Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" січня 2016 р. Справа № 906/1609/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дов. б/н від 11.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2- дов. № 26/1280 від 20.11.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Онві"

до Житомирської міської ради

про визнання недійсним рішення в частині підпункту 1.15 пункту 1 № 498 від 24.01.2013р.

Позивач подав позов про визнання недійсним та скасування рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013 в частині підпункту 1.15 пункту 1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати TOB "Онві" за договором оренди земельної ділянки № 48 від 06.04.2006.

Ухвалою господарського суду від 06.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.11.2015р.

Ухвалою господарського суду від 30.11.2015р. відкладено розгляд справи на 15.12.2015р.

В судовому засіданні від 15.12.2015р. в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 22.12.2015р.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2015р. в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору по 20.01.2016р. та відкладено розгляд справи на 12.01.2016р.

В судовому засідання на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 19.01.2016р.

Представник позивача в судових засіданнях позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях від 15.12.2015р. (а.с. 216-217).

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 30.11.2015 та додаткових поясненнях до відзиву від 15.12.2015. (а.с. 30-33. 212-213).

Представник КП "Житомирський міський центр земельних відносин" Житомирської міської ради - ОСОБА_3 в судовому засіданні від 15.12.2015р., з посиланням на відповідні норми чинного законодавства та відповідні рішення, прийняті Житомирською міською радою, надав пояснення щодо вихідних даних, які зазначені в розрахунку визначення нормативно - грошової оцінки земельних ділянок, які розташовані по вул. Корольова,150-а, та надані в оренду ТОВ "Онві" та в розрахунку орендної плати за використання земельних ділянок ТОВ "Онві"(а.с. 186-189).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2006р. між Житомирською міською радою (орендодавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Онві" (орендар/позивач) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) (а.с. 9-17), відповідно до п. 1 якого орендодавець на основі рішення 28 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 09 грудня 2005 року №584 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для іншої промисловості, які знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, №150-а.

Договір укладено на 20 років (п. 4 Договору).

Згідно п. 2 Договору в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 3,3181 га, в тому числі:

- ділянка 1 площею 1,2159 га;

- ділянка 2 площею 0,8375 га;

- ділянка 3 площею 0,0967 га;

- ділянка 4 площею 0,0419 га;

- ділянка 5 площею 1,1261 га.

Умовами п. 3 Договору сторони обумовили, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить:

- ділянка 1 - 992985,37грн.;

- ділянка 2 - 608037,90грн.;

- ділянка 3 - 70205,70грн.;

- ділянка 4 - 30420,04грн.;

- ділянка 5 - 817565,95грн.

У п. 5 Договору вказано, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір якої становить 33415,93грн. в рік за користування земельною ділянкою площею 3,3181 га, в тому числі: 22631,89грн. в рік за користування земельною ділянкою загальною площею 2,4320 га. (ділянка 1 та ділянка 5); 8291,81 грн. в рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,8375га; 15579,63 грн. в рік за користування земельною ділянкою 0,0967 га.; 912,60грн. в рік за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0419 га.

Відповідно до п. 8 договору, розмір орендної плати щорічно переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами та в інших випадках, передбачених законом.

22.11.2007р. сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки (а.с. 18), відповідно до якого п.п. 1, 2, 5 договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006р. викладено в новій редакції:

"1. Орендодавець на основі рішення 28 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 09 грудня 2005 року №584 та рішення сесії п'ятого скликання Житомирської міської ради від 30 травня 2007 року №261 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для іншої промисловості, які знаходяться за адресою: м.Житомир, вул. Корольова, №150-а.

2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 3,3006 га, в тому числі:

- ділянка 1 площею 1,2159 га;

- ділянка 2 площею 0,8200 га;

- ділянка 3 площею 0,0967 га;

- ділянка 4 площею 0,0419 га;

- ділянка 5 площею 1,1261 га.

5. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір якої становить: 32313,97грн. в рік за користування земельною ділянкою площею 3,3006 га".

24.01.2013р. Житомирською міською радою прийнято рішення № 498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" (а.с. 21-27).

Згідно п.п 1.15 п.1 вказаного рішення TOB "Онві" затверджено нові розміри нормативної грошової оцінки та орендної плати за користання земельними ділянками по вул. Корольова, 150-а по договору оренди № 48, зокрема:

- ділянка 1 - 1,2159 га, нормативно-грошова оцінка становить 3997965,95грн., орендна плата - 143926,77грн. в рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600;

- ділянка 2 - 0,8375 га, нормативно-грошова оцінка становить 2614147,98грн., орендна плата - 88086,33грн. в рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,370;

- ділянка 3 - 0,0967 га, нормативно-грошова оцінка становить 301836,55грн., орендна плата - 9960,61грн. в рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,300;

- ділянка 4 - 0,0419 га, нормативно-грошова оцінка становить 130785,43грн., орендна плата - 4708,28грн. в рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600;

- ділянка 5 - 1,1261 га, нормативно-грошова оцінка становить 3514975,57грн., орендна плата - 126539,12грн. в рік, коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку становить 3,600.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що встановлені оспорюваним рішенням розміри орендної плати не враховують внесені 22.11.2007 в Договір зміни і доповнення, в частині земельної ділянки 2, площа якої становить 0,8200 га, а не 0,8375 га, як зазначено в оскаржуваному рішенні.

Зазначає, що рішення суперечить правовим приписам Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі №557 від 29.09.2005. Зокрема, не враховано приписи п.2.7 даного Положення, згідно якого річний розмір орендної плати в залежності від функціонального використання та від площі земельної ділянки зменшується, якщо конфігурація земельної ділянки ускладнює її господарське використання, в 1,5 рази.

Вважає, що згідно додатку №2 рішення Житомирської міської ради №195 від 07.10.2011 коефіцієнт співвідношення орендної плати до земельного податку для земель промисловості має складати 3,0.

Вказав, що Житомирською міською радою не було вчинено дій щодо виконання індивідуального рішення №498 від 24.01.2013 та повідомлення землекористувача (орендаря) про прийняте рішення щодо зміни розміру орендної плати та необхідності внесення змін до Договору оренди № 48 від 06.04.2006.

Наголосив, що відповідачем не опубліковано у відповідних офіційних друкованих засобах масової інформації рішення Житомирської міської ради, на які має місце посилання в преамбулі оспорюваного рішення, зокрема: рішення №456 від 21.11.2007 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у м. Житомирі"; рішення №369 від 05.09.2007 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира", що свідчить про ненабрання ними чинності.

За вищевикладених обставин, позивач вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та прийнятим з порушенням приписів ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що необхідність внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині нормативно-грошової оцінки земельної ділянки обумовлена вимогами Закону України "Про оцінку земель". Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих в межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Зазначає, що рішенням Житомирської міської ради від 05.09.2007р. № 369 (а.с. 38-39) затверджено матеріали коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира.

На підставі матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок м. Житомира рішенням Житомирської міської ради від 21.11.2007р. № 456 (а.с. 36-37) з 01.01.2008р. введено в дію нові розміри плати за землю для юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та громадян міста.

Пунктом 3 даного рішенням встановлено, що всім орендарям необхідно в період з жовтня по грудень 2007 року зробити перерахунки розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки відповідно прийнятої нормативної оцінки земель міста Житомира.

Відповідач зазначає, що рішення Житомирської міської ради від 05.09.2007 р. № 369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007 р. № 456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" є регуляторними актами і є рішеннями нормативно-правового характеру, оскільки підлягають неодноразовому застосуванню серед невизначеного кола осіб. Зазначені рішення Житомирської міської ради були оприлюднені в газеті "Місто" (а.с. 66-68).

Разом з тим, відповідач звертає увагу, що оскаржуване позивачем рішення, не є регуляторним актом, тому не було оприлюднено у засобах масової інформації. Позивача про зміну ставок орендної плати було повідомлено листом № 15/6284 від 05.08.2013р. (а.с.40).

Вважає, що відповідачем дотримана процедура прийняття оспорюваного рішення, враховані вимоги земельного законодавства та проведена відповідна процедура виготовлення та затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок, які знаходяться в користуванні позивача.

Відтак, позов вважає безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є оскарження рішення, прийнятого органом місцевого самоврядування - Житомирською міською радою.

Статтею 12 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З оскаржуваного позивачем рішення Житомирської міської ради №498 від 24.01.2013р. "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" вбачається, що відповідачем затверджено нові розміри нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельними ділянками на умовах оренди в м.Житомирі.

Рішення прийнято у зв'язку з введенням в дію з 01.01.2008р. нових розмірів плати за землю для юридичних, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та громадян відповідно до рішень Житомирської міської ради: від 05.09.2007р. № 369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира"; від 29.09.2005р. №557 "Про затвердження "Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" (із наступними змінами та доповненнями); від 21.11.2007р. № 456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі".

Так, рішенням Житомирської міської ради пятнадцятої сесії пятого скликання від 05.09.2007р. № 369 затверджено матеріали коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира (а.с. 38-39).

В подальшому, на підставі матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира, рішенням Житомирської міської ради вісімнадцятої сесії пятого скликання від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" затверджено середню базову вартість одного квадратного метра земель у місті Житомирі у розмірі 102,38грн.; вирішено ввести в дію нові розміри плати за землю для юридичних та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності та громадян міста з 01.01.2008р.; зобов'язано орендарів в період з жовтня по грудень 2007 року зробити перерахунки розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки відповідно прийнятої нормативної оцінки земель міста Житомира (матеріалів коригування) та привести у відповідність розмір орендної плати за земельні ділянки згідно з чинним "Положенням про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" з послідуючим внесенням змін в діючі договори оренди (а.с. 36-37).

Згідно ст.1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт - прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно - це правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" встановлено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Отже з урахуванням наведеного, рішення Житомирської міської ради від 05.09.2007р. №369 "Про затвердження матеріалів коригування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок міста Житомира" та від 21.11.2007р. №456 "Про введення в дію нових розмірів плати за земельні ділянки та приведення у відповідність діючих договорів оренди у місті Житомирі" мають ознаки регуляторного акту, є рішеннями нормативно-правового характеру, оскільки підлягають неодноразовому застосуванню серед невизначеного кола осіб - суб'єктів земельних відносин щодо земельних ділянок, розташованих у м. Житомирі, та розповсюджуються на власників земельних ділянок, сторін договорів оренди земельних ділянок державної та комунальної власності тощо.

Житомирською міською радою повідомлення про зазначені рішення опубліковано в газеті Місто (а.с. 66-71).

Суд зауважує, що питання належного оприлюднення вищевказаних рішень в засобах масової інфрмації було предметом дослідження у справі № 906/1049/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Хаус" до Житомирської міської ради про визнання недійсним рішення (а.с. 225, 226).

У п. п. 3.2 - 3.4 Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній і комунальній власності, затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 08.04.2009 № 956, в редакції рішення ради від 07.10.2011 №195 (а..с 177), визначено, що розрахункові ставки орендної плати підлягають коригуванню при встановленні Верховною Радою України нових ставок земельного податку та зміни грошової (економічної) оцінки земель м. Житомира. Величина орендної плати змінюється в разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в тому числі запровадження нового коефіцієнта індексації, та в разі встановлення Верховною Радою України нових ставок земельного податку. У разі зміни ставок земельного податку, в тому числі затвердження нової грошової оцінки земель міста, або змін визначених законодавством, Житомирська міська рада інформує орендарів земельних ділянок через засоби масової інформації: офіційний веб-сайт міської ради та газету "Місто" про необхідність та термін проведення перерахунків розміру річної орендної плати за земельні ділянки.

Правові засади проведення оцінки земель в Україні визначено Законом України "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення), відповідно до ч.5 ст. 5 якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель, зокрема, є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок (ч.1 ст. 6 Закону України "Про оцінку земель").

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 2 ст. 20 "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, правовий аналіз наведених вище норм права вказує на те, що розмір орендної плати визначається з урахуванням нормативної грошової оцінки відповідної земельної ділянки.

Відповідно до статті 21 Закону "Про оренду землі", розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

- не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом;

в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України).

Таким чином, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, а отже, зміна нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок орендної плати за використання земельної ділянки ТОВ "Онві" по вул. Корольова,150-а здійснено Комунальним підприємством "Житомирський міський центр земельних відносин", виходячи з площі орендованої земельної ділянки, встановленої договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006р. (а.с. 190-211).

Проте, при визначення розміру орендної плати та при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не враховано зміни, які були внесені сторонами до договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006р. , викладені в договорі про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 22.11.2007 року.

Відповідно до внесених до договору змін, площа орендованої позивачем земельної ділянки 2 зменшилась з 0,8375 га на 0,8200 га.

Натомість, у п.1 п.п. 1.15 ТОВ "Онві" розмір нормативної грошової оцінки та орендної плати за використання земельної ділянки вказано з розрахунку орендованої площі 0,8375 га. За таких обставин, нормативна грошова оцінка склала 2614147,98грн., а орендна плата - 88086,33 грн. в рік.

Отже, підпункт 1.15 пункту 1 рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" містить неправдиву інформацію, та вказує на порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає недійсним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

При цьому, суд визнає необґрунтованим твердження позивача про те, що рішення Житомирської міської ради від 24.01.2013р. №498 "Про затвердження нових розмірів річної орендної плати та приведення у відповідність договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення" суперечить приписам Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі № 557 від 29 вересня 2005 року, а саме пункту 2.7 даного Положення, оскільки вказане Положення втратило чинність з прийняттям рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 р. № 956 "Про затвердження Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності" (а.с. 161-169),.

В подальшому Житомирською міською радою було прийняте рішення від 07.10.2011 р. № 195 "Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 08.04.2009 р. № 956", яким було затверджено Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі, які перебувають у державній або комунальній власності в новій редакції, яке на даний час є чинним.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Житомирської міської ради № 498 від 24.01.2013р. в частині підпункту 1.15 пункту1 щодо затвердження нового розміру нормативної грошової оцінки та орендної плати ТОВ "Онві" за договором оренди земельної ділянки від 28.03.2006р., зареєстрованого Житомирським міським відділом Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру за № 48 від 06.04.2006 року .

3. Стягнути з Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, майдан ОСОБА_4, 4/2, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Онві" (10025, м.Житомир, вул. Корольова,150-а, )

- 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.01.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу