ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.01.2016р. Справа № 905/2577/15

Суддя господарського суду Донецької області Мельниченко Ю.С., розглянувши матеріали заяви вих.№63юр-1988/15 від 28.12.2015р. Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Краматорськ, Донецька область, про визнання наказу по справі, що не підлягає частковому виконанню та про розстрочку виконання рішення по справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Донпроменерго, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 1 363 794 грн. 40 коп.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 15.01.2016р.

від відповідача (заявник): ОСОБА_2 - представник за довіреністю №291215-1/9п від 29.12.2015р.

Розгляд заяви здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Донпроменерго до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №045-МиТЕС від 22.04.2014р. у сумі 857 457 грн. 93 коп., 3% річних у сумі 14 447 грн. 57 коп., інфляційні втрати у сумі 242 756 грн. 25 коп., пені у сумі 249 132 грн. 64 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 20 456 грн. 92 коп.

14.12.2015р. господарським судом Донецької області було видано наказ на примусове виконання рішення суду від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15, яке набрало законної сили 12.12.2015р.

04.01.2016р. до господарського суду Донецької області надійшла заява вих.№63юр-1988/15 від 28.12.2015р. Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго про визнання наказу по справі, що не підлягає частковому виконанню та про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15.

Ухвалою суду від 11.01.2016р. заява вих.№63юр-1988/15 від 28.12.2015р. Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Краматорськ, Донецька область, про визнання наказу по справі, що не підлягає частковому виконанню та про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 була прийнята до розгляду. Судове засідання призначено на 18.01.2016р.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 суд виходить з наступного.

За приписами ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України; обовязковість рішень суду є однією з засад судочинства, що узгоджуються зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України. Отже, виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист.

Разом з тим, відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках залежно від обставин справи може розстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, розстрочення є правом суду, яке ним реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка виконання судового рішення в розумінні статті 121 ГПК України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Отже, заявник повинен подати до заяви про розстрочку виконання рішення належні докази на її обґрунтування.

Чинним господарським процесуальним законодавством не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими статтями 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування означених вимог заявник посилається на форс-мажорні (надзвичайні) обставини, відсутність можливості самостійно розпоряджатися грошовими коштами, важке фінансове становище підприємства.

Нормативно твердження відповідача ґрунтуються на приписах ст.121 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження викладених у заяві обставин відповідачем суду представлено у копіях: довідка про стан дебіторської заборгованості Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго на 01.10.2015р.; копія акту звірки заборгованості станом на 01.09.2015р. між ПАТ ДТЕК Донецькобленерго та ДП Енергоринок; копії претензій ДП Енергоринок до ПАТ ДТЕК Донецькобленерго; копія рішення господарського суду Запорізської області № 908/999/15 від 05.05.2015р.; копія факсограми від 12.10.2015р. № 07/26-11578 ДП Енергоринок; довідка про відхилення основних показників енергозбутової діяльності ПАТ ДТЕК Донецькобленерго; довідка від 31.08.2015р. про виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні у ВДВС України; постанови про відмову у відкритті та зупинення виконавчих проваджень; звіти про фінансові результати за 2014 рік, січень-вересень 2015 рік ПАТ ДТЕК Донецькобленерго; довідка про заборгованість по платежах до бюджетів всіх рівнів та про заборгованість із заробітної плати станом на 30.11.2015р.

При цьому, будь-які фінансові документи, які підтверджують відсутність грошових коштів на поточних рахунках заявника заявником надано не було.

Як встановлено ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном, отже тяжке фінансове становище, яке, як зазначає заявник, стало підставою для звернення до суду з наведеною заявою, не є переконливим та законним підґрунтям для невиконання господарських зобовязань та не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 строком на 12 місяців.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Визначеність цього строку судом в контексті положень ч.3 ст.50 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при розстрочці суд має конкретно визначити дату, на яку переноситься виконання кожної частки рішення, оскільки в іншому випадку невизначеність такого параметру виконання є несумісною із принципами, закріпленими ст.ст. 6, 13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

Судом також враховано позицію стягувача (позивача по справі), відповідно до якої розстрочка виконання рішення повністю суперечить його інтересам. Разом з тим, негативні наслідки вчиненого відповідачем порушення, яке відбулось з його вини, не можуть покладатися на інших осіб, зокрема, на позивача по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Донпроменерго до Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 14 447 грн. 57 коп., інфляційних втрат у сумі 242 756 грн. 25 коп., пені у сумі 249 132 грн. 64 коп. та витрат зі сплати судового збору у сумі 20 456 грн. 92 коп., на строк 12 місяців, є необґрунтованими та недоцільними, а тому такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Вирішуючи питання про визнання наказу таким що не підлягає виконанню по справі №905/2577/15 суд виходить з наступного.

В обґрунтування означених вимог заявник посилається на добровільне часткове виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15, а саме перерахування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Донпроменерго суми основної заборгованості у сумі 857 457 грн. 93 коп.

Нормативно твердження відповідача ґрунтуються на приписах ч. 4 ст.117 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження викладених у заяві обставин відповідачем суду надано платіжне доручення № НОМЕР_1 від 30.11.2015р. на суму 857 457 грн. 93 коп.

В свою чергу, стягувач (позивач по справі), не заперечував проти визнання наказу по справі № 905/2577/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго основної заборгованості у сумі 857 457 грн. 93 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго про визнання наказу по справі № 905/2577/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго основної заборгованості у сумі 857 457 грн. 93 коп. є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та, керуючись Конституцією України; ст. 96 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, ч.3 ст. 50, ст.ст. 86, 115, ч.3 ст.117, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву вих.№63юр-1988/15 від 28.12.2015р. Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Краматорськ, Донецька область в частині надання розстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015р. по справі №905/2577/15 на 12 місяців в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго 3% річних у сумі 14 447 грн. 57 коп., інфляційних втрат у сумі 242 756 грн. 25 коп., пені у сумі 249 132 грн. 64 коп. та витрат зі сплати судового збору у сумі 20 456 грн. 92 коп., залишити без задоволення.

Заяву вих.№63юр-1988/15 від 28.12.2015р. Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Краматорськ, Донецька область в частині визнання наказу по справі №905/2577/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго основної заборгованості за договором №045-МиТЕС від 22.04.2014р. у сумі 857 457 грн. 93 коп., задовольнити.

Визнати наказ по справі № 905/2577/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості за договором №045-МиТЕС від 22.04.2014р. у сумі 857 457 грн. 93 коп.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Ю.С. Мельниченко