ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2016 Справа № 905/3143/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовомПублічного акціонерного товариства «Фінростбанк»
доТовариство з обмеженою відповідальністю «Укртранспоставка»
простягнення 2682805,00грн.
Представники сторін: від позивача: не з'явився; від відповідача: ОСОБА_1
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртранспоставка» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2401000,00грн. та простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 281805,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором №168 від 30.09.2013.

На підтвердження вказаних обставин позивач надає належним чином засвідчені копії наступних документів: кредитного договору №168 від 30.09.2013; клопотань №230 від 30.09.2013 та №258 від 17.10.2013; додаткової угоди№1 до договору від 17.10.2013; меморіальних ордерів №TR.65475.4034.99080 від 30.09.2013 та № TR.65475.1248.99080 від 17.10.2013; виписки з банківського рахунку; розрахунку суми заборгованості.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.11.2015 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

Враховуючи неявку сторін, клопотання відповідача щодо відкладення розгляду справи, невиконання сторонами вимог суду щодо надання документів, судові засідання неодноразово відкладалися в порядку ст. 77 ГПК України та за клопотанням відповідача строк розгляду справи був подовжений на 15 днів.

Представник позивача у зазначене судове засідання не з'явився, разом з тим подав письмові пояснення, в яких підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві, у повному обсягу та просив розглянути справу без його участі.

Місцезнаходженням відповідача є: 83034, м.Донецьк, вул.Липецька,47-Б, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області ОСОБА_2, помічник судді СальніковаГ.А., секретар судового засідання БойчукН.Р. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83034, м.Донецьк, вул.Липецька,47-Б. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта №7-14-197 від 06.05.2015 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/3143/15.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/3143/15 та призначених до розгляду судових засідань ( про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що надані позивачем клопотання про видачу грошових коштів та збільшення відзивної відновлювальної кредитної лінії оформлені неналежним чином. Також, на думку відповідача, розгляд справи неможливий без наявності в матеріалах справи всіх частин договору №168 від 30.09.2013. Окрім того, ніяких письмових повідомлень від позивача відповідач не отримував, жодного листування з позивачем не було стосовно надання коштів або їх повернення. Відповідач зазначає, що надані виписки позивачем та меморіальні ордери не можуть бути доказом надання кредитних коштів відповідачу з тих підстав, що вони не є документами первинного бухгалтерського обліку. Також позивач стверджує, що розрахунок заборгованості за кредитом не може братися до уваги судом, оскільки для визначення фактичного розміру зобов'язань, необхідні спеціальні знання в галузі фінансово-кредитних відносин. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка" просить врахувати суд при прийнятті рішення по справі, складну ситуацію у Донецькій області, яка призвела до виникнення нестабільності у роботі відповідача, у зв'язку з чим погіршилася його можливість виконувати свої договірні зобов'язання.

Відповідачем, у судовому засіданні 21.01.2016, заявлено клопотання про витребування від у позивача доказів, а саме копію кредитної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка", положення про облікову політику, Інструкцію про проведення розрахунково-касових операцій з юридичними особами, Положення про кредитування юридичних осіб, Положення про кредитний комітет, Протоколи засідання кредитного комітету щодо видачі кредиту за договором №168 від 30.09.2013 для долучення її до матеріалів справи.

Судом відмовлено відповідачу у задоволенні вищезазначеного клопотання з наступних підстав.

За змістом ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Згідно зі ст.38 Господарського процесуального кодексу України, сторона, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Проте, вона повинна навести обставини, що перешкоджають його наданню та зазначити обставини, які можуть підтвердити цей доказ. В порушення зазначеного відповідач не надав суду доказів самостійного витребуванння зазначених документів у позивача,а також не визначив яким чином внутрішні документи банку впливають на цивільно-правові відносини між позивачем та відповідачем та які обставини можуть бути підтвердженні цими документами.

Представник відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою Правління Національного банку України від 16.10.2014 № 660 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК з 16.10.2014.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.10.2014 № 113 «Про початок процедури ліквідації АТ «ФІНРОСТБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 16.10.2014.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.10.2015 № 187 продовжено строки здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» до 16.10.2017 включно, та з 16.10.2015 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" ОСОБА_3 по 16.10.2017 включно.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

30.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртранспоставка» (далі - Боржник) укладено Кредитний договір № 168 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) (далі Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого на умовах, визначених цим Договором, Банк надає Боржнику грошові кошти, шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (далі - кредит) з лімітом заборгованості 1681000 (один мільйон шістсот вісімдесят одна тисяча) грн. 00 коп. строком користування з 30.09.2013 по 28.03.2014 зі сплатою 28 % річних. Тип процентної ставки за кредитом фіксована.

Пунктами 1.2, 1.3, 1.5 Кредитного договору передбачено, що кредит надається Боржнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів.

Видача кредиту, передбаченого п. 1.1 цього договору здійснюється частинами, шляхом надання Боржнику траншів, після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів (далі - заявка) та їх акцепту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформляється Боржником за формою Банку.

Зобовязання Банка по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки Банком. При повному наданні Боржникові кредитних коштів за акцептованою заявкою, заявка вважається виконаною, а зобовязання Банку виконаними.

Повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим Договором в термін до 28.03.2014 року.

Відповідно до п.п. 2.1 2.3 Кредитного договору встановлено, що Боржник відповідає перед Банком за зобовязаннями, що передбачені цим договором і повязані з ним, всім майном та коштами, що належать йому на праві власності, на які відповідно до діючого законодавства може бути звернене стягнення.

Кредит наданий за цим договором, забезпечується заставою рухомого майна (товарів обігу) згідно окремо складеного договору, який є невідємною частиною цього договору.

Відшкодування витрат Банку за внесення Інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, передбаченого п. 2.2 цього Договору здійснює Боржник шляхом оплати суми витрат Банку.

Згідно п.п. 3.1-3.6 Кредитного договору надання траншів по кредиту за цим Договором проводиться після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту, шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника №0337.980 у відділенні «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 328599, або оплати з позичкового рахунку Боржника № 0174.980 у відділенні «ДРУ» в АТ «Фінростбанк», код банку 328599, , розрахункових документів Боржника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату сплати.

Боржник повертає кредит в термін до 28.03.2014 безготівковим шляхом на рахунок №0168.980 у відділенні «ДРУ» АТ «Фінростбанк», код банку 328599, .

При непогашенні кредиту в строки, встановлені цим Договором заборгованість по кредиту переноситься на рахунок простроченої заборгованості за кредитом.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу «факт/факт» згідно з затвердженими Національним банком України «Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України»:

-в останній робочий день першого місяця надання кредиту за період з дня виникнення заборгованості по останній календарний день першого місяця користування кредитом;

-починаючи з другого місяця користування кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну календарну кількість днів користування кредитом (з першого по останній календарний день кожного місяця) від фактичної суми заборгованості за кредитом;

-в день повернення заборгованості за кредитною лінією в повній сумі проценти нараховуються за період з першого календарного дня місяця по день, що передує дню повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше останнього числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок № 0168.980 у відділенні «ДРУ» в АТ «Фінростбанк», код банку 328599,

За період, у якому наступає строк погашення кредиту проценти сплачуються не пізніше строку повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього Договору.

День надходження коштів для остаточного погашення кредиту в розрахунок процентів не враховується.

При несплаті процентів за користування кредитом в строки встановлені цим договором заборгованість по процентам переноситься на рахунок прострочених процентів.

Відповідно до п. 6.7 Кредитного договору банк має право вимагати від Боржника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором, та/або звернути стягнення на предмет забезпечення та/або звернутися в суд у випадках: погіршення платоспроможності Боржника (невиконання або прострочення виконання Боржником грошових зобовязань перед банком, зниження класу Боржника за результатами оцінки його фінансового стану); затримання сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам більше 30 календарних днів від встановленого цим договором терміну їх сплати; порушення Боржником термінів повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором; порушення Боржником будь-яких умов цього договору чи умов договору, що складений відповідно до п.п. 2.2 цього Договору; незгоди Боржника із новим розміром процентної ставки у відповідно до п. 9.2 цього договору.

Як зазначає позивач, Банк виконав свої зобовязання за Кредитним договором, відкривши Боржнику позичковий рахунок з лімітом використання 1681000,00 грн.. Вказані обставини підтверджується випискою банку по особовому рахунку та копією меморіального ордеру №TR/65475.4034.99080 від 30.09.2013 на суму 1681000,00грн., в якому зазначено про видачу кредиту згідно угоди №168 та клопотанням відповідача про видачу в межах відкличної відновлювальної кредитної лінії за договором №168 від 30.09.2013 в розмірі 1681000,00 грн.,які містяться в матеріалах справи.

17.10.2015 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду до Кредитного договору №1. Відповідно до змісту останньої Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 2681000(два мільйони шістсот вісімдесят одна тисяча )грн. 00коп. строком користування з 30.09.2013 по 28.03.2014 зі сплатою 28% річних. За таких обставин Позичальник збільшив ліміт відзивної відновлювальної кредитної лінії до 2681000,00грн. Вищезазначене підтверджується копіями меморіальним ордером № TR/65475.1248.99080 від 17.10.2013 на суму 1000000,00грн.; клопотання відповідача про збільшення ліміту відкличної відновлювальної кредитної лінії за договором №168 від 30.09.2013 до 2681000,00грн. та випискою банку по особовому рахунку, які наявні в матеріалах справи.

Доводи відповідача про сумнів щодо клопотання відповідача про видачу коштів, судом не приймаються, оскільки сторони не погоджували форму заявок, залишаючи за банком право самостійно її встановлювати (п. 1.3. договору), та не погодженість форми не призводить до відсутності заяви як такої. Відповідач не спростовує факт підписання клопотань повноваженою особою відповідача, не спростовує факт отримання коштів на свій рахунок. Посилання відповідача на відсутність договору застави, судом не приймаються, оскільки відсутність такого договору не впливає на чинність договору кредиту, на його виконання сторонами та на наслідки у разі порушення кредитного договору.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи судом вбачається, що відповідач 10.04.2014 здійснив часткову оплату заборгованості за кредитом у розмірі 280000,00грн. та часткову оплату процентів за користування кредитом у розмірі 419268,32грн., що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка", які наявні в матеріалах справи.

Судом не приймаються заперечення відповідача щодо того, що меморіальні ордери та виписки з особового рахунку відповідача не можуть бути доказом видачі кредитних коштів з наступних підстав:

Абзацом 10 пункту 3 Положення про забезпечення безперервного функціонування інформаційних систем Національного Банку України та банків України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 17.06.2004 № 265, передбачено, що меморіальні ордери та виписки по особовому рахунку, а також всі складені первинні документи щодо видачі кредитних коштів роздруковуються з системи автоматизації банку, яка взаємодіє з інформаційною системою Національного Банку України.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 глави 2 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.12.1998 № 556, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації із застосуванням комп'ютерних засобів, за допомогою яких в автоматизованому режимі здійснюється збирання, передавання, систематизація та оброблення інформації.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до п. п. 1.10, 4.1 - 4.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України N 254 від 18.06.2003 (далі за текстом - Положення), операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов'язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. п. 5.1 - 5.5 Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банки обов'язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Згідно з п. п. 5.6, 5.8 Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

У звязку з тим, що кредитна документація (справа) залишилася на зберіганні у відділенні «ДРУ» АТ «Фінростбанк» в м. Донецьку, який є територією проведення антитерористичної операції, позивачем до матеріалів справи надані копії меморіальних ордерів, отримані за допомогою програмного комплексу бухгалтерського обліку АТ «Фінростбанк», розміщеного на комп'ютерних засобах, який ведеться з часу реєстрації банку. Також, надано виписки за взаємопов'язаними рахунками бухгалтерського обліку щодо кредитного договору, інформація в якій відповідає операції, відображеній в меморіальному ордері.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу суду.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідач не оспорював дійсність кредитного договору №168, не заявляв про підробку документів, вчинених від імені відповідача (зокрема, клопотання на видачу кредитних коштів, платіжних доручень на перерахування коштів (процентів) за користування кредитними коштами), не надав належних доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів.

При цьому, наполягаючи на огляді оригіналів, відповідач не обґрунтував в чому полягає невідповідність наданих копій оригіналам цих документів, як не надав суду і своїх екземплярів зазначених документів.

Щодо заперечень відповідача про відсутність письмових повідомлень від позивача про порушення договору, суд зазначає, що відсутність таких не впливає на строки виконання відповідачем грошових зобовязань.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що у зв'язку з проведення антитерористичної операції відповідач не має можливості повноцінно здійснювати господарську діяльність і як наслідок виконувати свої зобов'язання за кредитним договором.

Проте, відповідно до ст.193 Господарського кодексу України , ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів та договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України. Прийнятим у зв'язку з викладеним Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", визначені заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, у тому числі накладено мораторій: на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями; на реалізацію прав іпотекодержателя, визначених ст.ст. 37, 38, 40, 41 Закону України "Про іпотеку". Таким чином, Держава гарантувала субєктам, які здійснюють діяльність на території проведення АТО пільгові умови виконання зобовязань, повязані із звільненням від відповідальності за порушення зобовязань, визначених законом. Проте, від виконання зобовязань зазначені суб'єкти не звільнені.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка" зазначає, що розрахунок заборгованості за кредитом не може братися до уваги судом, оскільки для визначення фактичного розміру зобов'язань, необхідні спеціальні знання в галузі фінансово-кредитних відносин.

З цього приводу суд зазначає, що позивачем до позовної заяви доданий розгорнутий розрахунок заявленої до стягнення заборгованості, перевірка відповідності якого, з урахуванням доданих до матеріалів справи виписок з рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відкритих позивачем для відображення кредитних операцій, проведених в межах кредитного договору № 168 від 30.09.2013, не потребує спеціальних знань. Суд самостійно зобовязаний надати правову оцінку відповідності правовідносин, які склалися між сторонами кредитного договору №168, умовам визначеним ними при його укладанні, та доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та якими підтверджують виконання зобовязань за договором, оскільки це - правові питання, віднесені до компетенції суду.

З урахуванням викладеного, судом прийняті як належні та допустимі докази відповідно до ст. ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України: копії меморіальних ордерів копії виписки з особових рахунків, і суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи доказів в підтвердження отримання відповідачем від позивача кредиту. З урахуванням часткової сплати коштів по кредиту, заборгованість відповідача, станом на теперішній час становить 2401000,00 грн., яка не спростована відповідачем.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач доводить банківськими виписками, меморіальними ордерами наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у розмірі 2401000,00 грн. та за відсотками за користування кредитом у розмірі 281805,00грн. за період з 30.09.2013 по 30.09.2014 (відповідач прострочив сплату процентів за період з 01.05.2014 по 30.09.2014).

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 2401000,00грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 281805,00грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка" (83034, Донецька область, м.Донецьк, вул. Липецька, 47-Б, код 38220142 з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» (65104, м.Одеса, проспект Ак. Глушкова, 13, код 14366762) суму основного боргу у розмірі 2401000 (два мільйони чотириста одна тисяча) грн. 00коп., проценти за користування кредитом у розмірі 281805(двісті вісімдесят одна тисяча вісімсот п'ять) грн. 00 коп..

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспоставка" (83034, Донецька область, м.Донецьк, вул. Липецька, 47-Б, код 38220142 з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 40242 (сімдесят тисяч вісімсот)грн. 08 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 26.01.2016

Суддя Д.М. Огороднік