КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2016 р. Справа№ 925/2168/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Майданевича А.Г.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.01.2016 року по справі № 925/2168/14 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 10.11.2015 року) по справі № 925/2168/14 (головуючий суддя - Грачов В.М., судді Гура І.І., Скиба Г.М.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Боїнський комплекс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія"

про розірвання договору про спільну діяльність в будівництві і

звільнення земельної ділянки

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія"

до приватного акціонерного товариства "Боїнський комплекс"

про внесення змін до договору про спільну діяльність в будівництві

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Боїнський комплекс" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" про розірвання договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року та зобов'язання відповідача звільнити і передати позивачу будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, на земельній ділянці загальною площею 3821 кв.м.

Відповідач подав до господарського суду зустрічний позов про внесення змін до договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року у справі № 925/2168/14 первісний позов задоволено повністю. Розірвано договір про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року, укладений між приватним акціонерним товариством "Боїнський комплекс" і товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія". Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія" звільнити і передати приватному акціонерному товариству "Боїнський комплекс" будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Івана Кудрі будинок 26, на земельній ділянці загальною площею 3821 кв.м. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" на користь приватного акціонерного товариства "Боїнський комплекс" судові витрати у сумі 2436 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" по справі № 925/2168/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксова В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 року колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 19.01.2016 року.

Приватним акціонерним товариством "Боїнський комплекс" на підставі ст. 96 ГПК України надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 19.10.2015 року у справі № 925/2168/14 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

15.01.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з переформуванням колегій Київського апеляційного господарського суду розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 925/2168/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року по справі № 925/2168/14 прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 10.11.2015 року) по справі № 925/2168/14 до провадження зазначеною колегією.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року розгляд справи № 925/2168/14 відкладено на 02.02.2016 року.

У зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 925/2168/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року по справі № 925/2168/14 прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" до провадження зазначеною колегією.

02.02.2016 року від товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" надійшла заява з додатковими документами.

Представник відповідача був присутнім в судовому засіданні, призначеному на 02.02.2016 року, надавав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Черкаської області скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічний задовольнити повністю.

Представник позивача в судових засіданнях надав свої пояснення та просив рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року по справі № 925/2168/14 - залишається без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2010 року між закритим акціонерним товариством "Боїнський комплекс" змінено назву на приватне акціонерне товариство "Боїнський комплекс" (сторона-1, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" (сторона-2, відповідач) укладено договір про спільну діяльність в будівництві № 88 (договір, т. 1 а.с. 9-15).

Статтею 2 договору сторони визначили предмет договору.

Згідно з п. 2.1. статті 2 договору сторони зобов'язались шляхом об'єднання зусиль, фінансових та матеріальних ресурсів спільно діяти для досягнення загальної господарської мети: будівництво, введення в експлуатацію жилого будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, Печерський район на частині земельної ділянки площею 3821 кв. м, право на строкове платне користування якою має сторона 1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року. Мета договору вважатиметься досягнутою із дня оформлення права власності сторін або залучених стороною 2 на умовах даного договору осіб на відповідні об'єкти інвестування в об'єкті відповідно до умов даного договору та вирішення питання експлуатації об'єкту.

Згідно з п. 2.4. ст. 2 договору сторони домовились, що для виконання умов цього договору здійснять всі необхідні дії для проектування, будівництва та здачі об'єкта Державній приймальній комісії, введення об'єкта в експлуатацію та його державної реєстрації, оформлення за сторонами або залученими стороною 2 на умовах даного договору особами прав на його частини (об'єкти інвестування) відповідно до умов цього договору та діючого законодавства України та всі інші дії, які є необхідними для досягнення спільної мети за даним договором.

Статтею 3 договору сторони визначили свої права і обов'язки, в тому числі пунктом 3.1. ст. 2. - зобов'язання сторони 1, пунктом 3.3. ст. 2. - зобов'язання сторони 2.

Зокрема, згідно з підпунктами 3.3.1.1., 3.3.1.9., 3.3.1.12. пункту 3.3. договору сторона 2 зобов'язана: після отримання вихідних даних та інших дозвільних документів, які є необхідними для розробки проектно-кошторисної документації, замовити у відповідній проектній організації проектну та технічну документацію на об'єкт; забезпечити виконання будівельно-монтажних робіт згідно узгодженого сторонами Графіка виконання будівельних робіт (додаток № 1) та завершення будівництва об'єкту в 36 - ти місячний термін після отримання дозволу на виконання будівельних робіт та ордеру на тимчасове порушення благоустрою, за умови своєчасного та належного виконання зобов'язань стороною 1 та за умови, що в строки, визначені договором, сторони приймуть погоджене рішення про впровадження механізмів залучення коштів фізичних та юридичних осіб в будівництво об'єкта та за умови, що інший строк не буде погоджений сторонами; забезпечити фінансування проектування та будівництва об'єкта в повному об'ємі.

Статтею 4 договору сторони визначили свої вклади та частки, порядок відшкодування витрат, покриття збитків та розподілу прибутку. Зокрема, відповідно до підпунктів 4.2.1., 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 договору, вкладом сторони 1 у спільну діяльність за даним договором є належний стороні 1 на праві землекористування будівельний майданчик площею 3821 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, права замовника на будівництво об'єкту, можуть бути грошові кошти.

Відповідно до підпунктів 4.3.1.-4.3.3. п. 4.3. ст. 4 договору, вкладом сторони 2 у спільну діяльність за даним договором є професійні та інші знання, навички, вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки під час досягнення спільної мети за даним договором, виконання функцій замовника та уповноваженої сторони за даним договором відповідно до п. 3.3. та ст. 6 договору, забезпечення фінансування будівництва об'єкта та виконання інших зобов'язань за договором.

Статтею 5 договору сторони погодили умови договору щодо ведення спільних справ сторін.

Статтями 6, 7 договору сторони погодили умови своєї відповідальності, вирішення спорів та дії договору. Відповідно до пунктів 7.2., 7.7. ст. 7 договору, договір не є безстроковим, діє до моменту досягнення спільної мети за договором, Сторона 1 має право вимагати розірвання даного договору, у випадку порушення Стороною 2 кінцевого терміну завершення будівництва об'єкта більше, ніж на 6 місяців з причин, які не залежать від сторони 1.

07.07.2010 року між сторонами підписано акт передачі приймання будівельного майданчика, згідно з яким позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв будівельний майданчик площею 3821 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 26 (т. 1 а.с. 17).

16.07.2010 року Інспекцією ДАБК у місті Києві видано позивачу, як замовнику будівництва, дозвіл на виконання підготовчих робіт № 2096-Пч/С зі строком дії до 16.07.2011 року (т. 1 а.с. 175-176).

22.12.2010 року позивачем отримано позитивний висновок комплексної державної експертизи № 11-00204-10 проекту будівництва об'єкту (т. 1 а.с. 51).

20.06.2011 року Інспекцією ДАБК у місті Києві видано позивачу, як замовнику, та товариству з обмеженою відповідальністю "Під ключ", як генеральному підряднику, дозвіл на виконання будівельних робіт № КВ 1 із будівництва житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом на вул. І.Кудрі, 26 у Печерському районі м. Києва відповідно до договору про спільну діяльність у будівництві № 88 від 19.04.2010 року (т. 1 а.с. 20, 21).

Головним управлінням контролю за благоустроєм Київської МДА видано позивачу контрольну картку № 12060045-Пч на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення у зв'язку з встановленням тимчасової огорожі на період будівництва об'єкта за адресою вул. І.Кудрі, 26 на термін виконання робіт з 29.03.2012 по 29.05.2013 року, продовжено до 29.08.2014 року (т. 1 а.с. 22-23).

02.09.2011 року сторонами уклали додаткову угоду № 88/1 до договору, якою погодили умови розділу 5 договору "Ведення спільних справ сторін" (т. 1 а.с. 16).

29.05.2007 року між Київською міською радою (орендодавець) укладено з приватним акціонерним товариством "Боїнський комплекс" (позивач, орендар) договір оренди земельної ділянки, яка розташована по вул. І.Кудрі, 26 у Печерському районі міста Києва, площею 3821 кв. м. та призначена для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом, кадастровий № :82:112:0012.

Договір оренди укладено на 5 років, тобто до 28.05.2012 року, посвідчено приватним нотаріусом 29.05.2007 року за реєстровим № 317 та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 06.06.2007 року за № 82-6-00427 (т. 1 а.с. 24-30).

01.11.2012 року рішенням Х сесії VІ скликання Київської міської ради № 408/8692 поновлено на 5 років договір оренди земельної ділянки, укладений між Київською міською радою (орендодавець) укладено з приватним акціонерним товариством "Боїнський комплекс" (позивач, орендар) 29.05.2007 року.

На підставі рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року № 408/8692, між сторонами укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року на 5 років, тобто до 21.08.2017 року (т. 1 а.с. 31, 32-41, 92-101, 177, 178, 179, 180, 181-182, 185-189).

Із платіжних доручень (т. 1 а.с. 52-62) вбачається. що позивачем регулярно проведено орендну плату за землю протягом січня-жовтня 2014 року.

27.06.2012 року позивачем, як забудовником, укладено з Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської МДА) договір № 355 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, предметом якого є сплата забудовником внесків на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у зв'язку з будівництвом об'єкта по вул. І.Кудрі, 26.

26.09.2011 року та 21.10.2013 року позивач звертався до відповідача з претензіями щодо порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт, в яких попереджав про можливе розірвання договору з цієї підстави (т. 1 а.с. 183, 184).

Листами від 05.06.2014 року та від 12.06.2014 року відповідач заперечував проти претензій позивача щодо порушення строків виконання будівельно-монтажних робіт, порушення кінцевого терміну завершення будівництва об'єкта з мотивів неможливості дотримання зазначених строків внаслідок ненадання позивачем доказів поновлення договору оренди земельної ділянки (т. 1 а.с. 49, 50, 116-117).

Після чого 29.10.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою пропозицією про припинення дії договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року з підстав порушення відповідачем кінцевого терміну завершення будівництва об'єкта, до пропозиції був доданий проект додаткової угоди № 88/2 до договору (т. 1 а.с. 48, 121-122).

04.11.2014 року відповідач запропонував перенести строки введення об'єкта в експлуатацію шляхом укладення додаткової угоди до договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року про зміну редакції п. 3.3.1.9. договору, надав проект додаткової угоди для підписання позивачем (т. 1 а.с. 118-120).

Приватне акціонерне товариство "Боїнський комплекс" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" про розірвання договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року та зобов'язання відповідача звільнити і передати позивачу будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, на земельній ділянці загальною площею 3821 кв.м.

В заперечення первісного позову відповідачем було подано зустрічний позов, який мотивовано тим, що відповідачем було укладено декілька договорів підряду для виконання своїх обов'язків по спірному договору, а саме:

- 09.08.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" (замовник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Під ключ" (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду № 118 на виконання будівельно-монтажних робіт (т. 1 а.с. 123-132, 134-136, т. 2 а.с. 133-142, 143-144, 145, 146, 147).

Відповідно до зазначеного договору генеральний підрядник зобов'язався власними та/або залученими силами і засобами збудувати та передати замовнику в установлений даним договором строк об'єкт будівництва - житловий будинок з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, Печерський район відповідно до затвердженої документації та умов даного договору, а замовник зобов'язався надати генеральному підряднику будівельний майданчик, передати йому проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені роботи по будівництву об'єкта та оплатити їх. Пунктом 5.3. договору його сторони погодили, що закінчений об'єкт будівництва повинен бути переданий замовнику і зданий робочій комісії на протязі 36 місяців з моменту початку робіт генеральним підрядником. Проміжні строки виконання робіт визначаються сторонами в Графіку виконання робіт, який є додатком № 2 до договору. Датою закінчення робіт за договором є дата здачі об'єкта Державній комісії та введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта будівництва.

По актах приймання-передачі товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" було передано товариству з обмеженою відповідальністю "Під ключ" земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. І.Кудрі, 26 в Печерському районі м. Києва (т. 1 а.с. 133, т. 2 а.с. 149) та майнові права на житлові та нежитлові приміщення в будинку № 26 по вул. І.Кудрі в м. Києві в рахунок оплати наданих послуг та поставлених матеріалів на об'єкт будівництва, відповідно до переліку: квартири №№ 110-112, машиномісце № 21 (т. 2 а.с. 148).

- 09.08.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" (замовник, відповідач) та приватним підприємством "Під ключ" (підрядник) укладено договір підряду № 112 на капітальне будівництво (т. 2 а.с. 150-159, 160-161, 162, 163, 164).

Відповідно до зазначеного договору, підрядник зобов'язався власними та/або залученими силами і засобами збудувати та передати замовнику в установлений даним договором строк об'єкт будівництва - житловий будинок з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, Печерський район відповідно до затвердженої документації та умов даного договору, а замовник зобов'язався надати підряднику будівельний майданчик, передати йому проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені роботи по будівництву об'єкта та оплатити їх. Пунктом 5.3. договору його сторони погодили, що закінчений об'єкт будівництва повинен бути переданий замовнику і зданий робочій комісії на протязі 36 місяців з моменту початку робіт генеральним підрядником. Проміжні строки виконання робіт визначаються сторонами в Графіку виконання робіт, який є додатком № 2 до договору. Датою закінчення робіт за договором є дата здачі об'єкта Державній комісії та введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта будівництва.

По актах приймання-передачі товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" передано, а приватним підприємством "Під ключ" прийнято майнові права на житлові та нежитлові приміщення в будинку № 26 по вул. І.Кудрі в м. Києві в рахунок оплати наданих послуг та поставлених матеріалів на об'єкт будівництва, відповідно до переліку: квартири №№ 45, 46, 48, 49, 52, 56-60, машиномісця №№ 26, 31, 48, 64, нежитлові приміщення площею 58,2 кв. м. на першому поверсі (т. 2 а.с. 165) та майнові права на житлові та нежитлові приміщення в будинку № 26 по вул. І.Кудрі в м. Києві в рахунок оплати наданих послуг та поставлених матеріалів на об'єкт будівництва, відповідно до переліку: квартири №№ 47, 89, 90, 151, машиномісця №№ 19, 20 (т. 2 а.с. 166).

Відповідач зазначає, що станом на 15.12.2014 року ним проведені розрахунки з товариством з обмеженою відповідальністю "Під ключ" (генеральний підрядник) по об'єкту будівництва за адресою М. Київ, вул. І.Кудрі, 26 на суму 11 237 623,78 грн., тобто він намагався виконати умови договору про спільну діяльність та завершити будівництво об'єкта в терміни, передбачені п.п. 3.3.1.9. п. 3.3. договору, однак воно стало можливим внаслідок невиконання умов договору позивачем за первісним позовом, тобто з його вини.

Разом з тим, з актів № 12 від 28.01.2015 року, № 46 від 12.05.2015 року вбачається, що будівництво об'єкта по вул. І.Кудрі в м. Києві на час обстеження знаходилось на стадії облаштування палевого поля (т. 2 а.с. 38-53).

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань спільної діяльності і підряду, загальні положення про спільну діяльність, як окремий вид зобов'язань, визначені параграфом 1 глави 77 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), про підряд і будівельний підряд, як окремий вид зобов'язань, - параграфами 1, 3 глави 61, а також розділами IV, V та ст.ст. 317-323 ГК України, про зобов'язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1130, частинами 1, 2 ст. 1131 ЦК України встановлено, що: за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові; договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі; умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зокрема, правомірним є розірвання договору через істотне порушення його умов - несплату заборгованості та припинення фінансування будівництва з вини замовника, що унеможливлює закінчення будівництва об'єкта і здачу його в експлуатацію генеральним підрядником, завдає останньому збитків і витрат та позбавляє його того, на що він розраховував при укладенні договору (постанова Верховного Суду України від 14 жовтня 2014 року у справі N 3-143гс14).

Згідно з частиною четвертою статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Оскільки відповідачем порушено зобов'язання, визначені підпунктами 3.3.1.1., 3.3.1.9., 3.3.1.12. пункту 3.3. договору, а саме - відповідач не забезпечив фінансування будівництва об'єкту - житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, Печерський район на частині земельної ділянки площею 3821 кв.м., право на строкове платне користування якою має позивач на підставі договору оренди від 29.05.2007 року, угоди про його поновлення від 22.08.2014 року та не завершив його в терміни, передбачені договором - в 36-ти місячний термін на погоджених умовах, тобто до 20.06.2014 року, чим вчинив порушення істотної умови договору, завдав збитків позивачу у виді витрат на сплату орендної плати за землю, позбавив права на отримання у власність 25% частки об'єкта і розпоряджатись нею, то колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення первісного позову повністю.

Щодо зустрічного позову, колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки відповідач, будучи замовником будівництва об'єкта, мета будівництва якого є предметом спірного договору про спільну діяльність в будівництві, не забезпечив фінансування будівництва і його завершення у визначений договором строк за відсутності вини позивача, що є порушенням істотної умови договору про спільну діяльність, то зустрічний позов задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі відповідач за первісним позовом посилається на суттєве порушення судом першої інстанції норм господарського процесуального кодексу України, а саме на те, що склад колегії суддів, які розглянули справу є незаконним. В якості доводів такого твердження скаржник вказує на те, що суд незаконно повернув без розгляду його заяву про зміну предмету зустрічного позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.11.2014 року (суддя Грачов В.М.) була прийнята до розгляду позовна заява приватного акціонерного товариства "Боїнський комплекс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" про розірвання договору про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року та зобов'язання відповідача звільнити і передати позивачу будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. І.Кудрі, 26, на земельній ділянці загальною площею 3821 кв.м. та порушення провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія", скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 60 ГПК України, подало до господарського суду Черкаської області зустрічний позов, в якому просило внести зміни в договір про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.12.2014 року зустрічний позов був прийнятий до розгляду спільно з первісним позовом.

19.06.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія" звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про розгляд справи колегіально в складі трьох суддів (а.с. 76, т. 2).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.06.2015 року клопотання було задоволено, справу було передано для колегіального розгляду.

Згідно протоколу від 23.06.2015 року та відповідно до ст. 2-1 ГПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було сформовано колегію суддів у складі: Грачова В.М. (головуючий), Скиби Г.М., Гури І.І. (а.с. 82, т. 2).

Зазначеною колегією справа була прийнята до провадження та її розгляд відповідною ухвалою був призначений на 11 год. 15.07.2015 року (а.с. 83, т. 2).

15.07.2015 року товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія" на підставі ст. 22 ГПК України звернулось до суду першої інстанції з заявою про зміну предмету зустрічного позову (а.с. 101, т. 2).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.07.2015 року вказана заява була повернута без розгляду, з посиланням на те, що відсутні докази направлення її копії приватному акціонерному товариству "Боїнський комплекс".

28.07.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія" повторно звернулось до суду з заявою про зміну предмету зустрічного позову (а.с. 111, т. 2) з наданням доказів направлення її копії позивачу за первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.09.2015 року (а.с. 179, т. 2) заява ТОВ "Енергія" була повернута без розгляду. В якості підстави такого повернення суд послався в ухвалі на те, що заява була подана після початку розгляду судом справи по суті.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції приймаючи вищевказану ухвалу ще не почав розгляд справи по суті. Це підтверджується протоколами судового засідання від 15.07.2015 року (а.с. 102, т. 2) та від 03.09.2015 року (а.с. 177, т. 2).

Разом з тим колегія суддів зазначає, що в зустрічному позові ТОВ «Енергія» просить суд внести зміни в договір про спільну діяльність в будівництві № 88 від 19.04.2010 року відносно збільшення строку забезпечення виконання будівельних робіт та завершення будівництва об'єкту до 60-ти місячного терміну. При цьому в якості підстав цього позову ТОВ «Енергія» посилається на те, що ПАТ "Боїнський комплекс" не поновив своєчасно договір оренди землі від 29.05.2007 року.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про зміну предмету позову, скаржник просить визнати право власності на майнові права за ТОВ «Енергія» у відповідності до договору про спільну діяльність та договорів про перехід права власності майнових прав від інвесторів до ТОВ «Енергія».

В якості підстави зміни предмету зустрічного позову, в заяві вказано на те, що під час розгляду даної справи в господарському суді Черкаської області ряд інвесторів, які здійснювали організування будівництва у відповідності до договору про спільну діяльність передали своє право власності на майнові права ТОВ «Енергія». При таких даних в подальшому існує ризик втрати інвестованих коштів після розірвання договору про спільну діяльність та продажу відповідних квартир після завершеного будівництва третім особам.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що в своїй заяві ТОВ «Енергія» ставить питання не тільки зміни предмету, але і підстав зустрічного позову.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

За змістом зазначеної норми ГПК України зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже у даному випадку треба відмовити ТОВ «Енергія» в задоволенні заяви. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.2006 року № 01-8/1228).

Крім того, скаржник вказує в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не дивлячись на клопотання ТОВ «Енергія» про залучення у дану справу третіх осіб, не виніс з цього приводу вмотивовану ухвалу, що є порушенням ст. 27 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Енергія» 11.09.2015 року звернулось до суду з клопотанням про залучення в якості третьої особи на стороні позивача ТОВ «Геос Девелопмент» (а.с. 186, т.2), а 19.10.2015 року - з клопотанням про залучення в якості третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с. 206, т. 2).

На підставі ст. 27 ГПК України, питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

З ухвали господарського суду Черкаської області від 11.09.2015 року (а.с. 191, т. 2) вбачається, що колегією суддів було досліджено клопотання ТОВ «Енергія» про залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Геос Девелопмент» і вона прийшла до висновку, що це клопотання задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання скаржника про залучення в якості третіх осіб - інвесторів, то воно було розглянуто в судовому засіданні 19.10.2015 року (протокол судового засідання а.с. 207, т. 2).

Згідно з п. 3 ст. 84 ГПК України у мотивувальній частині рішення вказуються доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання сторін.

На 4 аркуші рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року міститься вмотивована відмова в задоволенні вказаних клопотань.

Таким чином колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції вимог ст. 27 ГПК України.

Щодо посилань скаржників на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, зазначаємо наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо:

1) справу розглянуто господарським судом у незаконному складі колегії суддів;

2) справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду;

3) господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

4) рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

5) рішення прийнято не тими суддями, які входили до складу колегії, що розглядала справу;

6) рішення прийнято господарським судом з порушенням правил предметної або територіальної підсудності, крім випадків, передбачених у частині третій статті 17 цього Кодексу;

7) рішення прийнято господарським судом з порушенням правил виключної підсудності.

Перелік підстав, за якими суд апеляційної інстанції має право скасувати в будь-якому випадку є вичерпним.

Скаржник зазначив, що спірне рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року було прийнято у незаконному складі колегії суддів, однак зазначене колегією суддів до уваги не береться, оскільки як було зазначено вище згідно протоколу від 23.06.2015 року та відповідно до ст. 2-1 ГПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було сформовано колегію суддів у складі: Грачова В.М. (головуючий), Скиби Г.М., Гури І.І. (а.с. 82, т. 2), вказаною колегією суддів і було постановлено та підписано спірне рішення.

Таким чином, жоден із доводів, на яких відповідач ґрунтує апеляційну скаргу не можу бути підставою для скасування рішення в даному випадку.

Щодо того, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення, також не може бути прийняте до уваги, оскільки прийняте по суті рішення є законним та обґрунтованим.

Внаслідок цього, доводи апеляційних скарг є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року у справі № 925/2168/15 - залишається без змін.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 10.11.2015 року) по справі № 925/2168/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року по справі № 925/2168/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/2168/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

А.Г. Майданевич