РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016Справа №910/30835/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укртансгаз" в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газінжинірінг"
простягнення 147 350,00 грн
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаБогушинський Л.В. (представник за довіреністю від 30.12.2015)
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртансгаз" в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газінжинірінг" 147 350,00 грн збитків за невиконання умов договору на розробку робочого проекту №5/03-08 від 17.03.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/30835/15 та розгляд справи призначено на 12.01.2016.

Ухвалою від 12.01.2016 судом відкладено розгляд справи на 26.01.2016.

В судове засідання 26.01.2016 з'явився представник позивача, який обґрунтував обставини виникнення заборгованості у відповідача, підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та інші документи на підтвердження своєї правової позиції не подав, позовні вимоги не спростував, хоча ро дату, час та місце судових засідань у справі повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, підписаним представником відповідача 16.12.2015 та відміткам на звороті судових ухвал.

Оскільки відповідач вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи судом, а матеріали справи містять достатні докази для всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газінжинірінг" (виконавець) та Дочірньою компанією "Укртансгаз" НАК "Нафтогаз України", яке надалі було реорганізовано в Публічне акціонерне товариство "Укртансгаз", в особі директора Філії УМГ "Черкаситрансгаз" (замовник) було укладено договір на розробку робочого проекту №5/03-08 від 17.03.2008 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов'язується виконати розробку робочого проекту "Реконструкція ГРС м. Кременчук Полтавської обл." у відповідності до затвердженого замовником Завдання на розробку робочого проекту (додаток № 3), яке є невід'ємною частиною Договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору вартість і терміни виконання робіт визначені протоколом погодження договірної ціни (додаток № 1) з кошторисом на ПВР (Додаток № 4) та календарним планом робіт (Додаток № 2), які є невід'ємною частиною Договору.

У п. 2.1 Договору сторони погодили, що вартість робіт по Договору згідно з протоколом погодження договірної ціни всього складає 397 500,00 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору виконавець приступає до виконання робіт в термін, обумовлений календарним планом робіт за умови отримання оформленого Договору і надходження на його розрахунковий рахунок до цього терміну авансу в розмірі 30% від вартості робіт по договору в сумі 119 250,00 грн.

Розрахунок за повністю завершені роботи по етапах, згідно календарного плану робіт, проводиться не пізніше 15 календарних днів після оформлення відповідних актів здачі-приймання, з урахуванням раніше проведених платежів (п. 3.3 Договору).

Як вбачається з поданих доказів, на виконання умов Договору позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у загальній сумі 275 000,00 грн відповідно до платіжних доручень № 299 від 27.03.2008 на суму 80 000,00 грн, № 538 від 14.05.2008 на суму 50 000,00 грн, № 726 від 20.06.2008 на суму 15 000,00 грн, № 800 від 04.06.2008 на суму 30 000,00 грн, № 2680 від 26.12.2008 на суму 60 000,00 грн, № 959 від 17.06.2009 на суму 40 000,00 грн.

Як стверджує позивач, відповідач виконав роботи за Договором по 1 та 2 етапах на суму 127 650,00 грн., до виконання решти робіт по 3 та 4 етапах не приступив взагалі, чим завдав позивачу збитків на суму 147 350,00 грн.

Відповідно до календарного плану робіт до Договору, затвердженого в новій редакції додатковою угодою № 1 від 11.02.2009, реконструкція ГРС м. Кременчук Полтавської області складається з чотирьох етапів.

Наявним в матеріалах справи актом від 30.12.2008 здачі-приймання робіт до Договору підтверджується виконання відповідачем робіт, передбачених 1 та 2 етапами календарного плану робіт, а саме: "Збір вихідних даних. Комплексні інженерні вишукування" та "Технічні вимоги на поставку обладнання. Основні технічні рішення" на загальну суму 127 650,00 грн.

Натомість, доказів виконання наступних етапів робіт згідно з календарним планом робіт до Договору, які виконавець мав почати ще в 2009 році, у матеріали справи сторонами спору подано не було.

26.08.2015 р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням про односторонню відмову від договору в порядку ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України та відшкодування збитків у сумі 147 350,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди

За приписами ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У зв'язку з порушенням виконавцем термінів виконання робіт за календарним планом робіт до Договору, замовник реалізував вказане вище право на відмову від договору шляхом надсилання відповідачу відповідного повідомлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Оскільки розірвання договору не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, позивач звернувся до суду з позовною вимогою до відповідача про стягнення збитків, зумовлених невиконанням умов Договору.

Статтею 224 ГК України передбачено, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, для настання вказаної деліктної відповідальності в сукупності необхідна наявність наступних елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність завданої шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди та вина. Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків.

Дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи відсутність будь-яких заперечень та спростувань викладених обставин відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності перерахованих вище елементів складу здійсненого відповідачем правопорушення, що виявилося у невиконанні ним оплачених позивачем робіт, у зв'язку з чим має відшкодувати завдані таким порушенням збитки потерпілій стороні Договору.

Оскільки під збитками з-поміж іншого розуміються витрати, зроблені управненою стороною, то стягненню з відповідача на користь відповідача підлягають 147 350,00 грн. (275 000,00 грн - 127 650,00 грн), тобто позов задовольняється судом у повному обсязі.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газінжинірінг" (040209, м. Київ, вул. Дибенка, 7, ідентифікаційний код 35093717) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртансгаз" в особі Філії Управління магістральних газопроводів "Черкаситрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 300119801) 147 350 (сто сорок сім тисяч триста п'ятдесят) грн. збитків та 2 210 (дві тисячі двісті десять) грн. 25 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складене 03.02.2016