ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016р. Справа№ 903/420/14

За позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

с. Крупа

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк, м. Львів

про: усунення перешкод в користуванні приміщенням та стягнення неустойки.

Суддя Синчук М.М.

при секретарі Гринчишин О.О.

За участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_2 довіреність №1663/01 від 27.11.2015 року.

Представнику відповідача розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Волинської області подано позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про усунення перешкод в користуванні приміщенням та стягнення неустойки.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.05.2014 р. порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду на 27.05.2014 р. Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.05.2014 року припинено провадження в частині зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні майном, матеріали справи в частині стягнення неустойки скеровано за встановленою підсудністю до господарського суду Львівської області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.06.2014 року зазначену вище ухвалу суду першої інстанції скасовано, матеріали справи передано до суду для виконання вимог частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.07.2014 року матеріали справи скеровано за встановленою підсудністю до господарського суду Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.07.2014 р. справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 30.07.2014 р. Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.07.2014 р. зупинено провадження у справі №903/420/14 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.06.2014 року. Постановою Вищого господарського суду України від 23.09.2014 року відмовлено в задоволенні касаційної скарги, постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.10.2014 р. поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.10.2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач після розірвання договору оренди від 04.07.2008 р. не повернув обєкт оренди позивачу. У звязку з наведеним позивач просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні власним майном шляхом зобовязання відповідача демонтувати замок на вхідних дверях, перегородки з гіпсокартону та металевих грат. Крім того, просить стягнути за період з жовтня 2010 року по листопад 2010 року 113.218,47 грн. неустойки в порядку частини другої статті 785 Цивільного кодексу України. При цьому позивач посилався на рішення господарських судів у справі №5015/4879/12, якими було задоволено вимоги позивача та зобовязано відповідача повернути обєкт оренди за актом приймання-передачі.

В судове засідання представник відповідача зявився, подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи між тим ж сторонами №5015/4879/12.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.10.2014 р. було зупинено провадження у справі №903/420/14 до вирішенні справи №5015/4879/12.

На запит суду від 19.01.2015 р. вих. №903/420/14/3/15, ПАТ ВіЕс Банк повідомив суд, що 18.02.2015 р. господарським судом Львівської області (головуючий суддя Король М.Р.) прийнято рішення у справі №5015/4879/12, яким у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено повністю. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. у справі №5015/4879/12 постановлено: рішення господарського суду Львівської області від 18.02.2015р. у справі №5015/4879/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. ПАТ ВіЕс Банк подав до суду копію постанови Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. у справі №5015/4879/12, яка долучена до матеріалів справи.

В звязку із припиненням повноважень судді Рима Т.Я. щодо здійснення ним правосуддя, внаслідок проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №903/420/14, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2015 року, головуючим у даній справі визначено суддю Долінську О.З.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.11.2015 р. провадження у справі №903/420/14 поновлено і розгляд справи призначено на 23.11.2015 р. В судовому засіданні розгляд справи відкладено від 07.12.2015 р.

07.12.2015 року суддя Долінська О.З. подала заяву про самовідвід у справі №903/420/14 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 113 218,47 грн. неустойки.

Ухвалою суду від 07.12.2015 р. заяву судді Долінської О.З. про самовідвід у справі №903/420/14 задоволено. Справу направлено для визначення нового складу суду.

08.12.2015 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №903/420/14. Суддею призначено ОСОБА_3

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.12.2015р. справу прийнято №903/420/14 до розгляду суддею Синчуком М.М., призначено на 21.12.2015р. Ухвалою суду від 21.12.2015р. розгляд справи відкладено на 11.01.2016р. Ухвалою суду від 11.01.2016р. розгляд справи відкладено на 25.01.2016 р.

В судові засідання представник позивача не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвал суду не виконав. Поштові відправлення з ухвалами суду від 07.12.2015 р., 21.12.205 р., 11.01.2016 р., надіслані на адресу позивача повернулись до суду з поштовою відміткою: «За закінченням терміну зберігання».

В судове засідання 25.01.2016р. представник відповідача зявився, надав пояснення по справі, щодо позову заперечив, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно із пунктом 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи господарський суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про місце, час та дату розгляду справи останній повідомлений належно, проте не скористався правами передбаченими діючим господарським процесуальним законодавством, а також в матеріалах справи достатньо необхідних господарському суду документів для прийняття обґрунтованого та правомірного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

04.07.2008 року між ФОП ОСОБА_1 та ВАТ „Електрон Банк (правонаступником з 02.09.2008 року якого є ПАТ „Фольксбанк, а в подальшому - Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк) укладено договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №3554, за умовами якого орендодавець (позивач у справі) зобов'язався передати орендареві, а орендар (відповідач у справі) прийняти у тимчасове користування (оренду) нежитлове приміщення - офіс, яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Чехова, 2, загальною площею 85,30 м2 і належить орендодавцю на праві власності (рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.08р. у справі № 2-2961/08, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.04.08р. № 18342878) для роботи відділення орендаря, здійснення банківських та інших операцій, строком дії - до 04.07.13р. (Том 1 а/с 7-9)

Абзацом другим пункту 1.4 договору зазначено, що приміщення є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 02.04.08р, укладеного орендодавцем з ТОВ "БМ Банк", пунктом 3.3.1 якого передбачено можливість передачі предмету договору в оренду за наявності письмової згоди іпотекодержателя, наданої листом № 30-04/87 від 09.04.08р.

Згідно п. 2.2 договору, акт приймання-передачі приміщення, на підставі якого приміщення повертається орендодавцю, підписується сторонами після фактичного звільнення приміщення орендарем.

Пунктом 7.1.7 договору орендар зобов'язався у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні повернути протягом 5 робочих днів орендодавцю приміщення в задовільному стані на підставі акту прийому - передачі. Днем повернення приміщення орендарем орендодавцю вважається день підписання сторонами відповідного акту.

04.07.08р. вищевказане приміщення за актом було передано ВАТ "Електрон Банк", правонаступником якого є ВАТ "Фольксбанк", яке згодом було перейменоване у ПАТ "Фольксбанк" (п. 1.1 статуту в редакції від 08.10.12р.). Правонаступником ПАТ "Фольксбанк" є ПАТ ВіЕс Банк. (Том 1 а/с 10, 47)

27.03.09р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 508 звернуто стягнення на нежитлове приміщення, переобладнане під офіс, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Чехова, 2, яке належить на праві власності фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 4/47/020408 від 02.04.08р. (у розмірі 90991 дол. США 78 центів), в зв'язку з настанням строку платежу.

06.04.09р. державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області було складено акт опису та арешту майна при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса; а 13.04.09р. акт, яким нежитлове приміщення передано на відповідальне зберігання від начальника Волинського відділення № 1 ВАТ "Фольксбанк" до директора відділення № 4 ВАТ "БМ Банк", якому передано ключі в кількості 7 шт., майно опечатано. (Том 1 а/с 60-61, 62)

15.11.2010 р. КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 14747079 на підставі договору купівлі продажу від 13.11.2006 р. №2914, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (Том 1 а/с 74)

Позивач звернулась з позовом до суду про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення з відповідача неустойки за жовтень-листопад 2010 р. в сумі 113 218,47 грн. в звязку з невиконанням наймачем обовязку щодо повернення орендованого майна за договором оренди від 04.07.2008 р.

Предметом договору оренди від 04.07.2008 р. було нежиле приміщення, офіс, яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул.. Чехова, 2 загальною площею 85,3 кв. м, і належить орендодавцю на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2008 р. по справі №2-2961/08.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.08.2012 р. у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Фольксбанк № 5015/1522/12 про стягнення заборгованості з орендної плати за період травень-липень 2009 року включно на суму 80 313,15 грн. встановлено, що договір оренди від 04.07.2008 року є припиненим з 12.04.09 р. Вказана постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2012 року. (Том 1 а/с 42-44)

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 785 ЦК України визначено, у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06.04.09р. державним виконавцем другого відділу ДВС Луцького МУЮ Волинської області було складено акт опису та арешту майна при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса; а 13.04.09р. акт, яким нежитлове приміщення передано на відповідальне зберігання від начальника Волинського відділення № 1 ВАТ "Фольксбанк" до директора відділення № 4 ВАТ "БМ Банк", якому передано ключі в кількості 7 шт., майно опечатано.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.08.2012 р. у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Фольксбанк № 5015/1522/12 про стягнення заборгованості з орендної плати за період травень-липень 2009 року включно на суму 80 313,15 грн. встановлено, що договір оренди від 04.07.2008 року є припиненим з 12.04.09 р. Вказана постанова залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2012 року.

Про неявку ОСОБА_1 13 квітня 2009 р. для підписання акту приймання передачі орендованого приміщення складено відповідний акт.

Внаслідок передання на зберігання опечатаного майна ВАТ БМ Банк, спірне майно вибуло з володіння відповідача, що унеможливило в подальшому передачу вказаного майна орендодавцю та підписання акту приймання передачі орендованого майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що, за наявності вищевказаних обставин, відповідач не мав можливості після 13 квітня 2009 р. передати майно, що було предметом оренди, та про відсутність у нього умислу щодо невиконання цього обовязку.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.02.2015р. у справі №5015/4879/12 залишеним без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. встановлено наступне.

Скасування актів опису та арешту майна від 06.04.2009 р. та від 13.04.2009 р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області згідно ухвали від 11.11.2014 р. у справі №161/15637/14-ц не спростовує факту вибуття майна, що було предметом оренди, з володіння відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає неможливим застосування до спірних правовідносин наслідків, передбачених частиною другою ст. 785 ЦК України.

Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.07.2010 р. у справі №2-2961/08 №8-34/10 задоволено заяву прокурора м. Луцька про перегляд рішення Луцького міськрайонного суду від 19.03.2008 р. за нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. Скасовано рішення Луцького міськрайонного суду від 19.03.2008 р. Ухвалою від 01.07.2010 р. провадження у справі закрито у звязку з непідвідомчістю спору Луцькому міськрайонному суду Волинської області.

15.11.2010 р. КП Волинське обласне бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 14747079 на підставі договору купівлі продажу від 13.11.2006 р. №2914, посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Предметом договору оренди від 04.07.2008 р. було нежиле приміщення, офіс, яке знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Чехова, 2 загальною площею 85,3 кв. м, і належить орендодавцю на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2008 р. по справі №2-2961/08.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Вищенаведене свідчить про безпідставність позовної вимоги про зобовязання відповідача до усунення перешкод в користуванні приміщенням офісу за адресою: м. Луцьк, вул.. Чехова, 2, загальною площею 85,3 кв. м шляхом передачі цього приміщення фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 за актом приймання передачі.

Із врахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір, залишається за позивачем відповідно до приписів ст.49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.01.2016 р.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Синчук М.М.