ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.01.16 Справа № 904/10831/15

За позовом Дніпродзержинського металургійного коледжу Міністерства освіти і науки України, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № 13 від 05.01.16

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 00.01.0158 від 15.04.15

СУТЬ СПОРУ:

Дніпродзержинський металургійний коледж Міністерства освіти і науки України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніродзержинськтепломережа" про стягнення передплати за послуги з теплопостачання у розмірі 90386, 01 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 18.01.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні Дніпродзержинською обєднаною державною фінансовою інспекцією ревізії фінансово-господарської діяльності у Дніпродзержинському металургійному коледжі за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 було встановлено, що всупереч вимогам законодавчих актів, відповідачем в рахунках на оплату послуг з теплопостачання для гуртожитку, який знаходиться на балансі позивача, було невірно застосовано тарифи на поставлену теплової енергію, внаслідок чого позивачем на рахунок відповідача були зайво перераховані бюджетні кошти у розмірі 90386, 01 грн.

18.01.2016 через канцелярію суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне.

- позивач є державним навчальним закладом та кваліфікується як споживач теплопостачання другої групи (бюджетні установи), а відтак йому нараховувалася плата за теплопостачання згідно договорів № 91т/2 від 22.02.2013, № 91т/2 від 06.03.2014 та № 91т/2г від 14.06.2013 з розмежуванням тарифів для гуртожитку по площам відомчого житла і власних потреб, на підставі даних наданих споживачем, які були отримані відповідачем листом № 403 від 08.10.2013;

- умови договорів № 91т/2 від 22.02.2013 та № 91т/2 від 06.03.2014 щодо тарифного розмежування і розміру платні не були змінені сторонами добровільно або в судовому порядку, тобто відповідач виконував умови вищезазначених договорів належним чином.

У судовому засіданні 18.01.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 27.01.2016.

У судовому засіданні 27.01.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2013 між Дніпродзержинським металургійним коледжем (далі - позивач, замовник) та Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі - відповідач, учасник) було укладено договір про закупівлю послуги з постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти № 91т/2 (далі - договір № 91т/2 від 22.02.2013).

Відповідно до п. 1.1 договору № 91т/2 від 22.02.2013 предметом договору є надання послуги з постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на умовах, що зазначені в цьому договорі.

Згідно з п. 41 договору №91т/2 від 22.02.2013 тариф на теплову енергію визначається нормативними документами відповідно до чинного законодавства.

Зміна тарифів не є підставою для переукладання договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник самостійно одержує платіжну вимогу у учасника. після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця. Замовник протягом розрахункового періоду сплачує учаснику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Пунктом 5.1 договору № 91т/2 від 22.02.2013 передбачено, що початок та кінець опалювального періоду встановлюється рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради.

Учасник надає послугу з постачання водяної пари і гарячої води (включно холодоагентами) (відпуск теплової енергії) для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по об'єктах замовника згідно адрес: пр. Аношкіна, 88, (гуртожиток вл. потреби), пр. Аношкіна, 88 - (гуртожиток в.ж.), прилад обліку. Джерело - ДТЕЦ (п. 5.2 договору № 91т/2 від 22.02.2013).

Відповідно до п. 10.1 договору № 91т/2 від 22.02.2013 він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та його кріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 5 днів з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника і діє до 31.12.2013, в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України. сторони прийшли до згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013 року (п. 10.2 договору № 91т/2 від 22.02.2013).

21.05.2013 позивач звернувся до відповідача з листом № 225 з проханням укласти типовий договір про закупівлю послуги з постачання пари та гарячої води за державні кошти по гуртожитку за адресою: пр. Аношкіна, 88. у зв'язку із закінченням терміну тендерного договору № 91т/2 від 22.02.2013 (арк. с. 122).

14.06.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 91т/2г на відпуск теплової енергії, предметом якого є продаж відповідачем позивачу теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно діючим ДБН по об'єктах позивача, згідно адрес: пр. Аношкіна, 88 (в.ж.) - по приладу обліку. Джерело ДТЕЦ (арк. с. 98-101).

19.11.2013 сторонами було складено та підписано додаткову угоду про внесення змін до договору № 91т/2 від 22.02.2013, відповідно до якого сторони виклали п. 5.2 вищезазначеного договору у наступній редакції: учасник надає послугу з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (відпуск теплової енергії) для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по об'єктах замовника, згідно адрес: пр. Аношкіна, 88 (гуртожиток власні потреби) - по приладу обліку. Джерело ДТЕЦ (арк. с. 118).

06.03.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 91т/2 про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти (арк. с. 11-14).

Відповідно до п. 5.2 договору № 91т/2 від 06.03.2014 учасник надає послугу з постачання водяної пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно діючим ДБН по об'єктах замовника, згідно адрес: пр. Аношкіна, 88 - по приладу обліку. Джерело ДТЕЦ.

Відповідно до п. 10.1 договору № 91т/2 від 06.03.2014 він набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та його кріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 5 днів з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника і діє до 31.12.2014, в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України. сторони прийшли до згоди, що умови даного договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014 року (п. 10.2 договору № 91т/2 від 06.03.2014).

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.10.2009 року за № 528 "Про затвердження тарифів на надання послуг з централізованого опалення, що надаються КП "Дніпродзержинськтепломережа" затверджено тарифи на надання послуг з централізованого опалення, що надаються КП "Дніпродзержинськтепломережа" і згідно додатку до даного рішення становлять для категорії споживачів "населення" щомісячно протягом опалювального періоду - 248,99 грн. (з ПДВ), для категорії "бюджетні установи" - 582,56 грн. (з ПДВ).

З 06.07.2015 по 06.08.2015 Дніпродзержинською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності Дніпродзержинського металургійного коледжу за період з грудня 2012 по травень 2015. За результатами даної ревізії 13.08.2015 складено акт № 830-21/12.

В акті перевірки зазначено, що умовами договорів на постачання теплової енергії, укладених між коледжем та КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» від 22.02.2013 № 91/т/2, від 14.06.2013 № 91т/2 від 06.03.2014 № 91т/2 на оплату спожитих мешканцями гуртожитку послуг, комунальним підприємством у 2013-2014 роках надаватись рахунки, обраховані на оплату послуг з теплопостачання за тарифами, затвердженими постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України з розмежуванням загальної площі гуртожитку частково за тарифом для потреб бюджетних установ, а саме:

- відповідно до Постанови від 30.09.2011 № 1218, - 890,9 грн. за 1 Гкал в т.ч. ПДВ;

- відповідно до Постанови від 31.12.2013 № 422 за -751,848 грн. за 1 Гкал, в т.ч. ПДВ;

- відповідно до Постанови від 16.05.2014 № 504 -1174,752 грн. за 1 Гкал в т.ч. ПДВ;

- відповідно до Постанови від 28.11.2014 № 632 -1404,732 грн. за 1 Гкал в т.ч. ПДВ) на частку опалювальної площі гуртожитку - 998,7 кв.м (з березня 2014 року-782,7 кв.м).

Одночасно надавались рахунки за тарифом як для населення на частку опалювальної площі гуртожитку 1013,4 кв.м (з березня 2014 року 1336,9кв.м.) відповідно тарифів, затверджених рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради від 27.10.2009 № 528- 273,89 грн. за 1 Гкал, (з ПДВ) та відповідно до Постанови від 08.04.2014 № 315 - 378,60 грн. за 1 Гкал, (з ПДВ).

Тобто, до загальної площі житлового фонду в період з 01.01.2013 по 28.02.2014 не враховано площу гуртожитку - приміщень спільного користування в загальній кількості 998,7 кв.м та у зв'язку із оформленням технічного паспорту на громадський будинок ( будівля гуртожитку) з березня 2014 року в загальній кількості 782,7 кв.м (коридори, душові кімнати, санвузли, кімнати самопідготовки тощо).

Згідно рахунків та платіжних вимог оплата за спожиту теплову енергію на опалення адміністративної та житлової площі коледжу розраховувалась Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" за тарифом як для бюджетних установ, тобто оплата за опалення житлової площі здійснюється за завищеним тарифом. Різниця в тарифах склала в період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року - 90386, 01 грн. (арк. с. 19-23).

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що відповідно до ст.ст. 4, 6, 127 Житлового кодексу Української РСР, затвердженого Верховної Радою УРСР від 30.06.83 № 5465-Х, зі змінами, п. 2.2 Інструкції щодо заповнення форм державного статистичного спостереження № 1 - житлофонд (річна) "Житловий фонд", яка затверджена наказом Держкомстату України від 21.07.2008 № 251, гуртожитки віднесено до житлового фонду, та використовуються для проживання робітників, службовців, учнів, а також інших громадян в період роботи або навчання.

Згідно з п. 38 розділу VI Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.86 № 208, оплата послуг з теплопостачання за проживаючих, в гуртожитку студентів повинна здійснюватись за тарифами, установленими для будинків державного та громадського житлового фонду.

З огляду на вищевказані положення закону та висновки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області позивач вважає, що оплата за опалення житлової площі гуртожитків здійснювалась за завищеним тарифом, внаслідок чого університетом за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 КП "Дніпродзержинськтепломережа" за спожиті послуги з теплопостачання зайво перераховано коштів у сумі 90386, 01 грн.

03.09.2015 позивач направив на адресу відповідача претензію вих.№ 369 від (арк. с. 33-35), в якій вимагав відшкодувати завдану шкоду (збитки) у розмірі 90386, 01 грн.

Листом від 12.10.2015 № 00.09.0870/1 відповідач у відповідь на претензію позивача зазначив, що нарахування за спожиту теплову енергію у період 2013-2014 роки проводилось згідно умов діючих договорів та наданої Дніпропетровським металургійним коледжем інформації щодо опалювальних площ (арк. с. 36).

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача 90386, 01 грн. переплати за послуги з теплопостачання за 2013 - 2014 роки на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає про те, що позивач є державним навчальним закладом, кваліфікується як споживач теплопостачання другої групи (бюджетні установи). А відтак, йому нараховувалась платня за теплопостачання згідно договору № 83-Т на відпуск теплової енергії від 01.02.2011р., відповідно до даних наданих споживачем щодо розподілу площ гуртожитків, за другою групою "бюджетні установи" для всіх об'єктів споживання, оскільки договором не обумовлювались окремі об'єкти теплоспоживання.

Господарський суд, дослідивши матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог з нижченаведених підстав.

Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-ІV (далі - Закон) визначені основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на обєктах сфери теплопостачання та регулює відносини, повязані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання (преамбула Закону).

Згідно зі статтею 1 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) субєктами відносин у сфері теплопостачання можуть бути фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, а споживачами теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

В силу приписів 19 Закону діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись субєктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Положеннями статей 1, 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За договором енергопостачання, згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Отже, відносини у сфері житлово-комунальних послуг, в тому числі з постачання теплової енергії, здійснюються виключно на підставі укладеного між сторонами договору.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Правочин в силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За приписами статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що теплопостачання позивачу за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 на об'єкт: пр. Аношкіна, 88 гуртожиток, надавалось відповідачем на підставі наступних договорів: № 91т/2 від 22.02.2013, № 91т/2 від 06.03.2014 та № 91т/2г від 14.06.2013. Умовами вищезазначених договорів передбачалось розмежування тарифів для гуртожитку по площах відомчого житла і власних потреб.

Судом встановлено, що відповідно до укладених між сторонами договорів, виконавцем житлово-комунальної послуги з постачання теплової енергії на об'єкт зазначений у вищевказаних договорах є відповідач, а споживачем - позивач, який є бюджетною установою, у зв'язку з чим споживачем послуг усієї теплової енергії, яка постачається на об'єкти зазначені в договорі є позивач, як балансоутримувач.

Виконуючи умови вищевказаних договорів відповідач, як постачальник, зобовязаний був застосовувати ціни (тарифи), які були визначені у встановленому порядку для певної категорії споживачів теплової енергії, а позивач повинен щомісячно здійснювати оплату відповідачу за фактично отриману теплову енергію.

Суд, перевіривши відповідність виставлених розрахунків за надані послуги з постачання теплової енергії вимогам діючого законодавства, встановив, що кількість поставленої теплової енергії визначалась за приладами обліку із застосуванням відповідних цін (тарифів), що діяли у розрахунковому періоді, розрахунки відповідають умовам договорів та цінам (тарифам), які передбачені для певних груп споживачів.

Також, судом прийнято до уваги, що площі приміщень у будівлі по пр. Аношкіна, 88 (гуртожиток) із розмежуванням по І і ІІ групах для здійснення нарахування за їх опалення, здійснено на підставі відомостей наданих директором коледжу ОСОБА_3 (арк. с. 113). Зазначені відомості стали підставою для розмежування загальної площі будівлі гуртожитку та застосування різних тарифів (по групах) для цього споживача при визначенні вартості поставленої на цей обєкт теплової енергії.

Водночас, за умовами договорів укладених між відповідачем та позивачем, останній є державним вищим навчальним закладом (арк. с. 24-27) та кваліфікувався як споживач теплової енергії "бюджетні установи", а тому відповідачем правомірно нараховувалась плата за теплопостачання у зазначеному гуртожитку відповідно до умов укладених договорів за другою групою "бюджетні установи".

В розумінні положень Закону України "Про теплопостачання", споживачами послуг з централізованого опалення гуртожитку є його мешканці, будь-яких доказів укладення договорів з мешканцями позивачем до суду не надано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами переведення гуртожитку, який рахується на балансі позивача, до житлового фонду, а відтак господарський суд дійшов висновку, що підстави для застосування відповідачем тарифів на послуги з теплопостачання як для населення щодо гуртожитку позивача відсутні.

Правовою підставою позову Дніпродзержинського металургійного коледжу визначено ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Отже, послуги з теплопостачання на умовах укладених між відповідачем та позивачем договорів, а тому обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом відшкодування вартості безпідставно набутого майна - переплати за теплоенергію, на підставі ст. 1212 ЦК України, не відноситься до способів захисту прав у правовідносинах, які ґрунтуються на укладених між сторонами договорах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача переплати у розмірі 90386, 01 грн. необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.02.2016

Суддя ОСОБА_4