КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р. Справа№ 911/4884/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф.;

від публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль": Фоменко С.О. (довіреність №609/15 від 05.11.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на ухвалу господарського суду Київської області від 21.10.2015

у справі № 911/4884/14 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2014 прийнято до розгляду в підготовчому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" про порушення справи про банкрутство боржника з урахуванням особливостей, передбачених статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон).

Ухвалою від 24.11.2014, залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інтеркристал", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою від 09.12.2014 товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

10.12.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення № 12316 про визнання товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою від 25.03.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" на загальну суму 8 241 543,04 грн.

Ухвалою від 21.10.2015 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал";

ліквідовано юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал";

провадження у справі припинено;

вимоги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1267157,78 грн., ВАТ "Склозавод "Неман" (ОАО "Стеклозавод "Неман") на суму 232094,28 грн. доларів США, що еквівалентно 6965189,96 грн., Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області у розмірі 54521,96 грн. та вимоги, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, визнано погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом статей 41, 46, 98 Закону, неповним з'ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не досліджено роботу ліквідатора з виявлення активів боржника, яким надавались докази відсутності у боржника майна в межах Києва та Київської області та не надано докази відсутності у боржника майна за його попереднім місцезнаходженням у Хмельницькій області.

Скаржник також зазначає, що місцевим господарським судом не враховано наступні обставини справи:

- згідно складеного боржником станом на 30.06.2014 балансу на кінець звітного періоду у нього обліковувались запаси та дебіторська заборгованість,

- ліквідатором перераховано грошові кошти ОСОБА_7, в той час як кредитором у справі є ОСОБА_8,

- винесену у даній справі ухвалу господарського суду Київської області про призначення судового засідання на 21.10.2015 публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" одержало в день судового засідання, а звіт ліквідатора - 23.10.2015.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" апеляційну скаргу підтримав, ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеркристал" арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. висловився за відхилення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Учасників провадження у справі про слухання справи повідомлено належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 41, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

В даному випадку застосовується положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону, чинній з 19 січня 2013 р.

Згідно ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено, провадження у даній справі порушено в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Порушення провадження у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником, здійснюються у підготовчому засіданні суду за результатами перевірки судом дотримання заявником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до цивільного та господарського законодавства та вимог частини четвертої статті 11 Закону щодо наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Вирішення питання щодо визнання банкрутом такого боржника та призначення ліквідатора повинно здійснюватися в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі, в якому судом перевіряється поданий ліквідаційний баланс боржника та з'ясовується факт недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів. Ліквідатором боржника, що ліквідується власником, може бути голова ліквідаційної комісії або арбітражний керуючий, який призначається в порядку, встановленому Законом для призначення розпорядника майна, тобто кандидатура арбітражного керуючого на призначення ліквідатором визначається судом за допомогою автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство (частина друга статті 95 Закону).

Повноваження ліквідатора визначені ст. 41 Закону про банкрутство.

Зокрема, відповідно до ч. 2 означеної статті , ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

веде реєстр вимог кредиторів;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Крім того, ч. 5 цієї статті визначено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов'язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов'язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Також, п.п. 7, 8 ст. 41 Закону про банкрутство передбачено, що під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно статті 46 названого Закону після завершення розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс; якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що ліквідатор, керуючись вимогами Закону провів ліквідаційну процедуру, направлену на виявлення активів боржника та формування ліквідаційної маси.

Із поданого суду 12.10.2015 звіту ліквідатора вбачається, що у боржника відсутні майнові активи для погашення заборгованості перед кредиторами. У цьому зв'язку ліквідатор просить затвердити його звіт та ліквідаційний баланс.

З метою отримання відомостей щодо зареєстрованого за банкрутом рухомого та нерухомого майна, для встановлення об'єктивного майнового стану підприємства та формування ліквідаційної маси ліквідатором було направлено запити до відповідних органів та отримано відповіді, зокрема, відповідно до листа: - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.12.2014 №09/04/24829/НК - банкрут серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів відсутній; - Державної авіаційної служби України від 19.12.2014 №21.1.29-14562 - у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України повітряні судна за боржником не зареєстровані; - Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 25.01.2015 №79-05/1/1-15 - за даними електронної версії Державного суднового реєстру України та суднової книги України записи щодо суден, власником або судновласником яких є банкрут, відсутні; - Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Бориспіль та Бориспільського району при УДАШ ГУМВС України в Київській області від 23.12.2014 - згідно з даними Центру станом на 23.12.2014 за банкрутом зареєстровані транспорті засоби не значаться; Державної інспекції сільського господарства в м. Києві та Київській області від 27.01.2015 №01-11/186 - сільськогосподарська та інша техніка за банкртом не зареєстрована; - Територіального Управління Держгірпромнагляду у Київській області та в м. Києві від 31.12.2014 №04-03/7486 - за банкрутом об'єкти, які згідно чинного законодавства підлягають реєстрації в органах Держгірпромнагляду України, не зареєстровані; - Головного Управління Держземагенства у Київській області від 31.12.2014 №33-10-0.3-9710/2-14 - земельні ділянки за боржником на території Київської області не зареєстровані; - Київської міської митниці Державної служби України від 23.12.2014 № 512/6/26-70-20-04 - інформація щодо митного оформлення товарів банкрутом відсутня; - витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2015 №35391559 - відомості про нерухоме майно, зареєстроване за банкрутом, в реєстрі відсутні; витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.03.2015 №46679688 - інформація про обтяження рухомого майна банкрута, на яке накладено обтяження, в реєстрі відсутня.

Відповідно до наявних в матеріалах справи витягів з інформаційно-довідкових систем щодо об'єктів промислової власності, розміщених в мережі Інтернет, об'єкти права інтелектуальної власності, зареєстровані за банкрутом, не виявлено.

Відповідно до довідки ДПІ Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 30.12.2014 № 7387/9/18-2, банкрут знаходиться на податковому обліку з 31.10.2006 та має розрахункові рахунки в АТ "Райффайзен Банк Аваль", Філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Хмельницькому, ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Комерційний банк «Надра», Казначействі України.

Згідно довідки АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 09.04.2015 № 140-13-0-00/16-160, довідки Філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Хмельницькому від 21.05.2015 № 070-06/322, ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» від 13.10.2015 № 20.1.0.0.0/7-20151012/1476, довідок ПАТ «Фідобанк» від 08.06.2015 рахунки банкрута закрито.

Листом ПАТ «Комерційний банк «Надра» від 26.05.2015 № 59/2299-477 повідомлено ліквідатора банкрута про відсутність можливості закриття його рахунків у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації.

Листом Державної казначейської служби України від 22.01.2015 № 14-08/160-1280 повідомлено ліквідатора банкрута про відсутність останнього в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, про те, що в Державній казначейській службі України рахунки йому не відкривались.

У відповідності до положень ч. 2 статті 41 Закону на підставі наказу №1 від 10.09.2014 ліквідатором проведено інвентаризацію матеріальних цінностей банкрута станом на 10.09.2014 та складено акти про результати інвентаризації запасів, грошових коштів, документів та бланків суворої світності, наявності фінансових інвестицій, розрахунків з дебіторами і кредиторами, розрахунків щодо відшкодування матеріальних збитків, необоротних активів. Виявлені грошові кошти банкрута у розмірі 12 500 грн. направлено на погашення визнаних грошових вимог кредиторів першої черги задоволення в сумі 9 195,30 грн. та відшкодування витрат ліквідатора, пов'язаних із веденням даної справи, в сумі 3 304,70 грн.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вжиття ним заходів по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію та припинення провадження у справі.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, ліквідації банкрута як юридичної особи та припинення провадження у справі.

З урахуванням встановлених обставин справи та викладених норм Закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваній ухвалі суду.

Доводи заявника апеляційної скарги з приводу невчинення ліквідатором вичерпних заходів з виявлення майна банкрута є безпідставними з наступних підстав.

Ліквідаційна процедура у даній справі тривала понад 10 місяців. Статтею 37 Закону встановлений максимальний строк ліквідаційної процедури у 12 місяців. Тривалий строк ліквідаційної процедури призводить до негативних наслідків. Зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого, витрати на зберігання майна боржника, тощо). У зв'язку з чим у разі, якщо ліквідатор працює неефективно його дії повинні своєчасно оскаржуватись до господарського суду у порядку частини 11 статті 42 Закону про банкрутство.

Як вбачається, протягом усього строку ліквідаційної процедури в господарському суді не оскаржувались дії (бездіяльність) ліквідатора з приводу неповного виявлення майнових активів банкрута. Більш того, апелянтом не доведено обставин або доказів, які б давали підстави для висновку про існування у боржника будь-якого іншого майна окрім фактично виявленого ліквідатором.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у боржника невиявлених майнових активів спростовуються наявними матеріалами справи, а наданий скаржником під час апеляційного провадження фінансовий звіт боржника з відомостями про його баланс станом на 30.06.2014 не може братися до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки не був предметом дослідження в суді першої інстанції, неможливість його вчасного подання до суду скаржник належним чином не обґрунтував.

Доводи скаржника щодо неналежного повідомлення його про дату й час судового засідання, за результатами проведення якого винесено оскаржену ухвалу від 21.10.2015, спростовуються змістом наданих ним письмових пояснень, згідно яких скаржником визнається та обставина, що 21.10.2015 йому було відомо про розгляд даної справи, проте, як вбачається з матеріалів справи, з клопотанням про відкладення розгляду справи він не звернувся та не повідомив суд про причини неявки свого представника.

Крім того, викладена обставина не перешкоджала скаржнику надати до суду першої інстанції заздалегідь пояснення та звернутись з клопотанням про залучення додаткових доказів у справі.

Доводи скаржника про те, що несвоєчасне одержання ним звіту ліквідатора є порушенням статті 46 Закону, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Згідно положень частини 1 статті 46 Закону звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів.

Провадження у даній справі відбувається за спрощеною процедурою згідно статті 95 Закону, яка не передбачає обов'язкове створення комітету кредиторів, і, відповідно, комітет кредиторів боржника у даній справі створений не був.

Необхідність схвалення звіту ліквідатора окремими кредиторами Законом не передбачено.

Крім того, зважаючи на те, що ліквідатором у даній справі надано звіт та ліквідаційний баланс боржника 12.10.2015, учасники провадження у даній справі, в тому числі публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", мали достатньо часу ознайомитись з відповідними матеріалами справи до судового засідання, яке відбулося 21.10.2015, та за результатами якого винесено оскаржену ухвалу.

Колегія суддів враховує доводи скаржника про те, що ліквідатором перераховано грошові кошти ОСОБА_7 та, зважаючи на наявні матеріали справи, вважає, що місцевим господарським судом при винесенні ухвали від 25.03.2015 помилково вказано в якості кредитора ОСОБА_8 Отже, відповідна описка підлягає виправленню судом першої інстанції в порядку статті 89 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, оскаржувану ухвалу суду в частині визнання погашеними вимог публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1267157,78 грн., ВАТ "Склозавод "Неман" (ОАО "Стеклозавод "Неман") на суму 232094,28 грн. доларів США, що еквівалентно 6965189,96 грн., Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області у розмірі 54521,96 грн. та вимог, які не були заявлені в установлений Законом строк, місцевим господарським судом також прийнято в межах наданих йому повноважень та без порушення приписів Закону.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про те, що порушення норм матеріального і процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали господарського суду відсутні, а мотиви позивача з яких подано апеляційну скаргу не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду господарського суду Київської області від 21.10.2015 у справі № 911/4884/14 залишити без змін, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення.

Справу № 911/4884/14 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко