номер провадження справи 6/65/15-8/205/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 Справа № 908/2020/15-г

За позовом Закритого акціонерного товариства „Говерлус (адреса для листування: вул. Володі Дубиніна, 8, м. Дніпропетровськ, 49050; юридична адреса: вул. Карайвіню, 2-2, м. Клайпеда, Литовська Республіка, 92251; поштова адреса: вул. Лієпу 19, м. Клайпеда, Литовська Республіка, 92138)

До відповідача Державного підприємства „Донецька залізниця (вул. Артема, буд. 68, м. Донецьк, 83062)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «Укренерготранс» (вул. Володі Дубиніна, буд. 8, м. Дніпропетровськ, 49050)

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство „ОСОБА_1 залізниця (пр. Карла Маркса, буд. 108, м. Дніпропетровськ, 49600)

Про стягнення 77 854 грн. 52 коп.

Суддя Попова І.А.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2, дов. від 24.11.2015 р.

Від відповідача ОСОБА_3, дов. № в.о Н-01/2221 від 28.09.2015 р.

Від третьої особи-1 ОСОБА_4, дов. від 17.12.2015 р.

ОСОБА_5, дов. від 17.12.2015 р.

Від третьої особи-2 не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 77854 грн. 52 коп. неправомірно списаних грошових коштів.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.11.2015 р. скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 19.05.2015 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015 р. у справі № 908/2020/15-г та справу направлено на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ст. 2-1 ГПК України справу передано на розгляд судді Поповій І.А. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.11.2015 р. справу прийнято до провадження.

Розгляд справи, призначений на 17.12.2015 р., відкладався до 19.01.2016 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 19.01.2016 р.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, з урахуванням письмових пояснень від 15.05.2015 р. (вх. № 09-06/22342 від 18.05.2015 р.). В обґрунтування вимог зазначено, що позивачем (комітент) та ПрАТ Укренерготранс (комісіонер) укладено договір комісії № 030812 від 03.08.2012 р., за умовами якого комісіонер, який діє від свого імені, але за дорученням та за рахунок комітента, зобовязаний за обумовлену договором винагороду вчинити право чини обумовлені договором, щодо надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. 29 липня 2010 р. ПрАТ «Укренерготранс» та ДП «Донецька залізниця» укладений договір № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. 20 липня 2014 р. за залізничними накладними №№ 45544053, 45544061, 45544087 зі ст. Дніпродзержинськ ДП ОСОБА_1 залізниця (відправник ПАТ Дніпровський металургійний комбінат ім. В.Е. Дзержинського) призначенням на ст. Комунарськ ДП Донецька залізниця на адресу ПАТ Алчевський металургійний комбінат відправлено 56 порожніх вагона, у т.ч. 14 порожніх вагонів власності позивача. Платником перевізних платежів за перевезення даних вагонів виступало ПрАТ Укренерготранс. ДП ОСОБА_1 залізниця прийняла вагони до перевезення та стягнула з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс по ДП ОСОБА_1 залізниця плату за здійснення перевезення 56 порожніх вагонів, в т.ч. 14 порожніх вагона власності позивача. У звязку з проведенням АТО на території Донецької і Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 р. введено конвенційну заборону на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, зокрема, на станцію Комунарськ Донецької залізниці. Ці обставини призвели до того, що 14 порожніх вагонів, які прямували зі ст. Дніпродзержинськ призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ Алчевський металургійний комбінат, відповідно до конвенційної заборони від 28.07.2014 р. були зупинені відповідачем на шляху прямування по ст. Демурино ДП Донецька залізниця. В звязку з цим ПрАТ Укренерготранс був змушений звернутися до відповідача з заявою про здійснення переадресування вагонів на нову станцію призначення ст. Терни ДП ОСОБА_1 залізниця на адресу нового одержувача ПАТ Північний ГЗК. ПрАТ Укренерготранс листом № 3.4-523 від 11.08.2014 р. гарантував залізниці тільки оплату збору за оформлення переадресування вагонів. Однак, 29.09.2014 р. по станції Демурино, крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс № 9101601 по накопичувальній картці № 29090025 додатково безпідставно були списані збір за зберігання 56 вагонів на коліях загального користування в розмірі 8141,28 грн., у т.ч. за 14 вагонів власності позивача в розмірі 2035,32 грн.; плата за користування 56 вагонами в розмірі 251054,72 грн., у т.ч. за 14 вагонів власності позивача в розмірі 62763 грн.68 коп.; телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника в розмірі 319,10 грн., у т.ч. за вагони власності позивача в розмірі 79,77 грн. Накопичувальна картка № 29090025 для розгляду та підписання на адресу ПрАТ Укренерготранс відповідачем не надавалась. На виконання умов договору комісії № 308712 від 03.08.2012 р. позивач прийняв та відшкодував ПрАТ Укренерготранс всі понесені останнім витрати, які зазначено вище. Позивач вважає, що списання з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс зазначених коштів проведено безпідставно. При видачі вантажу одержувачу по ст. Терни 15.08.2014 р. з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс по ДП ОСОБА_1 залізниця списаний добір плати за перевезення переадресованого вантажу. Таким чином, при видачі вантажу (56 вагонів) одержувачу з особових рахунків ПрАТ Укренерготранс списані усі належні провізні платежі за перевезення. Плата, обумовлена положеннями Статуту залізниць, вноситься тільки при умові затримки вагонів, яка сталася з вини вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємств. У даному випадку затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці, а саме: через конвенційну заборону від 28.07.2014 р. та невиконання залізницею зобовязання щодо доставки вантажу. Акт про затримку вагонів та наказ про затримку вагонів не складались, вантажоодержувачу не надавались, до перевізних документів не додавались. Оскільки ані позивач, ані ПрАТ Укренерготранс телеграфне повідомлення у залізниці не замовляли, внаслідок чого таке повідомлення залізницею не надавалось, списання телеграфного збору за повідомлення в сумі 79,77 грн. також є необґрунтованим. ПрАТ Укренерготранс та позивач направляли відповідачу претензії про повернення надмірно нарахованих та безакцептно стягнутих сум. Претензії залишилися без відповіді та задоволення. Позивач, дотримуючись умов договору Комісії, укладеного з третьою особою, відшкодував усі витрати, понесені комісіонером (ПрАТ Укренерготранс) при виконанні умов договору комісії № 030812. Тому позивач вважає, що неправомірне списання сум збору за зберігання вагонів, телеграфного збору, плати за користування вагонами порушує права та інтереси позивача, як власника рухомого складу, за рахунок якого надає послуги експедитор. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдана майнова шкода в розмірі 77854 грн. 52 коп., яку просить стягнути з відповідача з посиланням на ст.ст. 929, 1166 ЦК України, ст.ст. ст.44, 119, 136 Статуту залізниць, Правила розрахунків за перевезення вантажів, Правила користування вагонами і контейнерами.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив. У відзив на позов вказує, що вина залізниці у затриманні вагонів, як стверджує позивач, через введення 28.07.2014 р. Укрзалізницею конвенційної заборони на навантаження відсутня, оскільки по-перше, виконуючи вказівку органу управління залізничним транспортом, залізниця діяла правомірно, по-друге, настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 р. через проведення анти терористичної операції на території Донецької та Луганської областей, як загально відомий факт і спричинило прийняття зазначеної конвенційної заборони. Стосовно відсутності підпису отримувача вантажу на накопичувальних карточках: факт відсутності представників отримувача вантажу під час оформлення накопичувальних карток № 12080017 та 29090025 відповідно засвідчено актами загальної форми № 34 від 12.08.2014 р. та № 47 від 29.09.2014 р.. Відповідач вважає, що ним правомірно нарахована та списана сума зборів, повязаних з перевезенням вантажів в розмірі 77854 грн. 52 коп.

Третя особа-1 ПрАТ «Укренерготранс» надала письмові пояснення та зазначила, що третя особа у звязку з дією конвенційної заборони № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р. був змушений здійснити переадресування вагонів на нову станцію призначення на нового одержувача. Листом від 11.08.2014 р. на адресу залізниці щодо переадресування вагонів, ПрАТ Укренерготранс гарантувало залізниці тільки оплату збору за оформлення переадресування вагонів. Однак, 29.09.2014 р. крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс додатково безпідставно були списані кошти. Позивач прийняв та відшкодував всі понесені останнім витрати - кошти, які списані з рахунку відповідачем. При видачі вантажу одержувачу 15.08.2014 р. з особових рахунків платника ПрАТ Укренерготранс були списані усі належні провізні платежі за перевезення. Виконуючи умови договору комісії № 030812 комісіонер (ПрАТ «Укренерготранс») надав на адресу комітента (ЗАТ «Говерлус») Звіт комісіонера № 10 від 31.10.2014 р., до якого були включені в тому числі витрати, які поніс комісіонер через неправомірне списання ДП «Донецька залізниця» збору та телеграфного збору за повідомлення залізниці. Відповідно до п 5.2 договору комітент затвердив звіт комісіонера та керуючись як положеннями договору так і нормами чинного законодавства відшкодував понесені комісіонером витрати (платіжне доручення № 27 від 14.10.2014 р.).

Третя особа 2 ДП «ОСОБА_1 залізниця» свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не сповістила, письмові пояснення не надала.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

29 липня 2010 р. ПрАТ Укренерготранс (експедитор, третя особа-1) та ДП Донецька залізниця (залізниця, відповідач) укладений договір № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до п. 1.1 предметом даного договору є проведення експедитором (ПрАТ Укренерготранс) розрахунків з залізницею (ДП Донецька залізниця) за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги вантажовідправникам/вантажоодержувачам (далі вантажовласникам). Цим договором передбачаються умови оплати експедитором вартості послуг залізниці (оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, збори за подачу і забирання вагонів і інші додаткові послуги) наданих вантажовласникам, при здійсненні експортно-імпортних та внутрішніх перевезень вантажів, а також інших послуг по договірним тарифам (п. 1.3). Відповідно до п. 1.2 договір не передбачає переуступку боргу експедитора третій особі, а також розрахунки заліковими коштами.

Згідно з п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 залізниця зобовязалася: приймати до перевезення вантажі, згідно з заявками вантажовласників, порожні власні або орендовані вагони на підставі договорів власників вагонів із відправниками, одержувачами, експедиторами, здійснювати ці перевезення та надавати додаткові послуги, повязані з цими перевезеннями, з оплатою їх експедитором; здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з експедитором за перевезення вантажів, порожніх приватних та орендованих вагонів і надані додаткові послуги вантажовласникам, згідно з діючих тарифів, вести облік нарахованих і сплачених сум та надавати експедитору відповідні розрахункові документи; для проведення розрахунків і обліку сплачених сум відкрити для експедитора особовий рахунок з присвоєнням єдиних кодів платника 9100478, 9101601.

Експедитор відповідно до п.п. 2.2.1 (в редакції додаткової угоди № 3 від 03.08.2010 р.), 2.2.5 зобовязався: здійснювати попередню оплату тарифу та додаткових послуг, наданих залізницею вантажовласникам, згідно зі ОСОБА_6, Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів, калькуляціями по наданню послуг вантажовласникам за вільними тарифами; здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та інші транспортні послуги на умовах цього договору шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення на поточний рахунок залізниці зі спеціальним режимом використання. Редакція п.2.2.5 неодноразово змінювалася в частині зазначення номера рахунку та банківської установи.

Згідно з п. 3.2 договору в міру виконання перевезень та надання послуг вантажовласникам залізниця відображає в особовому рахунку експедитора використання коштів для оплати перевезень вантажів, за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, на підставі відповідних документів.

Відповідно до п. 7.1 за цим договором залізниця надає експедитору послуги на станціях Донецької залізниці за умови наявності коштів на його особовому рахунку.

Додатковою угодою від 12.08.2013 р., №13 від 24.12.2014 р. сторони визначили пролонгувати термін дії договору до 31.12.2014 р., потім до 31.12.2015 р., але у будь-якому випадку до повного виконання зобовязань за договором.

03 серпня 2012 р. Закритим акціонерним товариством «Інвестиційна вагонна компанія» (комітент) та Приватним акціонерним товариством Укренерготранс (комісіонер, третя особа) укладено договір комісії № 030812, відповідно до якого комісіонер зобовязався за дорученням комітента за плату вчинити правочини, зумовлені цим договором та перелічені у п. 2.1, від свого імені, але за рахунок комітента.

Додатковою угодою від 26.06.2014 р. внесено зміни у текст договору комісії № 03082012 від 03.08.2012 р. та викладено його в новій редакції, відповідно до якої даний договір комісії №030812, укладений комітентом ЗАТ «Говерлус» та комісіонером ПрАТ «Укренерготранс».

Згідно з п. 3.3 договору при виконанні доручень за цим договором комітент відшкодовує будь-які підтверджені витрати, повязані з виконанням доручення та понесені комісіонером в інтересах комітента. Витрати, понесені комісіонером при виконанні даного договору, вказуються у Звітах комісіонера. Підписаний комітентом Звіт за відповідний період свідчить про повне визнання комітентом вказаних в Звіті сум витрат. Витрати комісіонера утримуються комісіонером із сум доходу, отриманого на користь комітента в процесі виконання договору та підлягають перерахуванню комітенту. Договір комісії, відповідно до п. 10.1, діє протягом трьох років з дня його підписання сторонами.

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 року і до відміни Укрзалізницею введено конвенційну заборону (розпорядження № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року) на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій Донецької залізниці.

Із матеріалів справи слідує, що спір про стягнення шкоди, завданої позивачу, виник із правовідносин перевезення вантажу залізничним транспортом, договору транспортного експедирування (між відповідачем та третьою особою) та договору комісії, укладеного позивачем та третьою особою.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічний припис містить ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України Про залізничний транспорт (далі Закон) визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 (із подальшими змінами), Статут залізниць України визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Аналогічне викладено в Правилах оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.

Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (Правила приймання вантажів до перевезення, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644).

Як зазначає позивач та підтверджується вивченими матеріалами справи, 25.07.2014 р. третьою особою ПрАТ «Укренерготранс» за залізничними накладними № 45544053, 45544061 та №45544087 організовано відправлення 56 порожніх вагонів на ст. Комунарськ Донецької залізниці, із яких 14 порожніх вагони є власністю позивача ЗАТ «Говерлус». Платником згідно з матеріалами справи і дослідженими доказами даного перевезення було ПрАТ Укренерготранс (третя особа у справі) і правовідносини відповідача ДП Донецька залізниця врегульовані з третьою особою договором № Е-050047 від 29.07.2010 р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Разом з тим, судом встановлено, що правовідносини між ЗАТ «Говерлус» (позивач) та ПрАТ Укренерготранс (третя особа-1) врегульовані окремим договором комісії № 030812 від 03.08.2012 р.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. (ст.511 ЦК України)

Як свідчать вивчені матеріали, списання спірної суми відповідачем відбулося на підставі Договору № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 29.07.2010 р., і списання було здійснено з рахунку третьої особи ПрАТ Укренерготранс. Оскільки ПрАТ «Укренерготранс» в рамках договору комісії № 030812 від 03.08.2012 року вчиняє правочини в інтересах та за рахунок «ЗАТ «Говерлус», ЗАТ «Говерлус» в свою чергу забезпечує ПрАТ "Укренерготранс" як комісіонера грошовими коштами, необхідними для організації перевезення вантажів.

Заявлена до стягнення сума в розмірі 77854 грн. 52 коп., як вбачається із накопичувальної картки № 29090025 від 29.09.2014 р. та пояснень сторін, є збором за зберігання вагонів на коліях загального користування, платою за користування вагонами, телеграфним збором.

Із правовідносин, які виникли між позивачем та ПрАТ Укренерготранс за договором комісії № 030812 слідує, що ПрАТ Укренерготранс діяв в інтересах та за рахунок позивача.

При розгляді спору у даній справі судом досліджувалися питання, по-перше, обґрунтованості списання залізницею у безспірному порядку платежів відповідно до договору перевезення № Е-050047 від 29.10.2010 р.; по-друге, взаємовідносини сторін щодо відшкодування спричиненої неправомірними діями шкоди.

Як встановлено, листом від 11.08.2014 р. вих. № 3.4-523 ПрАТ Укренерготранс (третя особа-1) звернулося до ДП Донецька залізниця (відповідача) щодо організації переадресування 56 порожніх власних напіввагонів, зокрема, 14 вагонів власності ЗАТ «Говерлус», слідуючих на станцію Комунарськ Донецької залізниці зі станції Дніпродзержинськ. Переадресування позивач просив здійснити по станції Демурино Донецької залізниці по старим документам на нову станцію ОСОБА_1 залізниці в адресу нового одержувача. Зазначено, що оплату збору за переадресування порожніх власних вагонів та добір тарифу по переадресуванню гарантує по станції Демурино Донецької залізниці зі свого о/р № 9101601.

12 серпня 2014 р. по станції Демурино ДП «Донецька залізниця» з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс № 9101601 по накопичувальній картці № 12080017 (а. с. 42, І том) списано грошові кошти в сумі 1623 грн. за переадресування експортно-імпортних та внутрішніх вантажів (групова відправка).

При видачі вантажу 56 порожніх вагонів, у т. ч. 14 вагонів ЗАТ «Говерлус», одержувачу ПАТ «Північний ГЗК» по ст.. Терни ДП «ОСОБА_1 залізниця» 15.08.2014 р. за накладними № 45544053, № 45544061 та № 45544087 з особового рахунку ПрАТ «Укренерготранс» списаний добір плати за перевезення переадресованого вантажу в розмірі 1623 грн.

29 вересня 2014 р. по накопичувальній картці № 29090025 відповідачем з особового рахунку ПрАТ Укренерготранс № 9101601 списано грошові кошти в загальній сумі 259515,10 грн., із яких, як зазначають сторони, 2035,32 грн. збір за зберігання 14 вагонів власності позивача на коліях загального користування, 62763,68 грн. плата за користування 14 вагонами власності позивача, 79,77 грн. телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника. В накопичувальній картці № 29090025 зазначено, що вказані суми списані на підставі перевірки комерційними ревізорами.

При дослідженні підстав додаткового нарахування та списання грошових коштів по накопичувальній картці № 29090025 від 29.09.2014 р. судом встановлено наступне:

Перелік підстав, які надають право залізниці здійснювати відповідні списання з особового рахунку позивача передбачено Статутом залізниць України. Відповідно до положень статті 44 розділу ІІІ «Планування та організація перевезення вантажів» Статуту залізниць України, залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж) з оплатою витрат за договірним тарифом. За час затримки вагонів (контейнерів) в очікування переадресування справляється плата, встановлена згідно із статтею 119 цього Статуту. Час затримки обчислюється з моменту, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу. Вантаж (56 порожніх вагонів, у тому числі 14 вагонів власності ЗАТ «Говерлус») не прибув на станцію призначення ст.. Комунарськ ДП «Донецька залізниця», повідомлення про прибуття не надавалось.

Статтею 119 Статут залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами субєктами господарської діяльності вносить плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

З наведеного слідує, що вищезазначена плата, обумовлена положеннями Статуту, вноситься тільки при умові затримки вагонів, яка сталася з вини вантажоодержувача, власника залізничної колії, порту підприємства. В даному випадку затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці, а саме введення 28.07.2014 р. конвенційної заборони на навантаження всіх напрямків та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій ДП «Донецька залізниця» та невиконання залізницею зобов'язання щодо доставлення вантажу. Акт про затримку вагонів та наказ про затримку вагонів, відповідно до Правил розрахунків за перевезення вантажів та Правил користування вагонами і контейнерами, не складалися, вантажоодержувачу не надавались, до перевізних документів не додавались. Акт комерційного ревізора, про який зазначено у накопичувальній картці № 29090025 від 29.09.2014 р. на вимогу суду залізницею не надано.

Таким чином, додаткове нарахування та списання збору за зберігання 14 вагонів власності ЗАТ «Говерлус» в розмірі 2035 грн. 32 коп. та плати за користування за 14 вагонів ЗАТ «Говерлу» в розмірі 62763,68 грн. з платника ПрАТ «Укренерготранс» здійснено безпідставно.

Щодо списання коштів у вигляді телеграфного збору відповідно до п. 8.3 розділу ОСОБА_6 тарифів за перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та повязані з ним послуги, суд зазначає: ОСОБА_6 керівництво № 1 передбачає стягнення стягується лише у випадках надання на вимогу вантажовласника залізницею телеграфного повідомлення відповідно з параграфом 6 ст. 20 Розділу ІV СМГС. Враховуючи, що ні ПрАТ «Укренерготранс», ні ЗАТ «Говерлус» телеграфне повідомлення у залізниці не замовляли, внаслідок чого таке повідомлення залізницею не надавалось, списання телеграфного збору за повідомлення в сумі 79,77 грн. є необґрунтованим.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем неправомірно донараховано та списано з особового рахунку № 9101601 грошові кошти в розмірі 77854 грн. 52 коп. по накопичувальній картці № 29090025 від 29.09.2014 р. При цьому, суд зазначає, що при видачі вантажу одержувачу 15.08.2014 р. з особових рахунків платника ПрАТ «Укренерготранс» були списані усі належні провізні платежі за перевезення по накопичувальній картці № 12080017 від 12.08.2014 р.

Вивчені матеріали свідчать, що 14.10.2014 р. ПрАТ «Укренерготранс» направило на адресу відповідача згідно п. 4.1 договору про організацію перевезення № Е-050047 претензію № 3.5.-12275 від 09.10.2015 р. на суму 311418 грн. 12 коп. з вимогою розглянути в обумовлений законодавством строк та прийняти рішення про повернення надмірно нарахованих та безакцептно стягнутих з платника грошових коштів за переадресування 56 порожніх вагонів, в тому числі за 14 порожніх вагонів власності ЗАТ «Говерлус» у сумі 77854 грн. 52 коп. Претензія залишена відповідачем без відповіді. Претензією № 17/02-115-2 від 17.02.2015 р. позивач від свого імені також звертався до відповідача з вимогою про повернення надмірно нарахованих та безакцептно стягнутих з платника грошових коштів за переадресування 14 порожніх вагонів у сумі 77854 грн. 52 коп. Відповідач відповідь на претензію не надав, кошти не повернув.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до приписів статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, наслідком такої протиправної поведінки.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) законних інтересів іншої особи.

При дослідженні обставин даної справи судом встановлено факт неправомірного додаткового нарахування та списання відповідачем грошових коштів з особового рахунку ПрАТ «Укренерготранс» в розмірі 77854,52 грн. ПрАТ «Укренерготранс» за умовами договору комісії № 030812 від 03.08.2012 р. вчиняє правочини в інтересах та за рахунок ЗАТ «Говерлус», яке в свою чергу забезпечує ПрАТ «Укренерготранс» як комісіонера грошовими коштами, необхідними для організації перевезення вантажів (шляхом попередньої оплати та/або відшкодування фактично понесених комісіонером витрат). Тобто, фактично залізницею були списані грошові кошти ЗАТ «Говерлус», списання яких, за умовами договору перевезення № Е-050047, не потребувало попередньої згоди на це платника. Таким чином, позивачу, який відшкодувавши понесені комісіонером витрати у відповідності до вимог договору № 030812, завдано шкоди через неправомірне списання ДП «Донецька залізниця» збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, плати за користування вагонами за їх простій на коліях станції Демурино ДП «Донецька залізниця» та телеграфного збору за повідомлення залізниці.

Також, наявні матеріали свідчать, що колегією суддів ВГС України розглянуто спір за участю сторін договору про організацію перевезення № Е-050047 від 29.07.2010 р. про застосування його умов. Колегія суддів зазначила у постанові від 05.11.2015 р. (справа № 908/1139/15-г) наступне: «Наслідки неправильного (помилкового) відображення відповідачем руху коштів на відкритому ним особовому рахунку третьої особи та порядок відновлення відповідно порушених її прав у такому випадку, чітко визначено п. 4.1 договору Е-050047. Ним, зокрема не передбачений обовязок відповідача (залізниці) у разі неправильного (помилкового) відображення даних у особовому рахунку третьої особи (ПрАТ «Укренерготранс») повертати йому попередньо перераховані кошти. Не встановлено такого обовязку й іншими діючими нормативними актами. Пунктом 4.1 договору Е-050047 чітко обумовлений обовязок відповідача у такому разі внести відповідні зміни у цей особовий рахунок. Таким чином, виявивши необґрунтоване відображення у своєму особовому рахунку суми, як використаної, - третя особа мала звернутися до відповідача з відповідною вимогою про відновлення цієї суми на своєму особовому рахунку.».

Як зазначалося, ДП «Донецька залізниця» не відповіла на претензію ПрАТ «Укренерготранс», безпідставно списані грошові кошти на рахунок не повернула.

Дійсно, 31.10.2014 р. ЗАТ «Говерлус» підписало звіт комісіонера ПрАТ «Укренерготранс» про отримані доходи та витрати, в тому числі за спірний період часу. Відповідно до п. 3.3 договору комісії № 030812 при виконанні доручення за цим договором комітент відшкодовує комісіонеру будь-які підтверджені витрати, повязані з виконанням доручення та понесені комісіонером в інтересах комітента. Ці витрати дійсно підтверджені комісіонером, тому Звіт підписано сторонами. Підставність та обґрунтованість списаної залізницею з рахунку ПрАТ «Укренерготранс» грошової суми, належної позивачу, оспорена. Таким чином, суд не вважає підписання сторонами договору комісії № 030812 звіту № 10 від 31.10.2014 р. про понесені витрати на виконання доручення та про отриманні доходи, фактом визнання обґрунтованості здійснених та списаних залізницею нарахувань. З огляду на правовідносини сторін, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права суд знаходить обгрунтованим, і встановлені обставини є такими, що виключають застосування інших способів захисту порушеного права.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін, встановлені обставини, судом встановлено наявність правових підстав для покладання на ДП «Донецька залізниця» відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, завданої ЗАТ «Говерлус» неправомірним донарахуванням та списаннями грошових коштів в розмірі 77854 грн. 52 коп., внаслідок чого позовні вимоги задовольняються.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (юридична адреса: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68, ) на користь Закритого акціонерного товариства Говерлус (UZDAROJI AKCINE BENDROVE GOVERLUS (юридична адреса: 92251, Литовська Республіка, м. Клайпеда, вул. Карайвіню, буд. 2-2; поштова адреса: 92138, Литовська Республіка, м. Клайпеда, вул. Лієпу, буд. 19; адреса для листування: 49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, буд. 8, ідентифікаційний код 142153473) 77854 (сімдесят сім тисяч вісімсот пятдесят чотири) грн. 52 коп. шкоди, 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 01 лютого 2016 року.

Суддя І.А. Попова