ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2016 р.Справа № 916/3765/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №01-12/7 від 11.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю № б/н від 30.10.2015р.

Від третіх осіб:

- виконавчого комітету Одеської міської ради: ОСОБА_4 за довіреністю № 02.2-20/29 від 11.06.2015р.

- Приморської районної адміністрації Одеської міської ради: ОСОБА_5 за довіреністю № 01-17/5 від 06.01.2016р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Південний радіологічний контроль, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про приведення обєкту у попередній стан, -

ВСТАНОВИВ:

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Південний радіологічний контроль (далі по тексту ТОВ „Південний радіологічний контроль) про зобовязання за власний рахунок привести у попередній стан квартиру АДРЕСА_1, у тому числі й шляхом демонтажу самовільно установленої металевої конструкції тамбуру. Позовні вимоги обґрунтовані фактом здійснення відповідачем самочинного будівництва у вигляді встановлення металевого тамбуру в якості прибудови до належної ТОВ „Південний радіологічний контроль квартири.

Ухвалою від 07.09.2015р. господарським судом було порушено провадження по даній справі за вищезазначеним позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та на підставі ст. 27 ГПК України було залучено виконавчий комітету Одеської міської ради та Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідач повністю заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Треті особи підтримують заявлений Управлінням архітектури та містобудування позов у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу від 21.12.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 17007, ОСОБА_7 було продано, а ТОВ „Південний радіологічний контроль було придбано у власність ізольовану квартиру під номером 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, загальною площею 47,7 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат загальною площею 38,2 кв.м. та підсобних приміщень.

Як свідчать наявні у матеріалах справи акти від 15.03.2015р., від 20.03.2015р. та від 25.03.2015р., складені посадовими особами КП „ЖКС „Фонтанський, обєкт, що обстежувався квартира № 26, розташована за адресою: м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 11, зачинений, власник квартири відсутній, а вручення припису про надання проектно-правової та дозвільної документації на облаштування металевого тамбуру не виявляється можливим.

Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.05.2015р. № 172 „Про демонтаж металевої конструкції, самовільно установленої на прилеглій території до квартири № 26 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 11 було зобовязано ТОВ „Південний радіологічний контроль до 12.05.2015р. демонтувати самовільно встановлену металеву конструкцію на прилеглій території до квартири № 26 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 11. Підставою для прийняття даного розпорядження стали документи, надані КП „ЖКС „Фонтанський, які підтверджують факт самовільного встановлення ТОВ „Південний радіологічний контроль металевого тамбуру на прилеглій до вказаної квартири території, що значно погіршує естетичний вигляд фасаду будинку та житлово-побутові умови його мешканців.

За переконанням позивача, наведені обставини підтверджують факт здійснення відповідачем самочинної прибудови на прилеглій території до квартири № 26 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 11, без належним чином розробленого проекту та без належного оформлення необхідної дозвільної документації, що й зумовило предявлення даного позову.

Вирішуючи питання про обгрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Як було зазначено вище по тексту рішення, згідно з умовами договору купівлі-продажу від 21.12.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 17007, ОСОБА_7 було продано, а ТОВ „Південний радіологічний контроль було придбано у власність ізольовану квартиру під номером 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, загальною площею 47,7 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат загальною площею 38,2 кв.м. та підсобних приміщень.

Відповідно до положень ст. 86 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення вищезазначеного договору, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Усі форми власності є рівноправними.

В силу положень ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

В силу приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, з огляду на вищенаведені положення законодавства суд доходить висновку, що ТОВ „Південний радіологічний контроль в установленому законом порядку набуло право власності на квартиру під номером 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, загальною площею 47,7 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат загальною площею 38,2 кв.м. та підсобних приміщень.

Як свідчить технічний паспорт на квартиру № 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, виготовлений Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 17.12.2001р., до плану вказаної квартири увійшла в тому числі і спірна прибудова тамбуру, без визначення літери в експлікації та зазначення її площі. Аналогічні відомості містять і технічні паспорти від 15.01.2002р. та від 03.11.2015р. При цьому, жодний із технічних паспортів не містить інформації про виявлення під час проведення технічної інвентаризації обєкту ознак самочинно збудованих обєктів.

Відповідно до п.п. 2.2., 3.1. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, в редакції, чинній на час виготовлення первинного наявного у матеріалах справи технічного паспорту на спірну квартиру, технічній інвентаризації підлягають обєкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди, зокрема сараї, а також вбудовані та окремо розташовані захисні споруди. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; опалення, вентиляція, водопровідно-каналізаційне обладнання, газифікаційне і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо (додаток 11).

Згідно з п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, виявлені в установленому порядку самовільно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови) підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали. У разі самовільного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових та оцінювальних матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються зокрема письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

В свою чергу, в силу ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на викладені норми законодавства, господарський суд доходить висновку, що спірний тамбур-прибудова, по-перше, був невідємною частиною квартири ще станом на грудень 2001 року, тобто на момент придбання її відповідачем, і, по-друге, не відносився до обєктів самочинного будівництва, оскільки в протилежному випадку відповідні відомості були б включені до технічного паспорту, що виготовлювався в процесі технічної інвентаризації даної квартири.

Отже, вказаний обєкт є невідємною складовою частиною квартири під номером 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, загальною площею 47,7 кв.м., право власності на яку було правомірно набуто відповідачем.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, суд доходить висновку, що позбавлення відповідача, яким в установленому законом порядку було набуто право власності на квартиру із спірним тамбуром, права власності на вказану прибудову є порушенням вказаного права, тобто є неправомірним.

Також суд вважає за необхідне зауважити наступне. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Так, всі без виключення нормативні акти, які встановлюють необхідність дотримання обмежень та дозвільних процедур, повязаних із здійсненням будівництва, та посиланням на норми яких обгрунтований заявлений позов, а саме ст.ст. 26, 29, 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності від 17 лютого 2011 року N 3038-VI, набрали чинності майже через 10 років після набуття ТОВ „Південний радіологічний контроль права власності на квартиру під номером 26, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Лейтенанта Шмідта, 11, із прибудовою-тамбуром. Отже, відповідні правила, що встановлені Законом України „Про регулювання містобудівної діяльності, не можуть врегульовувати суспільні відносини, які винили до моменту набрання чинності цим законом.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Проте, оскільки відповідач набув право власності на квартиру із спірним тамбуром, він не може вважатись особою, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво в розумінні закону.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для покладення на ТОВ „Південний радіологічний контроль обовязку привести у попередній стан квартиру АДРЕСА_1, у тому числі й шляхом демонтажу самовільно установленої металевої конструкції тамбуру, що має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявленого позову.

При цьому, судом відхиляються посилання позивача та третіх осіб на факт чинності на теперішній час розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.05.2015р. № 172 „Про демонтаж металевої конструкції, самовільно установленої на прилеглій території до квартири № 26 житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Лейтенанта Шмідта, 11, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Підсумовуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 41, 58 Конституції України, ст.ст. 86, 128 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 376 ЦК України, п.п. 2.2., 3.1, 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127 позов Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради задоволенню на підлягає.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 01.02.2016р.

Суддя С.П. Желєзна