, яке існувало до порушення; Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, є різновидом відновлення становища, що існувало до порушення права (псування, забруднення тощо), передбаченого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Тож, враховуючи, що за приписами чинного законодавства України орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону, приймаючи до уваги, що статтею 152 Земельного кодексу України гарантовано рівні умови захисту прав власності на землю, суд вважає вимогу позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс усунути перешкоди в користуванні Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69, 2 кв.м., який розміщений на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень: підсобне, площею 63,8 кв.м, де розташована камера для фарбування; підсобне, площею 5,4 кв.м, де зберігається розхідні матеріали та є конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем, змонтованим на бетонному майданчику з заздалегідь виготовлених відправних елементів каркасу та приведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до початкового стану.

Приймаючи рішення у даній справі, судом також враховано висновки Вищого господарського суду України у спірних правовідносинах, викладені, зокрема, у постанові № 8/213-06 від 29.03.2007 р.

Що ж до решти вимог, суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо було б дійти висновку про встановлення та/або використання вольєру для утримання собак (тимчасова споруда) площею 3м х 4 м = 12 кв.м, висотою 2,5 м. на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс», а відтак - приймаючи до уваги закріплений господарським процесуальним законодавством принцип змагальності сторін та обов'язковості доведення відповідних обставин, вимоги в цій частині суд визнає недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню в судовому порядку.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених вимог та наведених обґрунтувань, а також приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик-2" задовольнити частково.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс (02090, м. Київ, вул. Калачівська, 11, ) усунути перешкоди в користуванні Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» (01013, м. Київ, вул. Камишинська, 4, ) земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та передана в оренду Гаражно-будівельному кооперативу «Енергетик-2» на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 12.08.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Демяненко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1066, шляхом знесення металевого боксу з лакофарбовим обладнанням (намет, будівля цеху) загальною площею 69,2 кв.м., який розміщений на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з приміщень: підсобне, площею 63,8 кв.м, де розташована камера для фарбування; підсобне, площею 5,4 кв.м, де зберігається розхідні матеріали та є конструкцією з металевого каркасу, обшитого металевим профілем, змонтованим на бетонному майданчику з заздалегідь виготовлених відправних елементів каркасу.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс (02090, м. Київ, вул. Калачівська, 11, ) привести земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, до початкового стану.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Станція технічного обслуговування «Піт-Сервіс» (02090, м. Київ, вул. Калачівська, 11, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Гаражно-будівельного кооперативу «Енергетик-2» (01013, м. Київ, вул. Камишинська, 4, ) судовий збір у розмірі 1 218, 00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 01.02.2016 р. .

Суддя Пригунова А.Б.