номер провадження справи 19/100/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 Справа № 908/3365/15

За позовом Фермерського господарства «Відродження» (72040, Запорізька область, с. Плодородне, вул. Генкіна, 11)

до: 1) Головного управління Держземагенства у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

2) Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про визнання переважного права на поновлення договору та зобовязання поновити договір

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № б/н від 02.06.15.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 1 від 04.01.16.

Від третьої особи: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 12 від 04.01.16.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 26.05.15. звернулось Фермерське господарство «Відродження» з позовною заявою до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області про:

- визнання за Фермерським господарством «Відродження» права на поновлення Договору оренди землі № б/н від 29.11.04. стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002, площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09;

- зобовязання Головного управління Держземагенства у Запорізькій області поновити Договір оренди землі № б/н від 29.11.04. стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору.

Позовні вимоги мотивовані відмовою відповідача в поновленні Договору оренди землі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.05.15. порушено провадження у справі № 908/3365/15, справі присвоєно номер провадження 19/100/15, судове засідання призначено на 16.06.15. о 10-00.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.06.15. подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивачем порушено строк звернення із заявою про поновлення Договору оренди, таким чином відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви позивача про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди, про свідчить лист Головного управління Держземагенства у Запорізькій області № 27-8-0.4-3166/2-15 від 17.03.15.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.06.15. розгляд справи № 908/3365/15 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 14.07.15. о 11-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.06.15. оголошено перерву в судовому засіданні до 24.07.15. о 11-30.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 14.07.15. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, відповідно до якого він просить суд зупинити провадження у справі до вирішення питання про процесуальне правонаступництво відповідача.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.07.15. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України задоволено зазначене вище клопотання позивача та зупинено провадження у справі № 908/3365/15.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.12.15. на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі № 908/3365/15, розгляд справи № 908/3365/15 призначено на 16.12.15. о 10-30.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.15. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні до 22.12.15. о 11-00 та на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.12.15. на підставі ст. 24 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості відповідача-2 - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, судове засідання призначено на 14.01.16. о 11-00.

Від позивача через Відділ документального забезпечення господарського суду 12.01.16. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати, що Фермерське господарство «Відродження» скористалось переважним правом на поновлення на новий строк Договору оренди землі № б/н від 29.11.04. стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002, площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09;

- зобовязати Головне управління Держземагенства у Запорізькій області та Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області поновити Договір оренди землі № б/н від 29.11.04. з орендарем Фермерським господарством «Відродження» стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09 строком на десять років, шляхом укладення додаткової угоди до зазначеного вище Договору зі зміною умов Договору, згода на внесення яких була досягнута сторонами та викладена в Додатковій угоді від 01.01.15. до Договору за виключенням п. 1 та 1 абз. п. 8 Договору, які викласти в наступній редакції: Предмет договору п. 1: - «орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 14,1059 гектара, а саме: земельна ділянка площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та земельна ділянка площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003.»

Строк дії Договору оренди землі абз. 1 п. 8: «Договір діє протягом строку 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права оренди (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).».

Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 14.01.16. оголошено перерву до 26.01.16. о 12-20.

Через Відділ документального забезпечення господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надійшов письмовий відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що Додаткова угода укладена 01.01.15. до Договору є недійсною, оскільки не набула державної реєстрації, відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Відродження».

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.16. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Фермерського господарства «Відродження» задовольнити повністю.

Представник відповідачів в судовому засіданні 26.01.16. заперечив проти задоволення позову Фермерського господарства «Відродження», просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/3365/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.04. між Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області (далі Орендодавець) та Фермерським господарством «Відродження» (далі Орендар) укладено Договір оренди землі (далі Договір).

Пунктом 1 Договору сторонами передбачено, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, на підставі розпорядження Голови Михайлівської районної державної адміністрації № 423 від 13.10.04., яка знаходиться на території Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області (землі запасу).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 14,1059 га, в тому числі рілля 14,1059 га із чорноземів легкоглистих обикновенних (п. 3 Договору).

Приписами п. 43 Договору зазначено, що цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.02.05. за № 09, а отже, Договір набрав чинності з 10.02.05.

Пунктом 20 Договору передбачено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 29.11.04. за Договором оренди вбачається, що Орендодавець передав земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Плодородненська сільська рада Михайлівського району Запорізької області, площею 14,1095 га, належним чином завірена копія акту міститься в матеріалах справи.

Згідно з п. 8 Договору передбачено, що Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови належного виконання обовязків. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, строк дії договору встановлений сторонами до 10.02.15.

З матеріалів справи вбачається, що в зв'язку з наближенням терміну закінчення строку дії даного Договору, та з метою реалізації свого переважного права на укладення Договору оренди землі на новий строк, позивач своїм листом від 31.12.14. звернувся до відповідача-1 з проханням поновити Договір оренди землі на новий строк. До листа-повідомлення були долучені документи, наявність яких є вимогами діючого законодавства, зокрема, й проект Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі.

Лист-повідомлення з усіма додатками був зданий до установи зв'язку 31.12.14., про що свідчить належним чином завірена копія опису вкладення до рекомендованого листа, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач посилається на те, що рекомендоване повідомлення про вручення листа-повідомлення від 31.12.14. з усіма додатками відповідачу повернулось до позивача 17.01.15., що підтверджується довідкою начальника Відділення зв'язку Плодородне ОСОБА_3, належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача-1 було надіслав лист, відповідно до якого зазначено про те, що 01.01.15. між позивачем та відповідачем-1 в особі уповноваженого керівника - ОСОБА_4, була укладена Додаткова угода до Договору оренди землі від 29.11.04., (далі Додаткова угода), згідно з умовами якої до Договору були внесені зміни, зокрема, п. 8 Договору був викладений у наступній редакції: «Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію», таким чином, даним листом Фермерське господарство «ВІДРОДЖЕННЯ» просило Головне управління Держземагенства у Запорізькій області надати дозвіл на поновлення Договору оренди землі.

Вказаний вище лист був отриманий відповідачем 18.02.15., про що свідчить відтиск печатки підприємства відповідача та підпис представника про отримання.

Листом № 27-8-0.4-3166/2-15 від 17.03.15. Головне управління Держземагенства у Запорізькій області повідомило Фермерське господарство «ВІДРОДЖЕННЯ», про порушення строку звернення з листом про поновлення Договору, оскільки п. 8 Договору встановлено, що Орендар зобовязаний не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку Оренди, звернутись до орендодавця з відповідним клопотанням,

Відповідач-1 вказав на те, що останнім днем звернення Орендаря з клопотанням про поновлення Договору є 10.11.14., натомість, позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області 16.01.15.

В звязку з чим, на думку відповідача-1, позивач не виконав умови п. 8 Договору оренди землі від 29.11.04., про що його було повідомлено листом Головного управління від 28.01.15. № 27-8-0.4-1076/0/2-158 14.

Крім того відповідач у даному листі зазначив, що не вважає наявність вищезазначеної Додаткової угоди, якою до Договору оренди землі від 29.11.04. були внесені зміни у вигляді збільшення розміру орендної плати, та зменшення строку на повідомлення про бажання поновити Договір до 30 днів, достатньою підставою для поновлення (продовження) Договору оренди землі від 29.11.04. та укладення Додаткової угоди до нього.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що позивач скористався переважним правом на поновлення Договору оренди, але йому було відмовлено з боку відповідача-1 у такому поновленні.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами п. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України встановлюється, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналогічна норма встановлена і статтею 93 Земельного кодексу України, якою, серед іншого передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України встановлено, що відносини пов'язанні з орендою землі, регулюються законом, а отже Законом України «Про оренду землі».

Тобто, зі змісту вищенаведених нормативно-правових актів випливає, що спеціальним законом, який регулює відносини щодо найму (оренди) землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Відповідно до п. 8 Договору оренди передбачено, що Договір укладено до 10.02.15., починаючи з дати його реєстрації. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови належного виконання обовязків. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Частиною 1 ст. 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Частинами 1 - 5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8-9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналіз наведеної норми закону свідчить, що у орендаря виникає право на продовження дії договору у разі: належного виконання умов договору; своєчасного звернення з листом-повідомленням до орендодавця; надсилання на адресу орендодавця проекту додаткової угоди; відсутність заперечень орендодавця щодо подальших правовідносин.

Відповідачі доказів протиправної поведінки позивача під час дії Договору оренди землі суду не надали; позицію позивача щодо належного виконання зобовязань за договором не спростували.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 31.12.14. звернувся до Головного управління Держземагентства у Запорізькій області листом від 31.12.14. про поновлення Договору оренди з проектом Додаткової угоди, тобто в межах строку, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі» .

Лист-повідомлення з усіма додатками був зданий до установи зв'язку 31.12.14., про що свідчить належним чином завірена копія опису вкладення до рекомендованого листа, яка міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що рекомендоване повідомлення про вручення листа-повідомлення від 31.12.14. з усіма додатками відповідачу повернулось до позивача 17.01.15., що підтверджується довідкою начальника Відділення зв'язку Плодородне ОСОБА_3, належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача-1 було надіслано лист, відповідно до якого зазначено про те, що терміном закінчення строку, на який було укладено Договір, є 10.02.15.

Листом-відповіддю Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 28.01.15. було повідомлено позивача, що у поновленні Договору оренди та укладанні Додаткової угоди до нього фермерському господарству «Відродження» відмовлено.

Позивач вказаним вище листом просив переглянути рішення, викладене в листі від 28.01.15. та ухвалити нове, яким надати дозвіл на новий строк Договору оренди.

Вказаний вище лист був отриманий відповідачем 18.02.15., про що свідчить відтиск печатки підприємства відповідача та підпис представника про отримання.

Таким чином, позивачем доведений факт своєчасного повідомлення/звернення до Орендодавця (відповідача-1) з листом по намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди землі, оскільки позивач з першим листом звернувся своєчасно до відповідача-1 в порядку норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі», якій передбачений 30 денний строк для звернення до поновлення Договору оренди землі.

З огляду на викладе вище вбачається, що позивач належним чином, як вимагає Закон та умови Договору, виконував свої зобовязання за Договором оренди та, як наслідок, у нього виникло переважне право на поновлення дії Договору оренди землі.

Судом встановлено, що позиція відповідача-1 щодо несвоєчасного звернення позивача до відповідача-1 з листом про поновлення дії Договору оренди не є обґрунтованою та доведеною, оскільки, як свідчать матеріали справи, позивачем було направлено відповідачу проект Додаткової угоди, як вимагає ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в той час, як відповідач мав надати позивачу заперечення, за їх наявності після отримання листа-повідомлення з проектом Додаткової угоди (ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

А отже, до закінчення строку Договору оренди землі, позивач 31.12.14. та 18.02.15. звертався до відповідача-1 з листом та проектом Додаткової угоди, проте отримав лист відповідача-1 № 27-8-0.4-3166/2-15/2-15 від 17.03.15. з відмовою в поновленні строку Договору оренди землі.

Частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Таким чином, законодавством України, чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення. А відтак, способом захисту порушеного права є укладення Додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем уточнено позовні вимоги, відповідно до яких позивач просить суд: зобовязати Головне управління Держземагенства у Запорізькій області та Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області поновити Договір оренди землі № б/н від 29.11.04. з орендарем Фермерським господарством «Відродження» стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09 строком на десять років, шляхом укладення додаткової угоди до зазначеного вище Договору зі зміною умов Договору, згода на внесення яких була досягнута сторонами та викладена в Додатковій угоді від 01.01.15. до Договору за виключенням п. 1 та 1 абз. п. 8 Договору, які викласти в наступній редакції: Предмет договору п. 1: - «орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 14,1059 гектара, а саме: земельна ділянка площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та земельна ділянка площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003.». Строк дії Договору оренди землі абз. 1 п. 8: «Договір діє протягом строку 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права оренди (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою)».

Дослідивши умови Додаткової угоди, редакцію якої наведено в заяві про уточнення позовних вимог, судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача-1 саме з даною Додатковою угодою, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, Додаткова угода, яка надсилалась на адресу відповідача-1 мала зовсім інший зміст.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не звертався до Орендодавця з проектом Додаткової угоди текст якої викладено в прохальній частині заяви про уточнення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.15. між позивачем та відповідачем-1, у особі уповноваженого керівника - ОСОБА_4, була укладена Додаткова угода до Договору оренди землі від 29.11.04., (далі Додаткова угода), згідно з умовами якої до Договору були внесені зміни, зокрема, п. 8 Договору був викладений у наступній редакції: «Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію».

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно з п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що і договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, правочин, спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється у тій самій формі, що і сам договір. Здійснюється він у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про, розірвання договору.

З матеріалів справи вбачається, що Договір оренди землі від 29.11.04. зареєстровано у Михайлівському районному відділі Запорізької філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.02.05. за № 09.

Натомість, в порушення вимог умов чинного законодавства України, Додаткова угода, укладена між позивачем та відповідачем-1 01.01.15. не пройшла державної реєстрації.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

При цьому, у відповідності до ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що Додаткова угода, укладена між позивачем та відповідачем-1 01.01.15. в порушення вимог ст. 654 Цивільного кодексу України не була зареєстрована у порядку, визначеному чинним законодавством України, як і Договір оренди землі від 29.11.04.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що Додаткова угода від 01.01.15., на яку посилається позивач, як на підставу та згоду сторін щодо продовження Договору оренди землі є нікчемною.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 2 Договору встановлено, що позивачу було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 14,1059 га, у тому числі рілля 14,1059 га з чорноземів легкоглистих обикновенних.

З заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що позивач просить суд поновити Договір оренди землі вказуючи при цьому 2 земельні ділянки, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003.

Згідно ст. 193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014, копія якого міститься в матеріалах справи, площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0003 складає 10,1959 га.

Згідно даного витягу зазначено, що документ, який є підставою для виникнення права є: рішення органу виконавчої влади Розпорядження голови Михайлівської РДА від 13.10.04. № 423.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-014, копія якого міститься в матеріалах справи, площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:013:0002 складає 3,9100 га. Крім того, з даного витягу не вбачається, хто саме є власником даної земельної ділянки.

Судом встановлено, що позивачем належним чином не доведено суду, що земельні ділянки, про які позивач зазначає в заяві про уточнення позовних вимог, утворюють саме земельну ділянку площею 14,1059 га, яку було передано в оренду позивачу за Договором оренди землі від 29.11.04.

Також слід зазначити, що 05.06.15. (під час розгляду справи) здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, до завдань якого віднесено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах визначених Земельним кодексом України, на території Запорізької області. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно наказу № 135 від 18.06.15., погодилась з пропозицією Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, що припиняється.

Таким чином, на час вирішення спору відповідач-2 є розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення в межах визначених Земельним кодексом України, на території Запорізької області, та, в розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі», саме з уповноваженим керівником Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) має укладатися додаткова угода про поновлення договору оренди землі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги щодо зобовязання Головного управління Держземагенства у Запорізькій області та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області поновити Договір оренди землі № б/н від 29.11.04. з орендарем Фермерським господарством «Відродження» стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09 строком на десять років, шляхом укладення додаткової угоди до зазначеного вище Договору зі зміною умов Договору, згода на внесення яких була досягнута сторонами та викладена в Додатковій угоді від 01.01.15. до Договору за виключенням п. 1 та 1 абз. п. 8 Договору, які викласти в наступній редакції: Предмет договору п. 1: - «орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 14,1059 гектара, а саме: земельна ділянка площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002; та земельна ділянка площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003.». Строк дії Договору оренди землі абз. 1 п. 8: «Договір діє протягом строку 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права оренди (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою)».

Що стосується вимоги позивача про визнання, що Фермерське господарство «Відродження» скористалось переважним правом на поновлення на новий строк Договору оренди землі № б/н від 29.11.04. стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002, площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09, суд встановив наступне:

Приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів.

Натомість, вищезазначеними нормами не передбачено такого способу захисту прав, як визнання скористання переважним правом на поновлення на новий строк Договору оренди землі.

Вимога про визнання скористання переважним правом є вимогою про встановлення юридичного факту, що може встановлюватись лише як елемент оцінки фактичних обставин справи при розгляді господарськими судами спору про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»№ 18 від 26.12.11. господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити у позові.

Виходячи з наведених законодавчих положень, а також враховуючи той факт, що вимога позивача про визнання, що Фермерське господарство «Відродження» скористалось переважним правом на поновлення на новий строк Договору оренди землі № б/н від 29.11.04. стосовно двох земельних ділянок загальною площею 14,1059 гектара, а саме: площею 3,9100 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту) кадастровий номер: :03:012:0002, площею 10,1959 гектара, місце розташування Запорізька область, Михайлівський район, Плодородненська сільська рада (за межами населеного пункту), кадастровий номер: :03:013:0003, зареєстрований у Михайлівському районному відділ ЗРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 10.02.05. за № 09 не відповідає встановленим діючим законодавством України способам захисту порушених прав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги.

Обовязок доведення покладається законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, з наведеного вбачається, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи позивача у справі.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем належними засобами доказування не доведено порушення відповідачами прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє Фермерському господарству «Відродження» в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Відродження» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.01.16.

Суддя І.В. Давиденко

Згідно з оригіналом. Помічник судді О.О.Хрипк