РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016Справа №910/22440/15

За позовом Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів

"Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія

"Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС"

про стягнення 14 453 893,00 грн.

Головуючий суддя Андреїшина І.О.

Суддя Лиськов М.О.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Бернадіна Л.І. - директор, Іванська О.А. за дов.

Від відповідача: Коненко С.І. за дов., Близнюкова С.І. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" про стягнення 10 202 748,00 грн. матеріальної шкоди у вигляді збитків, внаслідок неправомірних дій відповідача, зокрема неприйняття частини поставленого обладнання та подальшої відмови від договору в односторонньому порядку; також 4 251 145,00 грн. моральної шкоди, внаслідок умисного порушення відповідачем зобов'язання щодо прийняття поставленого позивачем обладнання, з метою внесення в подальшому до висновків оцінки постачальника завідомо неправдивої інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 р. порушено провадження у справі № 910/22440/15 та призначено її до розгляду на 30.09.2015, зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 18.09.2015 та 30.09.2015 від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, які залучено до матеріалів справи.

Разом з тим 30.09.2015 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/22440/15 до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/20509/15, що перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва.

Представник позивача у дане судове засідання 30.09.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Через відділ діловодства суду 28.09.2015 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з не можливістю присутності у судовому засіданні директора та юриста підприємства, у зв'язку з їх перебуванням у службовому відрядженні за межами міста.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.09.2015 заперечив проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи, підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити.

Розгляд даного клопотання відкладено на наступне судове засідання, для надання можливості позивачу висловити свою позицію з приводу заявленого клопотання.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив його з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 відкладено розгляд справи до 13.10.2015, у зв'язку з неявкою представника позивача у призначене судове засідання та не виконанням ним вимог ухвали суду.

Через відділ діловодства суду 05.10.2015 від відповідача надійшли документи у справі, які залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.10.2015 підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання та надав суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Господарський суд міста Києва, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/22440/15 до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/20509/15 за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів "Фаворит-плюс" про стягнення 21 464 840,00 грн., відхилив його.

Разом з тим представники сторін у судовому засіданні 13.10.2015 надали суду оригінали документів, для огляду у судовому засіданні.

Представник позивача надав усні пояснення по суті спору та просив суд задовольнити позов.

Керуючись ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.10.2015 оголошено перерву до 28.10.2015 о 14 год. 00 хв.

Через відділ діловодства суду 26.10.2015 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення та від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 28.10.2015 повідомив, що наразі представити суду оригінали документів, які долучено до письмових пояснень не може, та пояснив, що надасть всі оригінали на наступне судове засідання.

У судовому засіданні 28.10.2015, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, Господарський суд міста Києва встановив, що дана категорія справи є складною, оскільки з аналогічних спорів є протилежна судова практика, що дає підставу стверджувати про необхідність призначення її до розгляду у колегіальному складі. Крім того, дослідженню, оцінці та винесенню правомірного рішення підлягає значна кількість доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

29.10.2015 повторним автоматичним розподілом справ визначено для розгляду справи № 910/22440/15 колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Андреїшина І.О., судді Лиськов М.О., Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2015 прийнято справу № 910/22440/15 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 02.12.2015.

Через відділ діловодства суду 02.12.2015 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення та клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів у справі, разом з тим, від позивача надійшло клопотання про винесення окремої ухвали щодо факту вчинення посадовими особами ВП ЗАЕС ДП НАЕК "Енергоатом" дій, що мають ознаки злочину та повідомлення органів прокуратури про факт вчинення посадовими особами ВП ЗАЕС ДП НАЕК "Енергоатом" дій, що мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

У судовому засіданні 02.12.2015 представник позивача підтримав клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів у справі, зокрема, документів, що стали підставою для наказу ДП "НАЕК "Енергоатом" № 936 від 13.10.2015 та документів, щодо проведення службового розслідування за зверненнями відповідача від 26.05.2015 за № 3/158, від 07.04.2015 за № 3/107 та від 28.08.2015 за № 3/271, також підтримав клопотання про направлення окремої ухвали щодо відповідача, просив їх задовольнити.

Представник відповідача повідомив, що у ДП "НАЕК "Енергоатом" наявні дані документи, проте заперечив проти задоволення даного клопотання.

Проте, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі визнав за доцільне задовольнити клопотання позивача щодо витребування доказів у відповідача, у зв'язку з чим було відкладено розгляд справи до 22.12.2015.

Через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва 21.12.2015 від позивача надійшло клопотання про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, клопотання про виправлення описок в додаткових поясненнях до позовної заяви від 02.12.2015 за № 3/388, додаткові пояснення до позовної заяви та розшифрування розрахунку позовних вимог, які залучено до матеріалів справи.

Разом з тим, 22.12.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли клопотання про приєднання до матеріалів справи документів письмових пояснень та клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі, зокрема, документів, які стали підставою отримання вищевказаного товару від ПП "Науково-виробниче приватне підприємство "Спаринг-Віст-Центр", в оригіналах; доказів отримання товару від "Спаринг-Віст-Центр" в оригіналах; доказів здійснення позивачем оплати вказаного товару в оригіналах;, оригіналу довіреності № 452 від 29.12.2014 р., виданої на ім'я Пелішок Ірини Йосипівни; оригіналу повернення постачальнику № 1 від 19.12.2014; оригіналу повернення постачальнику № 3 від 19.12.2014; оригіналу договору № 19/8 від 27.05.2014.

У судовому засіданні 22.12.2015 представник відповідача підтримав клопотання про витребування документів у позивача, просив його задовольнити.

Представник позивача проти клопотання заперечив та надав представнику відповідача розшифрування розрахунку позовних вимог.

Господарський суд міста Києва, з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, визнав за доцільне задовольнити клопотання відповідача щодо витребування додаткових доказів у позивача, зобов'язано ДП "Фаворит-Плюс" у строк до 18.01.2016 надати суду: документи, які стали підставою отримання вищевказаного товару від ПП "Науково-виробниче приватне підприємство "Спаринг-Віст-Центр", в оригіналах; докази отримання товару від "Спаринг-Віст-Центр" в оригіналах; докази здійснення позивачем оплати вказаного товару в оригіналах; оригінал довіреності № 452 від 29.12.2014 р., виданої на ім'я Пелішок Ірини Йосипівни; оригінал повернення постачальнику № 1 від 19.12.2014; оригінал повернення постачальнику № 3 від 19.12.2014; оригінал договору № 19/8 від 27.05.2014.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, визнав за доцільне відкласти розгляд даної справи до 27.01.2016 р. для витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Представники позивача у судовому засіданні 27.01.2016 р. надали усні пояснення та додаткові обґрунтування позовних вимог.

Представники відповідача проти позову заперечили, просили у ньому відмовити повністю, надали пояснення по суті спору. Представники відповідача у судовому засіданні просили відкласти розгляд справи, посилаючись на необхідність ознайомитися з матеріалами справи. Розглянувши подане клопотання, суд його відхилив, оскільки у сторін було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи до судового засідання.

У судовому засіданні 27.01.2016 р. Господарським судом міста Києва було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.05.2014 між Дочірнім підприємством "Всеукраїнською громадською організацією онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" (далі - постачальник, відповідач) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі - покупець, позивач) було укладено Договір поставки продукції № 161 (3)14УК (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі поставити обладнання і надати супутні послуги з впровадження Автоматизованої системи контролю радіаційної обстановки (АСКРО) ВП "Запорізька АЕС", (далі - товар), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити товар.

Згідно з п. 1.2 Договору загальний строк поставки товару: вересень 2014 - вересень 2016. Поставка товару здійснюється згідно з графіком поставки, оформленим у вигляді додатку № 2 до даного Договору, який є невід'ємною частиною даного Договору.

У відповідності до пункту 3.1. Договору, його загальна вартість, з урахуванням супутніх послуг, становить 85 022 900, 00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 14 170 483, 33 грн.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 36 місяців з дати укладання, а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених договором, - до закінчення терміну дії гарантії (п. 12.1 Договору).

За твердженнями позивача, відокремлений підрозділ «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», умисно зриваючи графіки постачання обладнання, без поважних на те причин, відмовився приймати обладнання від ДП «Фаворит-Плюс».

За таких обставин позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідача, зокрема, неприйняття частини поставленого обладнання та подальшої відмови від договору в односторонньому порядку, позивачу завдано реальні збитки та упущену вигоду в сумі 10 202 748, 00 грн. Крім того, позивач стверджує, що йому спричинено також моральну шкоду у сумі 4 251 145, 00 грн., яку відповідач також має відшкодувати.

За таких обставин позивач просить господарський суд стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" 10 202 748,00 грн. збитків, заподіяних внаслідок неправомірних дій відповідача, зокрема, неприйняття частини поставленого обладнання та подальшої відмови від договору в односторонньому порядку; а також 4 251 145,00 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок умисного порушення відповідачем зобов'язання щодо прийняття поставленого позивачем обладнання, з метою внесення в подальшому до висновків оцінки постачальника завідомо неправдивої інформації.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги до відповідачів не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 216, ч. 2 ст. 217 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення відповідності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об'єктивно, тобто, незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань -причиною. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Як зазначалось вище, згідно ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В обґрунтування позовних вимог до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» позивач посилається на те, що відповідач безпідставно відмовився приймати від позивача виконання договору № 160 (3) 14УК від 08.05.2014 р., зокрема, відмовився приймати частину обладнання.

В ході розгляду справи господарським судом було встановлено, що відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору № 160 (3) 14УК від 08.05.2014 р., сторони домовились, що позивач, як постачальник, зобов'язався в порядку і на умовах, визначених договором, поставити, а відповідач, як покупець, зобов'язався прийняти і оплатити товар, зокрема: блоки детектування АСРК (БДПГ, ПДРГ, БДАБ, ПДГБ та інші), комплект № 1 - у вересні 2014 року, комплект № 2 - у період з лютого 2015 р. до лютого 2016 р. При цьому постачальник надає також супутні послуги з впровадження блоків детектування, передбачені розділом 7 Договору та ТВіУП (додаток № 3 до Договору). Деталізовані строки поставки товару визначені сторонами в Графіку поставки (додаток № 2 до Договору, який є його невід'ємною частиною).

Розділом 4 Договору визначено порядок та строки поставки.

Зокрема, пунктом 4.1. Договору передбачено, що поставка товару відбувається на вмовах: DDP згідно з правилами Інкотермс 2010 - м. Енергодар, Запорізька обл.., вантажоодержувач - Запорізьке відділення ВП «Складське господарство», вул Промислова, 133 (склад № 6), м. Енергодар Запорізької області.

Пунктом 4.3. Договору визначено перелік документів, якими має супроводжуватися товар, який поставляється.

У відповідності до пункту 4.6. Договору постачальник зобов'язаний оповістити покупця про відвантаження товару листом (факсимільним зв'язком, телефонограмою, електронною поштою) за 3 дня до початку відвантаження з обов'язковою вказівкою наступних даних: дата відвантаження; номер договору; кількість місць та штук.

На виконання зазначеного пункту 4.6. Договору, позивач направив на ім'я Генерального директора ВП ЗАЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» Тищенко В.О. листа вих. № 3/357 від 09.12.2014 р., яким, серед іншого, повідомило відповідачу про готовність поставити наступне обладнання за договором № 160 (3) 14УК від 08.05.2014 р. (рег. НАЕК «Енергоатом» № 53-121-14-00314 від 05.06.2014 р.).

У відповідь на цей лист Відокремлений підрозділ Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» направило позивачу лист № 07-35/28611 від 15.12.2014 р., яким повідомив, що не має можливості прийняти обладнання, вказане у листі позивача, у зв'язку з тим, що постачальником не виконані вимоги договору, які повинні бути завершені до моменту поставки товару.

Зокрема, за договором № 160 (3) 14УК від 08.05.2014 р. було зауважено на невиконання умов за наступними пунктами:

- п. 2.4. Договору - не розроблено і не погоджено Програму забезпечення якості до початку виробництва товару;

- п. 2.5. Договору - не надано постачальником Програму якості виготовлення товару. Підтвердження відповідності продукції технічним умовам, технічним завданням, технічним специфікаціям відбувається на стадії заводських приймальних випробувань по програмам, узгодженим з Покупцем та ДІЯРУ;

- п. 8.8. Договору - постачальник зобов'язаний пройти оцінку як постачальник ДП НАЕК «Енергоатом» до початку поставки товару, якщо постачальник одночасно є виробником товару. В разі, якщо постачальник не є виробником товару, він зобов'язаний забезпечити проходження такої оцінки виробником товару;

- п. 7.1. Договору - не надано усіх документів за переліком, який наведено у даному пункті;

- п. 7.2. Договору - постачальник зобов'язаний поставити товар разом із супунтими послугами, обсяг яких визначений у додатку № 3 до Договору;

- п. 7.3. Договору - не виконано розробку та узгодження з Покупцем Деталізованого графіку надання супутніх послуг.

Крім того, відповідачем у листі зверталась увага на те, що позивачем, як постачальником, порушено строки та комплектність поставки товару комплекту № 1, зокрема, не поставлено товар у вересні 2014 р., як це передбачено умовами договору.

З наданих позивачем пояснень випливає, що він не погоджується з такими висновками відповідача. Зокрема, вважає безпідставним посилання відповідача на порушення пункту 8.8. Договору.

Пунктом 8.8 Договору сторони визначили, що постачальник та виробник (якщо постачальник не є виробником товарів) зобов'язані пройти оцінку як постачальники ДП НЕК "Енергоатом" та бути внесені у "Перелік постачальників" ДП НАЕК "Енергоатом" до моменту поставки продукції.

В матеріалах справи наявна копія СОУ НАЕК 012:2012 "Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників." (далі - Стандарт).

Цей стандарт поширюється на діяльність ДП НАЕК "Енергоатом", пов'язану із закупівлями в частині організації та проведення оцінки виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС (далі - СВБ), а також підприємств - виконавців робіт та послуг на СВБ (далі - постачальників). Проведення оцінки обов'язкове у відношенні виробників продукції для СВБ, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтуванню безпеки устаткування АЕС.

Відповідно до п. 4.1 Стандарту необхідність оцінки постачальників продукції для СВБ визначена у 7.4 НП-306.1.182-2012. Цей стандарт є одним із документів системи управління ДП НАЕК "Енергоатом", який регламентує оцінку постачальників як складову частину процесу закупівель.

Пунктом 4.3 Стандарту визначено, що постачальники, які пройшли оцінку, і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення ("Рішення про затвердження постачальників"), включаються до Переліку постачальників.

Таким чином, з огляду на вищевикладені умови Стандарту та Договору, надання послуг та/або поставка відповідачем товару можлива лише після включення його до переліку постачальників.

В матеріалах справи наявна копія Звіту про оцінку постачальника для ДП "НАЕК "Енергоатом" - Дочірнього підприємства "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" № ОЧ-П.1.18.005-15 (далі - Звіт), з якого вбачається можливість включення позивача до переліку постачальників, після усунення невідповідностей та недоліків.

Однак, суду було надано копію листів відповідача № 15053/06 від 19.10.2015 р., № 15453/06 від 23.10.2015 р. про проведення повторної оцінки, а також копію Наказу № 936 від 13.10.2015, підписаного Президентом ДП "НАЕК "Енергоатом" Ю.О. Недашковським, відповідно до пунктів 2 та 3 якого висновки Звіту ВП ЗАЕС № ОЧ-П.1.18.-15 "Про оцінку постачальника для НАЕК "Енергоатом" - Дочірнє підприємство "Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" визнано недостовірними, доручено тимчасово виконуючому обов'язки виконавчого директора з якості та управління Брилю С.О. провести повторний аудит позивача з комісією у складі фахівців Дирекції Компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

Вищенаведене свідчить про те, що відповідачем було неналежно виконано зобов'язання з оцінки позивача, що є порушенням з його боку пункту 8.8 Договору. Даний факт підтверджено Президентом ДП НАЕК "Енергоатом", і на це посилається позивач в обґрунтування своїх вимог.

Однак, надані суду документи свідчать про те, що позивач не погодився на проведення повторного аудиту, про що свідчить його лист № 3/336 від 23.10.2015 р., а натомість, висунув ряд умов, після виконання яких відповідачем позивач надасть згоду на проведення повторного аудиту.

За таких обставин, у зв'язку з відмовою позивача на проведення повторного аудиту, ДП «НАЕК «Енергоатом» було видано розпорядження за підписом президента підприємства від 11.12.2015 р. № 1127-р щодо перевірки даних аудита на підставі фактів, наведених у звіті № ОЧ-П.1.18.005-15 та листі позивача від 26.06.2015 р. № 3/158.

За результатами проведеної перевірки даних аудита, виконаних під час оцінки позивача, комісією у складі працівників дирекції компанії та відокремлених підрозділів: РАЕС, ЮУАЕС і ХАЕС складений і підписаний Звіт комісії з перевірки даних аудиту, виконаного під час оцінки ДП «НАЕК «Енергоатом» - ДП ВГОО «Спілка онкоінвалідів «Фаворит-Плюс» та Акт перевірки даних аудита, затверджений президентом підприємства.

За висновками комісії, встановлено наступні факти:

- система управління якістю в ДП «Фаворит-Плюс» знаходиться в перехідному стані від системи підприємства-посередника до системи підприємства-виробника, і зараз ще функціонує на низькому рівні (п. 3.1.);

- постачальник не завжди дотримується вимог нормативних документів Держатомрегулювання України та ДП «НАЕК «Енергоатом», які розповсюджуються на його діяльність, що робить співпрацю з ним високо ризиковою (п. 3.2.);

- ряд документів, що надані на розгляд, ставлять під сумнів легітимність деяких із них на теперішній час і потребують оновлення (п. 3.3.);

- кількість невідповідностей та зауважень, сформульованих комісією з оцінки постачальника № 1, некоректно або з повторами, проти тих, що сформульовані згідно критеріїв аудиту і в межах компетенції групи оцінки підтверджує в цілому доречність і правильність визначених невідповідностей і висунутих зауважень (п. 3.4.);

- на момент перевірки (травень 2015) спроможність постачальника виготовляти продукцію, надавати послуги і виконувати свої договірні зобов'язання відповідно до встановлених вимог й у визначені терміни - не підтверджується (п. 3.5.).

Таким чином, за інформацією відповідача, отриманою за результатами оцінки постачальника, встановлено неспроможність позивача своєчасно і належним чином виконувати договірні зобов'язання.

При цьому позивач також не довів належними доказами господарському суду, що він міг виконати у встановлений договором строк і належним чином договірні зобов'язання.

Стверджуючи, що відповідач безпідставно і в односторонньому порядку відмовився від прийняття виконання договору, позивач не просить суд зобов'язати відповідача прийняти це виконання, а натомість, просить стягнути з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди та моральної шкоди.

При цьому наявні у справі документи свідчать про те, що сам позивач порушив строки виконання договору і не сприяв прискоренню прийняття зобов'язань за договором відповідачем. Крім того, судом встановлено порушення позивачем вимог, які висувалися відповідачем до нього як до постачальника товару. За таких обставин у суду відсутні підстави визнавати дії відповідача щодо неприйняття товару протиправними і відсутні підстави встановлювати вину відповідача у заподіянні збитків позивачу.

Крім того, варто зауважити, що позивач визначає завдані йому збитки як реальні, посилаючись на те, що він зазнав упущеної вигоди, враховуючи середньо очікуваний прибуток на підприємстві, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором.

Господарський суд визнає дане посилання позивача необґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що Договір між сторонами ще діє, сторони ще можуть виконувати зобов'язання за ним, а отже, встановлювати відповідальність у вигляді відшкодування збитків - упущеної вигоди відсутні. Крім того, суд зауважує, що позивач не обґрунтував належними доказами, що такої упущеної вигоди він зазнав, і саме з вини відповідача.

Господарський суд зауважує, що пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі прийняття відповідачем зобов'язання позивача за договором (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 13.06.2012 № 10/27 та в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 14.01.2014 р. № 01-06/20/2014).

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Натомість, вимоги позивача у даному спорі про стягнення упущеної вигоди базуються на розрахунку можливого прибутку у разі прийняття відповідачем обладнання від позивача, виходячи з показників середньо очікуваного прибутку на підприємстві.

Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Зазначене вказує на відсутність достатніх підстав стверджувати про наявність понесених позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди в заявленому розмірі, тоді як обов'язок доказування розмір понесених збитків нормами чинного законодавства України покладено на позивача.

Таким чином, в порушення статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав господарському суду належних доказів заподіяння йому збитків у розмірі 10 202 748, 00 грн., не обґрунтував наявності всіх елементів складу правопорушення, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Також позивач просить суд стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» 4 251 145,00 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок умисного порушення відповідачем зобов'язання щодо прийняття поставленого позивачем обладнання, з метою внесення в подальшому до висновків оцінки постачальника завідомо неправдивої інформації.

Пунктом 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підпунктом 4 пункту 2 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В п. 1 ст. 299 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними поняттями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Виключення становить надане в статті 2 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність» поняття ділової репутації, яка визначається як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон.

У відповідності до п. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте позивачем не доведено належними доказами вини відповідача та нанесення шкоди його діловому іміджу і не зазначено, які саме моральні страждання він поніс і чим обґрунтовується розмір відшкодування немайнової шкоди.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 4 251 145,00 грн. моральної шкоди, внаслідок умисного порушення відповідачем зобов'язання щодо прийняття поставленого позивачем обладнання, з метою внесення в подальшому до висновків оцінки постачальника завідомо неправдивої інформації.

Вищевикладене свідчить про те, що позивачем не доведено належними доказами протиправності дій ДП «НАЕК «Енергоатом», його вини у заподіянні позивачу збитків, а також причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та збитками позивача, у зв'язку з чим позов до відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 01.02.2016

Головуючий суддя І.О. Андреїшина

Суддя М.О. Лиськов

Суддя Л.Г. Пукшин