ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.16р. Справа № 904/11093/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК"

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ ім. Бабушкіна"

про стягнення 13 777,48 грн. за договором на транспортно - експедиційне обслуговування

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 01.09.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 13 777,48 грн. за договором на транспортно - експедиційне обслуговування, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав, про місце і час розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 49 2.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.15р. ТОВ "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" (далі - Позивач, експедитор) з ПАТ "Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна" (далі Відповідач, замовник) укладено договір № 01-1004-С на транспортно-експедиційне обслуговування (далі Договір), предметом якого є взаємовідносини між експедитором та замовником, які пов'язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) по організації перевезень, експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом з наданням інших послуг, узгоджених в замовленнях/доповненнях до цього договору, які є невід'ємною його частиною.

Згідно з п. 2.2. Договору, організація кожного міжнародного перевезення, в рамках даного договору, оформлюється окремим Замовленням на конкретне перевезення, що надсилається замовником експедитору одразу по узгодженню.

Пункт 5.1. Договору передбачає, що вартість транспортно-експедиційних та інших послуг підтверджується у окремих заявках замовника, які є невід'ємною частиною договору.

На виконання п. 2.2. Договору сторонами укладено дві заявки-договори на перевезення по території України, а саме: № 19-150958 від 18.06.15р. та № 19-151042 від 01.07.15р. Вартість перевезення сторони обумовили пунктом 11 заявок-договорів - 8 500,00 грн. за заявкою № 19-150958 та 7 000,00 грн. за заявкою №19-151042.

Позивач виконав договірні зобов'язання, що підтверджується актами виконаних робіт від 20.06.15р. за заявкою № 19-150958 та від 03.07.15р. за заявкою № 19-151042.

Відповідно до п. 5.5 Договору, оплата вартості кожного ТЕО проводиться Замовником в національній грошовій одиниці України, у безготівковій формі. Термін сплати сторони погодили протягом 3 банківських днів, які відраховуються з наступного дня після дня доставки (отримання) вантажу вантажоодержувачем, якщо інше не зазначено в заявці-договорі. Вартість послуг може встановлюватись у гривнях, або у гривнях із встановлення еквіваленту іноземної валюти. Вартість послуг відповідно до заявки-договору встановлюється в гривні із встановленням еквіваленту відповідної вартості у іноземній валюті, вартість послуг підлягає зміни курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком України на дату оплати, по відношенню до курсу іноземної валюти, встановленого НБУ на дату укладання кожної Заявки. При цьому, при зміні офіційного курсу іноземної валюти загальна вартість на дату проведення розрахунку відповідно змінюється. Датою оплати послуг Замовником вважається зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Умови оплати змінені п. 12 заявок-договорів, відповідно до яких, Відповідач повинен розрахуватись у безготівковій формі протягом 2-3 днів за заявкою від 18.06.15р. і 1-2 днів за заявкою від 01.07.15р. за копіями документів.

Відповідач отримав копії вказаних документів електронною поштою в день вивантаження 20.06.15р. за заявкою № 19-150958 та 03.07.15р. за заявкою № 19-151042 - відповідно, що підтверджується відбитками печатки та підписом уповноваженої особи відповідача на актах виконаних робіт.

Таким чином, граничний термін оплати за заявкою-договором № 19-150958 сплив -23.06.15р. та за заявкою-договором № 19-151042 - 05.07.15р.

За даними Позивача, за надані послуги Відповідач розрахувався частково, сплативши за заявкою-договором № 19-150958 5 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від:

- 16.10.15р. - 2 000,00 грн. (№ 2168);

- 05.11.15р. - 1 000,00 грн. (№ 2315);

- 11.11.15р. - 2 000,00 грн. (№ 2368).

Таким чином, станом на день звернення із позовом, у Відповідача існує борг перед Позивачем у розмірі: 3 500,00 грн. за заявкою-договором № 19 - 150958 та 7 000,00 грн. за заявкою-договором № 19-151042, а всього 10 500,00 грн.

З огляду на порушення умов Договору Відповідачем, Позивач 21.07.15р., направив претензію із вимогою сплатити борг. 23.07.15р. Відповідач надіслав відповідь на претензію за № 425-А-29, у якій посилався на складний фінансовий стан підприємства, наслідком чого стало неналежне виконання умов Договору, запропонував погасити заборгованість частинами, але пропозицію не виконав.

Згідно з п. 6.11. Договору у випадку несвоєчасної оплати вартості ТЕО в строк, передбачений п. 5.5 Договору, Замовник сплачує Експедитору-перевізнику пеню у розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, на загальну вартість неоплачених послуг ТЕО за кожен день прострочення.

На прострочений борг за заявкою-договором № 19-151042, за період з 04.07.15р. по 31.12.15р. Позивачем нарахована пеня 1 749,81 грн.; за заявкою-договором № 19-150958 за період з 21.02.15р. по 16.10.15р. нарахована пеня 1 527,67 грн., всього 3 277,48 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд встановив, що Позивач припустився помилки щодо періоду, за який нарахував пеню.

Так, при нарахуванні пені на прострочений борг 7 000,00 грн. за заявкою-договором №19-151042, Позивач період прострочення визначив з 04.07.15р. по 31.12.15р., однак з урахуванням умов, погоджених у специфікації, прострочка Відповідача почалася з 07.07.15р., тому пеня з простроченої суми за цією заявкою-договором становить 1 715,29 грн.

При нарахуванні пені на прострочений борг 8 500,00 грн. за заявкою договором №19-150958, Позивач період прострочення визначив з 21.02.15р. по 16.10.15р., однак з урахуванням умов, погоджених у специфікації, прострочка Відповідача почалася з 24.06.15р. тому пеня з простроченої суми за цією заявкою-договором становить 1 427,67 грн.

Всього, пеня становить 3 142,96 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 10 500,00 грн. основного боргу, 3 142,96 грн. пені, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ ім. Бабушкіна" (49000, М.Дніпропетровськ, вул. Ударників, 54, код 014 128 51) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 40-б, код 363 655 60) 10 500,00 грн. основного боргу, 3 142,96 грн. пені, 1 206,11 грн. - витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________