ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 січня 2016 року Справа № 915/1531/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився;

представника відповідача: ОСОБА_2 - дов.№21 від 05.10.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» про визнання наказу Господарського суду Миколаївської області від 31.10.2014 таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6)

до відповідача: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго»

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-А)

про: 16937,83 грн., з яких: 289,98 грн. збитків від інфляції, 2774,64 грн. - 3% річних та 13873,21 грн. пені, -

в с т а н о в и в:

Від ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» до суду надійшла заява про визнання наказу господарського суду Миколаївської області від 31.10.2014 на стягнення 289,98 грн. збитків від інфляції, 2774,64 грн. - 3% річних, 1000,0 грн. пені 1827,0 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню (а.с.133-135).

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що 06.06.2015 набрав чинності Закон України №423-VIII від 14.05.2015 «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (надалі - Закон №423-VIII), пунктом 2 якого (в редакції 14.05.2015) внесені зміни до ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а саме статтю доповнено частиною тринадцятою, яка передбачає списання теплогенеруючим та/або теплопостачальним організаціям пені, штрафних та фінансових санкції, за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом №423-VIII теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом №423-VIII. На виконання приписів ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII), відповідач, у трьохмісячний строк з дня набрання ним чинності вчинив дії з погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 та звернувся до НАК «Нафтогаз України» з вимогою про списання заборгованості у вигляді штрафних та фінансових санкцій, а саме: пені, збитків від інфляції та 3% річних стягнутих рішенням суду від 14.10.2014. З боку НАК «Нафтогаз України» зазначені вимоги були проігноровані. Заявник вважає, що виконання ним умов ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII) свідчить про відсутність обовязку перед НАК «Нафтогаз України» по сплаті коштів згідно з наказом суду від 31.10.2014, що у відповідності до п.4 ст.117 ГПК України, є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Стягувач проти заяви відповідача заперечує, посилаючись на те, що виходячи зі змісту ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII), передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невідємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Отже списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII). Тобто, на думку НАК «Нафтогаз України» для списання зазначених пені, штрафні та фінансові санкції необхідним є: наявності у теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.14, на день набрання чинності Законом №423-VIII; погашення такої заборгованості відповідачем протягом 3-х місяців з дня набрання чинності вищевказаного Закону; наявність заборгованості у відповідача за природний газ, спожитий після 01.01.2014 та до 31.12.2014 та наявність договору реструктуризації заборгованості за природний газ, спожитий після 01.01.2014 та до 31.12.2014 (а.с.154-157).

Представник стягувача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.3 ст.117 ГПК України суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника стягувача.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.10.2014 з ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» стягнуто 289,98 грн. збитків від інфляції, 2774,64 грн. - 3% річних, 1000,0 грн. пені, нарахованих за неналежне виконання договору купівлі продажу природного газу №12/1197-ПР від 05.12.2012, а також 1827,0 грн. судового збору.

31.10.2014 судом видано позивачу відповідний наказ на стягнення 289,98 грн. збитків від інфляції, 2774,64 грн. - 3% річних, 1000,0 грн. пені та 1827,0 грн. судового збору.

Платіжним дорученням №4420 від 25.08.2015 відповідач перерахував стягнутий судом позивачу судовий збір у сумі 1827,0 грн.

06.06.2015 набрав чинності Закон України №423-VIII від 14.05.2015 «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», пунктом 2 якого (в редакції 14.05.2015) внесені зміни до ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а саме доповнено її частиною тринадцятою наступного змісту:

«13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України ".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обовязки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України».

Як вбачається з наданих заявником банківських виписок за період з 26.06.2015 по 09.07.2015 та акту звіряння розрахунків від 31.08.2015, станом на 31.08.2015 ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» погасило заборгованість перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за природний газ спожитий до 01.01.2014 у загальній сумі 2031304,52 грн., тобто виконало вимоги ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII) в частині погашення заборгованості в межах трьохмісячного строку, передбаченого Законом.

Заперечень з цього приводу відповідачем не висловлено.

Залишок заборгованості перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за спожитий у 2014 році природний газ склав 31699772,29 грн., які споживач, листом №6667/17 від 19.08.2015 просив стягувача реструктуризувати в порядку, визначеному ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII).

Зазначена вимога була проігнорована ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Згідно рішення комісії ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» з списання заборгованості, яка створена з метою реалізації положень Закону №423-VIII, оформленого протоколом №1 від 26.08.2015 відповідач списав заборгованість ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у сумі 1296526,48 грн., з яких:

- 289,98 грн. збитків від інфляції, 2774,64 грн. - 3% річних, 1000,0 грн. пені, стягнутих по рішенню суду від 14.10.2014 у справі №915/1531/14;

- 139074,87 грн. пені, 142191,32 грн. штрафу, 73961,75 грн. - 3% річних, 22344,35 грн. збитків від інфляції, стягнутих по рішенню суду від 24.12.2014 у справі №915/1623/14;

- 250000,0 грн. пені, 80195,14 грн. - 3% річних, 584694,43 грн. збитків від інфляції, стягнутих по рішенню суду від 05.03.2015 у справі №915/2045/14.

Господарський суд, дослідивши доводи заявника, викладені у заяві та підтримані його представником у судовому засіданні, заперечення стягувача, прийшов до висновку, що подана ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» заява про визнання наказу господарського суду від 31.10.2014 у даній справі таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підпунктом 3.3 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що ч.4 ст.117 ГПК України, містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Судом враховано, що з боку ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» виконано умови, передбачені ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII) щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 в межах встановленого строку та в повному обсязі.

Стягувачем вказані обставини не заперечені та не спростовані.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.201 ГК України господарське зобов'язання припиняється, у тому числі й у випадках, передбаченим цим Кодексом або іншими законами.

З урахуванням викладеного, на підставах, встановлених Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» (який діяв на час існування спірних правовідносин), зобов'язання ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з оплати пені, що підлягала стягненню на підставі рішення господарського суду від 14.10.2014 у справі №915/1531/14 відповідно припинилися.

Посилання стягувача на той факт, що з 01.10.2015 вказаний Закон втратив чинність при цьому даних висновків господарського суду не спростовують з огляду на зміст ст.58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Додатково стягувач у запереченнях на заяву боржника посилається на те, що списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій у розумінні Закону є частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі типового договору, форма якого мала бути затверджена Кабінетом Міністрів України).

Так, на думку стягувача, з огляду на те, що така форма не була затверджена Кабінетом Міністрів України, відповідно процедуру реструктуризації не було дотримано, підстави для списання спірних сум штрафних та фінансових санкцій відсутні.

З даною позицією ПАТ «НАК «Нафтогаз України» суд не погоджується враховуючи наступне.

Згідно змісту частини ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII), зокрема, абзаців 2, 3, передбачено, що реструктуризація, визначена абзацом 1 даного пункту, здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законм №423-VIII теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом №423-VIII.

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Жодних обмежень чи застережень щодо здійснення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» списання вказаних сум даної нормою Закону не передбачено, як і не поставлено таке списання у безпосередню залежність від укладення відповідних договорів реструктуризації.

Відтак, належне та своєчасне виконання боржником умов ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII) є підставою для здійснення стягувачем дій, передбачених даною статтею та списання передбачених Законом сум.

Заперечення стягувача стосовно заяви боржника в частині списання 3% річних та інфляційних втрат, які, на його думку, не є фінансовими санкціями в розумінні ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону №423-VIII), приймаються судом до уваги з огляду на те, що зі змісту ст.625 ЦК України та висновків Верховного Суду України викладених, зокрема, у постановах від 20.12.2010 у справі №3-57гс10 та від 04.07.2011 у справі №3-65гс11, вбачається, що правова природа суми збільшення боргу боржника на встановлений індекс інфляції та 3% річних полягає у відшкодуванні кредитору понесених ним втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів під час прострочення боржника та отриманні кредитором компенсації (плати) за користування боржником належними кредитору коштами.

Отже, зобовязання боржника зі сплати кредитору суми боргу, збільшеної на встановлений індекс інфляції, та 3% річних є збільшенням розміру грошового зобовязання боржника, повязаним з його простроченням, та не являються санкціями.

Оскільки на день подання заяви обовязок боржника ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» щодо сплати пені у сумі 1000,0 грн., згідно з наказом господарського суду Кіровоградської області від 31.10.2015 у справі №915/1531/14 на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відсутній.

Добровільне виконання боржником наказу суду, в частині стягнення судового збору у сумі 1827,0 грн., в силу приписів ч.4 ст.117 ГПК України, також є підставою визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в цій частині.

За таких обставин, заява ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» про визнання наказу господарського суду від 31.10.2014 у справі №915/1531/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення із заявника пені у сумі 1000,0 грн. та судового збору у сумі 1827,0 грн. підлягає задоволенню.

В іншій частині, у задоволенні заяви ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» слід відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 117 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» задовольнити частково.

2. Визнати наказ господарського суду Миколаївської області від 31.10.2014 у справі №915/1531/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені у сумі 1000,0 грн. та судового збору у сумі 1827,0 грн.

3. В задоволенні заяви ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» щодо визнання наказу господарського суду Миколаївської області від 31.10.2015 у справі №915/1531/14 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 289,98 грн. збитків від інфляції та 2774,64 грн. - 3% річних, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва