РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2016Справа №922/5370/15

За позовомПриватного підприємства "Метал Інвест Груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер"
простягнення 199 984,12 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:не з'явився;
Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року Приватне підприємство "Метал Інвест Груп" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер" 174 515,00 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договором від 08.06.2015 № 0806/15-1, 24 230,35 грн. пені, 1 238,77 грн. 3 % річних.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду Харківської області № 922/5370/15 від 21.09.2015, яку призначено до розгляду на 06.10.2015.

Відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 22.10.2015 матеріали справи № 922/5370/15 було передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва з огляду на місцезнаходження відповідача у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 справу № 922/5370/15 прийнято до свого провадження суддею Князьковим В.В. та призначено до розгляду на 02.12.2015.

30.11.2015 від позивача до суду надійшли оригінали документів, приєднаних до позовної заяви, інші документи на виконання вимог суду, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У зв'язку з перебуванням судді Князькова В.В. на лікарняному та проведення внаслідок повторного автоматичного розподілу справ, справу № 922/5370/15 було передано для розгляду судді Мандриченку О.В.

Згідно з ухвалою від 02.12.2015 судове засідання було призначено на 14.01.2016.

14.01.2016, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, вимоги ухвал суду у справі № 922/5370/15 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника та зважаючи на обмеженість процесуальних строків вирішення спору, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Як слідкує з позовної заяви, вимоги Приватного підприємства "Метал Інвест Груп" мотивовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер" договірних зобов'язань та неповною і несвоєчасною оплатою отриманих у власність товарів за укладеним сторонами договором.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано суду договір з додатками (специфікації), видаткові накладні, товарно-транспортну накладну, довіреність на отримання цінностей, претензію про оплату, банківську виписку, розрахунок ціни позову,

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Метал Інвест Груп" в якості постачальника та Товариство з обмеженою відповідальністю "Стилпатрнер" в якості покупця 08.06.2015 року уклали договір поставки № 0806/15-1, за умовами якого постачальник зобов'язався поставляти і передавати у власність покупця продукцію найменування, одиниці виміру, загальна кількість асортимент якої узгоджується у специфікаціях, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати її на умовах, визначених у додатках до договору.

Згідно зі п. 10.1 та п. 10.2 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками і закінчується 31.12.2016, але не раніше строку повного виконання сторонами своїх зобов'язань .

Укладеним правочином сторони погодили різні умови оплати товару шляхом внесення як 100 %, так і 50 % попередньої плати з подальшим повним розрахунком, а також встановили, що конкретні умови оплати можуть обумовлюватися в додатках до договору, що є його невід'ємною частиною (п. 6.2, п. 11.4).

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З аналізу укладеного сторонами договору слідує, що між Приватним підприємством "Метал Інвест Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер" виникли правовідносини, що підпадають під регулювання загальних положень про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з позовної заяви, в рамках договору поставки від 08.06.2015 № 0806/15-1 Приватне підприємство "Метал Інвест Груп" передало у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер" металеву продукцію (лист оцинкований) вартістю 128 753,00 грн. та 256 515,00 грн. відповідно до підписаних сторонами додатків до договору (специфікацій) від 08.06.2015 № 1 та № від 19.06.2015 № 2.

У специфікації № 1 сторони погодили, що оплата за поставлену продукцію має бути здійснена у строк до 12.06.2015.

Згідно зі специфікацією № 2 оплата товару має відбутися до 26.06.2015.

Передачі відповідачу у власність продукції за вказаними специфікаціями підтверджується видатковими накладними від 09.06.2015 № РН-0000221 на суму 128 753,00 грн., від 19.06.2015 № РН-0000240 на суму 255 715,00 грн., довіреністю га отримання цінностей від 08.06.2015 № 19, товарно-транспортною накладною від 09.06.2015 № 0906/2.

Судом встановлено, що за отриманий товар відповідач розрахувався частково, сплативши 8 000,00 грн. 09.06.2015, 120 753,00 грн. 12.06.2015, 30 000,00 грн. 03.07.2015, 32 000,00 грн. 10.07.2015 та 20 000,00 грн. 14.07.2015, всього: 210 753,00 грн., а тому його заборгованість перед позивачем склала 174 515,00 грн.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1-2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

14.08.2015 відповідачем було отримано претензію позивача від 05.08.2015 № 01/08-1, в якій Приватне підприємство "Метал Інвест Груп" вимагало погашення заборгованості в сумі 174 515,00 грн. у 30-и денний строк з дня отримання претензії та підписання акту звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і доказів належного виконання грошових зобов'язань за договором від 08.06.2015 № 0806/15-1 в сумі 174 515,00 грн.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови угоди сторін, позовні вимоги про стягнення основного боргу видаються обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 24 230,35 грн. пені та 1 238,77 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 8.2 договору сторони погодили, що за прострочення строків оплати за поставлену продукцію покупець сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Зважаючи на доведеність факту прострочення відповідача у правовідносинах з позивачем за договором від 08.06.2015 № 0806/15-1, з огляду на умови даного договору та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги видаються правомірними і обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний. Судом прийнято до уваги, що при проведенні розрахунку нарахувань за ст. 625 Цивільного кодексу України та пені позивач виходив з суми і періоду прострочення за кожною видатковою накладною та враховував часткову оплату, проведену відповідачем.

За наведених обставин, позов задовольняється повністю, а судові витрати покладаються відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стилпартнер" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-б, ідентифікаційний код 39038906) на користь Приватного підприємства "Метал Інвест Груп" (61146, м. Харків, вул. Блюхера, 11, кв. 20, ідентифікаційний код 36225809) 174 515 (сто сімдесят чотири тисячі п'ятсот п'ятнадцять) грн. боргу, 1 238 (одну тисячу двісті тридцять вісім) грн. 77 коп. 3 % річних, 24 230 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять) грн. 35 коп. пені, 2 999 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 76 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 19.01.2016 р.