ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" січня 2016 р.Справа № 916/4598/15

за позовом Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Поларіс

про стягнення 5 875,45 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю; ОСОБА_3 за довіреністю; ОСОБА_4 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_5; ОСОБА_6 за довіреністю;

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_4 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_5; ОСОБА_6 за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ: 16.11.2015р. за вх. № 4832/15 Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Поларіс, в якій просить суд стягнути з останнього 5 875,45 грн. донарахованого ПДВ.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.11.2015р. справу № 916/4598/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 17.11.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

30.11.2015р. за вх. № 29946/15 Відповідач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про відкладення, у відповідності до якого ТОВ „Поларіс просить суд відкласти судове засідання по даній справі, яке призначено на 01.12.2015р.

17.12.2015р. за вх. № 31304/15 господарський суд Одеської області одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким Відповідач просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Щодо порушення умов Договору Відповідачем, останній зауважує, що ним виконані свої зобовязання за Договором про агентування суден №1/а/а від 14.06.2013р. та будь-які порушення або неналежне виконання Своїх зобовязань відсутні. Дисбурсменські рахунки № 1007937 від 14.10.2013р. (попередній) , № 7937 від 19.10.2013р. (виконавчий) щодо сплати корабельного, канального, причального, санітарного та адміністративного зборів оплачено Відповідачем та ін. Щодо правомірності нарахування ПДВ на портові збори Позивач відзначає, що основною умовою застосування пільг за п.197.9 ст. 197 Податкового кодексу України є наявність документів, що підтверджують здійснення судном міжнародних перевезень, а на підтвердження факту здійснення міжнародного перевезення судном „AVANT з баржею „ВР 01 у жовтні 2015р. підтверджується штурманськими розписками (коносаментами); у цих документах зазначено порт відправлення: Іллічівськ, Україна, порт призначення: Чжаньзян або Фанченган, Китай, із зазначенням про перевантаження на великотоннажне судно т/х „FLAG THENIA у нейтральних водах, тобто поза межами території України. Крім того, у Генеральній декларації судна „AVANT та баржі „ВР 01 зазначено, що судно слідує до нейтральних вод Чорного моря. Факт прийняття вантажу від судна „AVANT підтверджується Штурманською розпискою (коносаментом) №4 SIR від 21.10.2013р. та Вантажним маніфестом (копія додаються) т/х „FLAG THENIA на частину вантажу 4 391,000 вмт, що перевозилась безпосередньо основним судном, після перевантаження з судна „AVANT з баржею «ВР-01». Факт безпосереднього перевантаження частини вантажу за межами території України (нейтральні води) на основне великотоннажне судно „FLAG THENIA з судна „AVANT з баржею «ВР- 01» підтверджується Стандартною заявою про факти (стисла форма) по судну „FLAG THENIAз детальним описом роботи судна за 18.10. - 22.10.2013р., в якому зазначено, що завантаження вантажу з на т/х „FLAG THENIA здійснююється саме в нейтральних водах. Також, Вантажний маніфест від 16.10.2013р. судна „AVANT на обидві частини вантажу 760,127 вмт та З 631,000 вмт, що підлягають перевантаженню в нейтральних водах на основне великотоннажне судно. Зазначено порт відправлення Іллічівськ, Україна, порт призначення Чжаньзян або Фанченган, Китай із зазначенням про перевантаження на великотоннажне т/х „FLAG THENIA у нейтральних водах, а також містить відмітку митного органу, що підтверджує проходження судном з вантажем митного оформлення, та засвідчує факт перетину державного (митного) кордону України судном „AVANT з баржею «ВР-01» та ін.

24.12.2015р. за вх. № 32558/15 господарський суд Одеської області одержав письмові пояснення Відповідача.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. строк вирішення спору по даній справі продовжений на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання представника позивача.

14.01.2016р. за вх. № 800/16 господарський суд Одеської області одержав письмові пояснення Відповідача щодо судової практики ВГСУ та розяснень ДФС України зі спірних правовідносин.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позовній заяві та просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Пола ріс 5 875,45 грн. донарахованого ПДВ.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, які викладені у відзиві, письмових поясненнях та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні від 28.01.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне:

14.06.2013р. між ДП "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Іллічівського морського порту) (далі - Адміністрація) та ТОВ „Поларіс (далі - ОСОБА_6) укладено договір № 1/а/а про агентування суден, у відповідності до умов якого Іллічівська філія Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту) надає послуги з організації агентування суден і забезпечує оплату послуг Адміністрації судновласниками (п. 1.1. Договору).

Адміністрація зобов'язана проводити обслуговування суден згідно Звітом звичаїв, що діють в Іллічівськом морському порту (надалі - Звіт звичаїв), а також надавати послуги ОСОБА_6... (п. 2.1. Договору).

В свою чергу ОСОБА_6 за договором зобовязаний, в т.ч. вчасно сплачувати рахунки Адміністрації по портовим зборам та наданим послугам в строки, передбачені у розділі 3 Договору („Порядок розрахунків).

У відповідності до п. 3.1. Договору порядок справляння, розміри ставок портових зборів, тарифів на спеціалізовані послуги підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плата, тарифи. У разі внесення змін та(або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плата, тарифи Сторони, під час розрахунків, застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та(або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами та (або) доповненнями. Розмір зборів, плат, тарифів на послуги, що надаються Адміністрацією та які не підлягають державному регулюванню, визначається згідно вільних розцінок Адміністрації, що діють на момент надання відповідних послуг.

Адміністрація надає Агентові попередній дисбурсментський рахунок для оплати портових зборів, відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для формування попереднього рахунку є письмова заявка ОСОБА_6, яка містить назву, тип, три основні розміри, очікувану дату і ціль прибуття судна в акваторію Іллічівського морського порту. Попередній рахунок оформляється Адміністрацією в день коли була подана заявка ОСОБА_6. Агент забезпечує повну оплату попереднього рахунку не пізніше одного робочого дня до відходу судна в рейс (п. 3.2. Договору).

Адміністрація надає Агентові виконавчий дисбурсментський рахунок для оплати за портові збори та інші послуг, які надані судну відповідно до чинного законодавства (п. 3.3. Договору).

Агент здійснює доплату різниці між сумою попереднього і виконавчого дисбурсментського рахунку не пізніше 8 банківських днів з моменту відходу судна в рейс (п. 3.4. Договору).

Тарифи адміністрації перелічені у п. 3.6 Договору.

Зазначені у Договорі тарифи та ставки наведені без урахування ПДВ. ПДВ нараховується відповідно до діючого законодавства України (п. 3.10. Договору).

Даний Договір набуває чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2013р. Сторони домовились, що даний договір регламентує взаємовідносини між сторонами з 13.06.2013 у відповідності до положень ст. 631 ЦКУ.

По завершенню терміну дії даного Договору він може бути продовжений сторонами на тих же, або інших умовах. Продовження терміну дії Договору здійснюється сторонами протягом 30 робочих днів до дати припинення дії Договору шляхом обміну відповідними листами. В разі якщо жодна із сторін впродовж 30 днів до дати закінчення строку дії договору, не виявить бажання про його розірвання, Договір буде вважатись подовженим на тих самих умовах та на той самий строк, що і був укладений. Після набрання чинності даного Договору всі попередні переговори по ньому, листування, попередні договори, протоколи про наміри, а також усні або письмові домовленості Сторін з питань, які так чи інакше стосуються умов даного Договору втрачають юридичну чинність. Всі правовідносини, що виникають із цього Договору або пов'язані з ним, у тому числі пов'язані з дією, укладанням, підписанням, виконанням, зміною або призупинення дії Договору, тлумаченням його умов визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором і відповідними нормами діючого в Україні законодавства (п.7.1. Договору).

Припинення дії Договору не звільняє сторони від виконання всіх існуючих на день його припинення зобовязань (п. 7.3. Договору).

На виконання умов вказаного вище Договору Позивачем були надані послуги по обслуговуванню суден та виставлені рахунки на загальну суму 34 173,05 грн. без ПДВ, які сплачені Відповідачем у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач надавав послуги агентування судновласнику т/х „AVANT з баржею «ВР-01» у відповідності до Генеральної декларації від 19.10.2013р., в якій зазначено порт прибуття: Іллічівськ/Нейтральні води.

У відповідності до листа ДФС України №16744/6/99-99-19-03-08-14 від 07.08.2015р. морське перевезення вантажів, у яких порт навантаження визначено „Нейтральні води Чорного моря оподатковуються ПДВ у загальному порядку, у звязку з чим позивач стверджує, що Відповідач не звільнений від оподаткування операцій з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення вантажів та оплачуються портовими зборами, у звязку з чим з боку Позивача відбулося коригування податкових зобовязань з ПДВ та відповідачу донараховано ПДВ в сумі 5 875, 45 грн.

Позивач стверджує, що процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в Україні встановлені Порядком справляння та розміри портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. № 316 "Про портові збори". Пунктом 1.2. Порядку встановлено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України "Про морські порти України" портові збори сплачуються адміністрації морських портів України. Згідно з пунктом 1.13. Порядку встановлено, що податок на додану вартість нараховується та сплачується відповідно до вимог Податкового кодексу України. У відповідності до п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України від оподаткування звільняються операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами. Згідно зі ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України міжнародним є перевезення між портами України та іноземними портами, а статтею 1 Закону України "Про морські порти України" поняття морський порт визначено, як визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності. Тобто підставою для звільнення від оподаткування у порядку п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України є документальне підтвердження факту перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів між портами України та іноземними портами.

А тому, Позивач вважає, що позначення у коносаменті у графі „місце приймання або навантаження вантажу терміну „нейтральні води Чорного моря не означає міжнародне перевезення, а тому відсутні підстави для застосування податкової пільги стосовно відповідача.

Згодом, листом від 26.10.2015р. №647/15-09-15 Відповідачу надіслано рахунок № Д/7937Р від 12.10.2015р. щодо донарахування ПДВ по т/х „AVANT з баржею «ВР-01».

Проте, виставлений Відповідачу рахунок на суму 5 875, 45 грн. не оплачений, що спричинило звернення Позивача з позовною заявою до суду.

В свою чергу, 26.11.2015р. Відповідач звернувся до Адміністрації Іллічівського морського порту з листом-відповіддю №№ НОМЕР_1, згідно з яким Відповідач вимагає привести діяльність Порту в частині оподаткування ПДВ портових зборів у відповідність з вимогами законодавства України та чинних рішень суду, які обовязкові для ДП „АМПУ та здійснити коригування рахунків в частині звільнення від оподаткування портових зборів (звільнення відповідача від оподаткування).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на підставі доручень № 34 та № 35 від 15.10.2013р., на т/х „AVANT з баржею «ВР-01» у порті навантаження Іллічівськ для вивантаження у порті Чжаньзян, Китай, відвантажено концентрат залізорудний, що підтверджується митними деклараціями ЕК10РР.

У відповідності до Вантажного маніфесту від 16.10.2013р., т/х „AVANT з баржею «ВР-01» у нейтральних водах Чорного моря перевантажило на т/х „FLAG THENIA залізорудний концентрат для відбуття т/х до Порту Чжаньзян, Китай. Вказаний вантажний маніфест містить відмітку Південної митниці України, що підтверджує проходження судном з вантажем митного оформлення, та засвідчує факт перетину державного (митного) кордону України судном „AVANT з баржею «ВР-01».

Відповідач, проти позову заперечує та відзначає, що на підставі п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України Відповідач звільнений від ПДВ на надані послуги у звязку з тим, що здійснені судном „AVANT з баржею «ВР-01» перевезення є міжнародними та ін.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У пункті 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відносини щодо Морського агентування врегульовані главою 5 Кодексу торгового мореплавства України.

Отже, як вище встановлено господарським судом, між сторонами спору укладено договір № 1/а/а про агентування суден від 14.06.2013р., згідно з яким Позивачем надано Відповідачу послуги з організації агентування суден і забезпечує оплату послуг Адміністрації судновласниками.

Частинами 1-3 ст. 22 Закону України "Про морські порти" визначено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону.

Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України) під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Частиною 1 ст. 115 Кодексу торговельного мореплавства України визначено, що із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики економічного розвитку.

Згідно із ст. 116 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

За ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

На підставі вищевказаного Договору Позивач виставив Відповідачу (ОСОБА_6) рахунки за портові збори без урахування ПДВ на загальну суму 34 173,05 грн., які оплачені останнім, що не заперечується сторонами.

Згодом, Позивачем виставлено ТОВ „Поларіс рахунок щодо донарахування ПДВ по т/х „AVANT з баржею «ВР-01», яке здійснило перевантаження на т/х „FLAG THENIA залізорудний концентрат для відбуття т/х до Порту Чжаньзян, Китай, у нейтральних водах Чорного моря.

За приписами підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом. Стягнення портових зборів як за міжнародне перевезення виключає можливість стягувати податок на додану вартість.

Відповідно до п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Міжнародні перевезення, згідно зі ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України, це перевезення між портами України та іноземними портами, які можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

За ст. 134 Кодексу торговельного мореплавства України документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази.

Пунктом 54 ст. 4 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що судно закордонного плавання - українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

Митною територією, згідно із ст. 9 Митного кодексу України, є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Отже, т/х „AVANT з баржею «ВР-01», який обслуговувався ТОВ „Поларіс (ОСОБА_6), здійснено перевантаження в нейтральних водах Чорного моря на т/х „FLAG THENIA залізорудний концентрат для відбуття т/х до Порту Чжаньзян, Китай, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних документів, є судном закордонного плавання, що здійснює міжнародні перевезення, про що свідчить митні декларації та вантажний маніфест з відміткою митного органу, що підтверджує проходження судна з вантажем митного оформлення та факт перетину державного (митного) кордону України т/х „AVANT з баржею «ВР-01».

Крім того, наявні у матеріалах справи штурманські розписки (коносаменти) свідчать про здійснення морського перевезення, перевантаження в нейтральних водах Чорного моря з т/х „AVANT з баржею «ВР-01» на т/х „FLAG THENIA залізорудного концентрату для відбуття т/х до Порту Чжаньзян, Китай, а також про прямування т/х „FLAG THENIA до Порту розвантаження Чжаньзян або Фанченган, Китай.

У п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України застосовується терміни "міжнародне перевезення" і "вантаж" зміст яких Податковим кодексом України не визначається.

Згідно з п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства (Лондон, 9 квітня 1965 p.), яка ратифікована Україною у 1993 році, вантаж - це будь-які товари і будь-якого роду предмети, що перевозяться на судні, за винятком пошти, судових припасів, судових запасних частин і спорядження, особистих речей команди і багажу, що слідує з пассажирами.

Згідно зі ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

Отже, міжнародним перевезенням є перевезення між українськими портами (у даному випадку порт завантаження - Іллічівськ) та іноземними портами ( у даному випадку порт розвантаження - Чжаньзян або Фанченган, Китай).

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 133 Кодексу торговельного мореплавства України за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Отже, суд дійшов висновку, що даний спір повязаний з морським перевезенням вантажу, про що свідчать наявні у матеріалах справи документи, з огляду на визначення договору морського перевезення таке перевезення здійснюється між Портом Відправлення до Порту призначення, а тому перевантаження вантажу в ході морського перевезення являється складовою договору морського перевезення.

Проте, Позивач вважає, що міжнародним перевезенням є тільки рух конкретного судна з вантажем між іноземним портом і українським портом з чим не погоджується господарський суд.

Відповідно до ст. 134 Кодексу торгового мореплавства України договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі. Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази.

Докази які свідчать про те, що у даному випадку здійснюється міжнародне перевезення вантажу наявні у матеріалах справи: коносаменти (штурманські розписки) про завантаження вантажу в Іллічівськом порті, перевантаження у нейтральних водах, та подальше розвантаження у Порті Чжаньзян або Фанченган, Китай.

Поряд з коносаментами у матеріалах справи наявні товаросупровідні документи, які також підтверджують, що дане перевезення є міжнародним, зокрема митні декларації, які були оформлені у порту завантаження та підтверджують, що вантаж експортується, вантаж завантажено в українському порті та вивантаження вантажу буде здійснюватися у порті ОСОБА_5.

Водночас, суд зауважує, що вантаж, у даному випадку, слідує з українського порту до іноземного порту з перевантаженням вантажу у нейтральних водах Чорного моря на інше судно, внаслідок чого таке перевантаження стає частиною договору міжнародного перевезення вантажу з іноземного порту до українського порту та є випадком, коли сторона договору "перевізник" представлена кількома особами-судновласниками, що не суперечить положенням ч. З ст. 202 ЦК України, згідно з якою в правочині сторона може бути представлена однією або кількома особами, а також ч. 2 ст. ст. 510 ЦК України, відповідно до якої у зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Окрім того, згідно п. 54 ст. 4 Митного кодексу України - "судно закордонного плавання" - українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

"Митною територією", згідно ст. 9 Митного кодексу України, України, є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Отже, судна завантажені в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних коносаментів, є суднами закордонного плавання, що здійснюють міжнародні перевезення. Як вбачається із матеріалів справи, судна, що обслуговувалися Відповідачем, та по яким Позивачем донараховано ПДВ, перетинали державний кордон України, про що свідчать митні декларації, вантажний маніфест.

Крім того, як зазначає Відповідач та не спростовує Позивач, під час нарахування портових зборів суднам, що агентувались Відповідачем та прибували в український морський порт, Позивачем було використано ставки портових зборів як для суден міжнародного перевезення, що підтверджується відповідними рахунками.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно положень ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання у відповідності до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02 лютого 2016 року.

Суддя С.Г. Власова