РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016Справа №910/28355/15

За позовомКомунального підприємства „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"
До Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОК-3"
Простягнення 11 925, 30 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Бриль П.О. - за дов.;

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь суму основної заборгованості за спожиті послуги по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна в розмірі 7 088, 33 грн., індексу інфляції в розмірі 3 474, 98 грн. та 3% річних в розмірі 273, 36 грн. за договором від 01.11.2012р. №Е1051-1406.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 45, офіс 100.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 01.12.2015р., 15.12.2015р. та 19.01.2016р. представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив. Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверт з вказаною ухвалою суду було повернуто назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового зв'язку (за закінченням встановленого строку зберігання).

Отже, за встановлених обставин справи відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району міста Києва" (надалі - Позивач) відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. №24/6240 „Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва" перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001р.

Відповідно до п. 2.1. Статуту, підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконання цих послуг.

01 грудня 2012 року між Позивачем та Комунальним підприємством „ Керуюча дирекція Шевченківської районної у м. Києві ради", яке перейменовано в Комунальне підприємство „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014р. „Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» (надалі - Довіритель), укладено Договір доручення на надання послуг обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів №1 (надалі - Договір №1).

Згідно п.п. 2.1.1.4 п. 2.1.1.Договору №1, Позивач зобов'язався вчинити за рахунок та на користь Довірителя юридичні дії щодо обліку та збору, у тому числі в судовому порядку, заборгованості споживачів за послуги Довірителя.

За правилами ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії, правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідач є користувачем групи нежилих приміщень підвалу загальною площею 128, 50 кв. м., що розташовані в підвалі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. №25/2, на підставі договору оренди приміщення під магазин від 01.01.2012р.

01.11.2012р. між Довірителем та Відповідачем було укладено договір №Е1051-1406 про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець (Довіритель) забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку, а також утримання прибудинкової території будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, №25/2, а Відповідач відшкодовує витрати Виконавця на виконання вказаних робіт пропорційно зайнятій ним площі в цій будівлі.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору, Відповідач зобов'язався до 20 числа поточного місяця перераховувати грошові кошти на рахунок Довірителя за утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території.

Згідно з п. 4.6. Договору, оплату за цим договором Відповідач зобов'язаний був проводити щомісячно, у 10-ти денний термін після отримання рахунку, але не пізніше 20 числа поточного місяця на підставі рахунків, виставлених Виконавцем.

У відповідності з п. 4.4. Договору, розмір щомісячного відшкодування витрат на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території по даному договору становить 214, 72 грн. з ПДВ.

Однак, судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором у повному обсязі Відповідачем не виконано, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем.

Станом на 01.12.2015р. заборгованість Відповідача за період з 01.02.2012р. по 31.08.2015р. складає 7 088, 33 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Укладений договір №Е1051-1406 від 01.11.2012р. про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем не сплачено суму боргу за Договором в розмірі 7 088, 33 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором від 01.11.2012р. №Е1051-1406 в розмірі 7 088, 33 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку з Відповідача підлягає стягненню 273, 36 грн. 3% річних та 3 474, 98 грн. індексу інфляції, відповідно до ст. 625 ЦК України, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, Відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТОК-3" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 45, офіс 100; Код: 37642141) на користь Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району м. Києва" (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса, 10/8; Код: 31731838) суму основної заборгованості в розмірі 7 088 (сім тисяч вісімдесят вісім) грн. 33 коп., індекс інфляції в розмірі 3 474 (три тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 98 коп., 3% річних в розмірі 273 (двісті сімдесят три) грн. 36 коп. та судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.01.2016р.

Суддя І.І.Борисенко