ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.02.16р. Справа № 904/10410/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 8 588, 83 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність вих. № 19/8 від 01.01.2016 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 964 від 30.12.15р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЖКОКС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 8 588,83 грн. шкоди завданої недостачею та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 р. по справі № 904/10410/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 р. призначено розгляд справи на 20.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 02.02.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.02.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2015 р. між ПАТ "ЗАПОРІЖКОКС" та ТОВ "ТОРУН" укладено Договір № УПр15/102 (надалі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. ТОВ "ТОРУН" зобов'язується передати у власність, а ПАТ "ЗАПОРІЖКОКС" прийняти та оплатити вугільну продукцію, в подальшому "Ресурси" на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору кількість, номенклатура ресурсів вказуються в специфікаціях до даного Договору, які є невід'ємною його частиною (далі - Специфікації).

В межах даного Договору 30.06.2015 р. на адресу ПАТ "ЗАПОРІЖКОКС" була направлена партія вугільного концентрату марки Ж 0-100 (надалі - вугілля) за залізничною накладною № 52538410.

06.07.2015 р. на ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА № 009460/1349 про наявність недостачі вантажу.

Так у комерційному акті зафіксовано, що вагон № 65382236 вантажопідйомністю 69 т прибув поїздом № 451. Вагон у технічному стані справний. У розділі Д комерційного акту зазначено, що на підставі акту загальної форми станції Красноармійськ, актів загальної форми та комерційних актів станції Нижньодніпровський вузол та станції Запоріжжя-Ліве була здійснена комісійна видача позивачу вугілля, що прибув по досильному документу до основного документа № 52538410 станція Родинська Запоріжжя Ліве, на справних електронних вагонних вагах вантажоотримувача № 0127, що пройшли повірку 13.05.2015 р. Згідно досильного та основного перевізних документів зазначається вага вантажу 69000 кг., тара 23300 кг., маса брутто 92300 кг.

Але фактично, зазначеному вагоні виявлено маса брутто 84900 кг., при цьому маса нетто складає 61 600 кг., що менше ніж зазначено у перевізних документах на 7400 кг. Тара за перевізними документами 23 300 кг. У комерційному відношенні навантаження нижче рівня бортів на 10 см, навантаження було здійснено шапкообразно, вантаж не маркований. Над 6 та 7 люками маються сліди механізованого дозування розміром 300х280х50-80 см. У технічному відношенні вагон справний, двері, люка закритті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні комісією в тому ж складі результат не змінився.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, з врахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, недостача у даній партії вугілля складає:

7400 кг (виявлена недостача) - 690 кг (норма недостачі) = 6710 кг;

Згідно з розрахунком вартість вугілля, якого недостає, складає:

1066,67 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно Специфікації № 2 від 29.05.2015 р. до Договору) х 6,71 т (розмір недостачі) = 7157,36 грн. (вартість недостачі без ПДВ);

7157,36 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 1431,47 грн. (розмір ПДВ) = 8588,83 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення 8588,83 грн. вартості шкоди, завданої недостачею.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі-Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

За змістом ст. ст. 110, 113, 114 Статуту залізниць України та ст. ст. 306, 314, 315 Господарського кодексу України, залізниця несе відповідальність за схоронність вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу і, як перевізник, відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних причин.

В даному випадку перевезення вантажу здійснювалося у відкритому рухомому складі у справному в технічному стані вагонах із додержанням вимог п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу. При відвантаженні кам'яного вугілля його маса була визначена відправником шляхом зважування на електронних вагах та прийнята залізницею до перевезення без зауважень.

Відповідно до ст. ст. 110, 129 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, посвідчуються комерційним актом. Так, відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, було складено комерційний акт РА № 009460/1349 від 06.07.2015 р. та зафіксовано факт незбереження вугілля.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 924 Цивільного кодексу передбачено те, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Вартість недостачі вантажу складає 8588,83 грн. згідно розрахунку позивача, докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 8588,83 грн. шкоди завданої недостачею.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108; ) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4; ) 8588,83 грн. (вісім тисяч пятсот вісімдесят вісім грн. 83 коп.) шкоди завданої недостачею, 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України "04" лютого 2016 р.