ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 р. Справа № 917/2400/15

За позовом Приватного підприємства "Поло-Інвестбуд", вул. Олеко Дундича, буд.1Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39627

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро-Дніпро", с. Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39741

про стягнення 77 845,88 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро-Дніпро", с.Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39741

до Приватного підприємства "Поло-Інвестбуд", вул. Олеко Дудича, буд. 1Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39627

про стягнення 292949,60 грн. збитків

Суддя Гетя Н.Г.

Представники 14.01.2016 р.:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_2

Представники 20.01.2016р.:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_1

від відповідача (за первісним позовом): відсутні.

У судовому засіданні 14.01.2016 року було оголошено перерву до 20.01.2016 р. згідно ст.77 ГПК України для надання можливості сторонам подати додаткові докази, про що представники сторін були повідомлені під розписку (Т. 2 арк. спр. 4).

Після виходу з нарадчої кімнати судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомлено дату складання повного тексту рішення.

Суть справи: розглядається первісна позовна заява про стягнення 77845,88 грн. заборгованості за договором підряду № 27/03 від 05.09.2014 р. з яких: 52595,20 грн основної заборгованості, 23809,34 грн. інфляційних витрат та 1441,34 грн. 3 % річних та зустрічна позовна заява про стягнення 292949,60 грн. вартості будівельних робіт, повязаних з усуненням недоліків якості за договором підряду №423 від 12.10.2012 р.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає з мотивів зазначених у позовній заяві. Проти зустрічної позовної заяви заперечує, з мотивів, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву (Т. 1, а.с. 246-247).

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення первісного позову заперечує, посилаючись на те, що ним було проведено зарахування зустрічних позовних вимог на суму боргу по договору №27/03 від 05.09.2014 р. а саме на 52595,20 грн. На задоволенні зустрічної позовної заяви наполягав, з мотивів викладених у даній заяві та додаткових письмових поясненнях до неї.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як вбачається з позовної заяви, 05.09.2014 р. між сторонами був укладений договір підряду №27/03 (надалі Договір №27/03, а.с. 7-9), згідно якого замовник (відповідач за первісним позовом) доручає, а підрядник (позивач за первісним позовом) зобовязується на власний ризик виконати у відповідності до умов даного договору роботи по обєкту благоустрій території ТОВ «Текро-Дніпро» за адресою: вул.. Леніна, 2, с. Потоки, Кременчуцького району, Полтавської області, 39741.

Пунктом 1.2 Договору №27/03 передбачено, що відповідач зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи згідно з актами приймання виконаних робіт.

Замовник проводить розрахунки за виконані роботи: передплата в розмірі 50% на придбання матеріалів; доплата після підписання актів виконаних робіт в 10-денний термін (п. 3.1 Договору №27/03).

Розділом 4 Договору №27/03 визначено, що вартість робіт за цим договором складає 480000,00 грн, в т. ч. ПДВ 20% - 80000,00 грн.. Сторони можуть змінити ціну договору, якщо зріст цін на будівельні матеріали, послуги та інші ресурси для виконання робіт складає більш ніж 25% від їх вартості на дату підписання договору. Вартість договору може бути змінена тільки за додатковим узгодженням сторін.

Пунктами 5.2.1 та 5.3.2 Договору передбачено, що позивач у рамках цього договору має право отримувати оплату за виконані роботи у розмірах передбачених цим договором, а відповідач зобовязаний своєчасно здійснювати оплату за виконані роботи по даному договору, згідно підписаних актів виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актами виконаних робіт, підписаними двома сторонами: підрядником і замовником (п. 7.1 Договору № 27/03).

Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 р.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач належним чином виконав всі прийняті на себе за договором №27/03 зобовязання і сторони підписали Акти приймання виконаних робіт від 30.10.2014 р. на суму 139999,20 грн. та 31.12.2014 р. на суму 92467,20 грн. без будь-яких зауважень з боку замовника (Т. а.с.12-14,25-28).

Як зазначає позивач за первісною позовною заявою, відповідачем на виконання умов договору №27/03 12.11.2014 р. та 03.03.2015 р. було перераховано на рахунок позивача грошові кошти: 139999,00 грн. та 39872,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором. Відповідач відповідно до Актів здачі-приймання робіт послуги прийняв без зауважень, але не оплатив їх у встановлені у Договорі строки, у зв'язку з чим заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи, за даними позивача, складає 52595,20 грн.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував та а просить стягнути з відповідача 1441,34 грн. 3% річних за період з 11.01.2015 р. по 31.10.2015 р. та 76404,54 грн. інфляційних втрат за цей же період (розрахунок 3% в матеріалах справи, Т.1 а.с. 3).

Таким чином, загальна сума, заявлена до стягнення за первісним позовом, становить 77845,88 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає та зазначає, що між ним та позивачем за первісним позовом був 12.10.2012 р. укладений договір №423 (далі Договір №423), згідно якого, замовник (відповідач за первісним позовом) доручає, а підрядник (позивач за первісним позовом) зобовязується виконати наступні роботи: Будівництво тимчасової металевої споруди без фундаменту розміром 12х30 на території ТОВ «ТЕКРО-ДНІПРО». Роботи проводяться за взаємно узгодженим графіком, у відповідності з діючими нормативними документами.

На виконання вищевказаного договору №423 між сторонами підписано акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт ф. КБ2 В та здійснено оплату на користь позивача за первісним позовом у сумі 585832,80 грн.

Як зазначає відповідач за первісним позовом, у травні 2015 р. після зливи та сильного вітру, позивачем виявлено зміни конструктивних елементів спірного обєкту будівництва та з метою їх усунення звернувся із претензією до ПП «Поло-інвестбуд». Натомість позивач за первісним позовом не відреагував.

Як зазначає відповідач за первісним позовом, він для фіксації факту неякісного виконання відповідачем будівельних робіт за Договором №423 та з метою встановлення причин змін конструктивних елементів спірного обєкту будівництва звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ім.. проф.. ОСОБА_3. Згідно висновку №625 експертного будівельно-технічного дослідження від 24.09.2015 р. (отримано 05.11.2015 р.) встановлено, що спірний обєкт будівництва в частині забезпечення стійкості не відповідає вимогам будівельним нормам і стандартам України. Вартість будівельних робіт, що необхідна для приведення даного обєкту у відповідність до будівельних норм і стандартів складає 314620,00 грн.

02.06.2015 р. між ТОВ «Текро Дніпро» та ПП «Інженерний центр Енергоексперт» було укладено договір підряду №09/06, предметом якого є виконання «Посилення каркасу ангару». Згідно даного договору позивач за первісним позовом здійснив оплату на користь підрядника в загальній сумі 345544,80 грн.

Як зазначає позивач за зустрічним позовом, в звязку з тим, що він мав заборгованість перед відповідачем згідно договору №27-03 у сумі 52595,20 грн. він 31.08.2015 р. провів зарахування однорідних вимог та зменшив вартість відшкодування робіт по усуненню виявлених недоліків якості по договору №423 на суму заборгованості по договору №27-03 (345544,80 грн.-52595,20 грн.)

Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що його зобовязання перед ПП «Поло-Інвестбуд» за договором №27-03 на суму 52595,20 грн. припинено у зв'язку з зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, тому позовні вимоги за первісним позовом вважає не обґрунтованими та просить стягнути з відповідача за зустрічною позовною заявою розмір збитків, заподіяних внаслідок неякісного виконання будівельних робіт за договором №423 у розмірі 292949,60 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання з договорів підряду, за якими, в силу ч.1 ст. 837 ЦК України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 853 ЦК України в свою чергу зазначає, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (що підтверджується в даному випадку актами здачі-приймання виконаних робіт).

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

На підставі матеріалів справи, поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом щодо стягнення з ТОВ «Текро-Дніпро» основного боргу в сумі 52595,20 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими та підлягають задоволенню. Посилання відповідача за первісним позовом на припинення зобовязання за договором №27-03 на суму 52595,20 грн. шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, відхиляються виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника.

Зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі); настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент; ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання; звернення з заявою однієї сторони до іншої.

Суд вважає, що відповідачем за первісним позовом неправомірно було заявлено 31.08.2015 р. зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки згідно зобовязання згідно договору №423 є спір та дані вимоги не визнані відповідачем згідно зустрічної позовної заяви. Також, матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем заяви про зарахування таких вимог позивачу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Судом перевірено методику розрахунку 3% річних та інфляційних втрат з використанням калькулятора ІПС "Ліга". За результатами проведеного перерахунку, суд задовольняє первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом в частині стягнення 1422,86 грн. - 3% річних за період з 13.01.2015 р. по 31.10.2015 р. та 22941,81 грн. інфляційних втрат за цей же період. Позовні вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення 867,53 грн. інфляційних втрат та 18,48 грн. 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки позивачем за первісним позовом не враховано, що останній день виконання зобовязання 10.01.2015 р. припадає на вихідний день.

Позивач за зустрічним позовом в обґрунтування позовних вимог про стягнення 292949,60 грн будівельних робіт повязаних з усуненням недоліків посилається на ст.. 883 та 884 ЦК. України. Згідно ст.. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2013 р. між ПП «Поло-Інвестбуд» та ТОВ «Текро-Дніпро» був підписаний Акт приймання виконаних підрядних робіт. Жодних претензій до повноти та якості виконаних робіт ТОВ «ТЕКРО-ДНІПРО» не зазначив. Також позивачем за зустрічним позовом здійснено оплату на користь підрядника в загальній сумі 585832,80 грн, що підтверджується банківськими виписками: від 12.10.2012 р. на суму 293000,00 грн, від 17.12.2012 р. на суму 193000,00 грн., від 23.07.2013 р. на суму 6000,00 грн., від 08.05.2014 р. на суму 93832,80 грн.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору субпідряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що виявлені ним недоліки після прийняття виконаних робіт мають характер прихованих недоліків.

Статтею 884 ЦК України передбачено, що підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об'єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об'єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об'єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник.

У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.

Договором будівельного підряду може бути встановлено право замовника сплатити передбачену договором частину ціни робіт, визначеної у кошторисі, після закінчення гарантійного строку.

Як доказ повідомлення відповідача за зустрічним позовом про усунення недоліків позивач надає претензію №15123-15124 від 27.05.2015 р., яка 27.05.2015 р. отримана ПП «Поло-Будінвест» в той час як відповідач по справі за зустрічним позовом ПП «Поло-Інвестбуд» та копію телефонограми №15109-151110 від 12.05.2015 р. Відповідач за зустрічним позовом заперечує факт отримання повідомлення про усунення недоліків від позивача.Інші докази позивач за зустрічним позовом не надав.

Суд вважає в даному випадку, що докази надані позивачем за зустрічним позовом не можуть вважатися належними доказами отримання відповідачем заяви про усунення недоліків.

Крім того, в обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач посилається на висновок №625 експертного будівельно-технічного дослідження від 24.09.2015 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ім.. проф.. ОСОБА_3.

Суд зазначає, що згідно роз'яснень, наданих в п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.97 N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

При досліджені даного висновку суд встановив, що в ньому не зазначено з якої саме причини відбулися зміни в конструкції обєкту будівництва та чи підлягають вони під гарантійний випадок. Натомість, у зазначеному висновку при встановлені невідповідності побудованого ангару з проектною документацією, яка надана позивачем по зустрічному позову зазначено зокрема, що завершений обєкт будівництва ангар з металевими фермами, розташований у с. Потоки Кременчуцького району Полтавської області на території ТОВ «Текро-Дніпро» не відповідає наданій на дослідження проектній документації в звязку з наступним:

- в розділі «Схема расположения элементов каркаса» лист 2 робочого проекту крайні ряди колон по осях 1-1 та 6-6 передбачено улаштувати з квадратного переррізу (умовне позначення С1) 100х4, довжиною 5585 мм. Фактично дані колони улаштовані з круглого перерізу (умовне позначення К1) 159х6 як і в середині ряду;

- в розділі «Поперечный разрез. Фасады» листи 8,9 робочого проекту зі сторони фасаду по осі 1-6 передбачено улаштування віконних отворів. Фактично віконні отвори відсутні;

- зі сторони фасаду по осі А-Г фактично улаштований навіс. Робочим проектом даний навіс не передбачено.

Дані недоліки, на думку суду позивач за зустрічним позовом мав можливість виявити під час підписання Акту приймання виконання робіт та заявити про них підряднику. Але вказаним правом не скористався в звязку з чим на підставі ст.. 853 ЦК України втратив право посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У висновку експерта також зазначено, що натурним обстеженням встановлено, що в будівлі ангару з металевими фермами, яка розташована в с. потоки Кременчуцького району Полтавської області на території ТОВ «Текро-Дніпро» на всій площині мається значні пошкодження (тріщини, вирізи, склоли, отвори) та деформації конструкцій профільного листа обшивки стін та покриття. В окремих ділянках листи частково відірвані. Відсутня частина елементів зєднань, пошкоджені та частково відсутні само різи, які використовуються для кріплення профільованих листів до конструкції обрамлення, неточна підгонка елементів у вузлах сполучення. Через пошкодження конструкцій стін та покриття профільного листа до приміщення ангару потрапляють опади.

Однак у вказаному висновку експерта не зазначено причин, з яких відбулися вказані зміни конструкцій обєкту будівництва, та чи є в цьому винні дії відповідача за зустрічним позовом чи це є наслідком неправильної експлуатації вказаного обєкта. Проведення повторної експертизи, яка б дала відповіді на вказане питання на час розгляду справи в суді не є можливим, оскільки як зазначає позивач за зустрічним позовом 02.06.2015 р. між ним та ПП «Інженерний центр Енергоексперт» було укладено договір підряду №09/06, предметом якого є виконання «Посилення каркасу ангару». Сторонами клопотання про проведення повторної експертизи також не заявлялося.

Судом встановлено, що предметом зустрічного позову є матеріально-правова вимога про стягнення збитків по договору підряду N423.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Підставою для відшкодування збитків є спричинення їх внаслідок невиконання або неналежного виконання зобов'язання за договором, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої, у тому числі понесених витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічною позовною заявою не подано належних доказів звернення до відповідача з заявою про усунення недоліків; позивач під час підписання акту приймання передачі виконаних робіт не звернувся до відповідача з заявою про усунення недоліків, які мав можливість виявити під час приймання виконаних робіт, тому втратив право посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі та не довів, що зміна конструктивних елементів обєкту будівництва, що є предметом Договору №423, сталася саме з вини відповідача. За даних обставин у суду відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).

Відповідно до ст.49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 22, 32, 33,43,49, ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро-Дніпро" (с. Потоки, Кременчуцький район, Полтавська область, 39741, ) на користь Приватного підприємства "Поло-Інвестбуд" (вул. Олеко Дудича, буд.1Д, м. Кременчук, Полтавська область, 39627,) - 52595,20 грн. заборгованості, 22941,81 грн інфляційних втрат, 1422,86 грн. 3% річних та 1201,14 грн. судового збору.

3 В іншій частині первісного позову - відмовити.

4. У задоволені зустрічного позову - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя Н.Г. Гетя