ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 925/1969/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36

до громадської організації «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області», АДРЕСА_1

про розірвання договору та стягнення 18 103,05 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до громадської організації «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області», в якому просить суд:

- розірвати договір оренди обєкта нерухомості від 26.01.2015р. №1906;

- стягнути заборгованість з орендної плати за договором оренди обєкта нерухомості від 26.01.2015р. №1906 в розмірі 18 103,05 грн., в тому числі 13 984,74 грн. основного боргу, 4 118,31 грн. пені, та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Подано витребувані документи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання вдруге не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 14.12.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання».

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду доказів про внесення плати, мотивованих заперечень на позов чи доказів про обєктивну неможливість заперечити вимоги позивача. Адреса відповідача в позові відповідає адресі в реєстраційний документах.

На запитання головуючого представник позивача заявив:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

26.01.2015р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (Орендодавцем Позивач по справі), в особі директора департаменту ОСОБА_2, що діє на підставі Положення про Департамент, та громадською організацією «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області», (Орендарем Відповідач по справі), в особі голови організації ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди обєкта нерухомості №1906 (Далі Договір), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду терміном до 01.02.2016р. нежитлове приміщення двоповерхова адміністративна будівля (літ. Б-2) загальною площею 804,40 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 118/1, в тому числі основна площа та площа допоміжних приміщень згідно з планом (Додаток №1).

Відповідно до п. 2.1 Договору обєкт передається Орендарю для розміщення громадської організації «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області».

Відповідно до п. 4.1 Договору договір вступає в дію з дати приймання обєкта за актом приймання-передачі.

Акт приймання-передачі підписано 26.01.2015р. (а.с. 11).

Відповідно до п.5.1-5.2 Договору орендна плата здійснюється щомісячно, на підставі розрахунку (Додаток №3 до договору), з урахуванням індексації. Початковий (базовий) розмір орендної плати становить 2 509,18 грн.

27.04.2015р., 12.05.2015р., 03.07.2015р., 05.10.2015р. на адресу Орендаря направлялись листи-пропозиції про дострокове припинення дії договору оренди у звязку з несплатою орендної плати та попереджено про звернення до суду у звязку з порушенням Орендарем істотних умов договору (а.с. 12-13).

Заборгованість відповідача по орендній платі з лютого по листопад 2015 року включно - складає 13 984,74 грн., що є предметом спору.

Відповідачем за вказаний період розрахунки не проводились.

Невиконання відповідачем умов договору, непогашення орендної плати стали причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права для дострокового розірвання договору оренди та примусового стягнення боргу та санкцій.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг та орендних відносин.

Правові основи діяльності міської ради як органу місцевого самоврядування та його виконавчого органу врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, ГК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Правові основи діяльності відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України та законодавством України по оренді майна.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди обєкта нерухомості, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Суд вважає, що сторонами Договору оренди обєкта нерухомості від 26.01.2015р. №1906 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Спору в цій частині немає. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст. 204 ЦК України.

В силу п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку з індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 ЦК України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору за період з лютого по листопад 2015 року включно в сумі 13 984,74 грн. (а.с. 14).

Відповідно до п. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

В п. 3 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В п. 10.6 Договору сторони погодили, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань по договору та з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Частиною 3 ст. 26 Закону «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, які до інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 284 ГК України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Крім того, за період дії договору Відповідачем були допущені наступні порушення договірних зобовязань, а саме п.п. 5.5, п.п. 7.1.7, 7.1.12 щодо зобовязання відповідача вчасно вносити орендну плату, в місячний термін з моменту підписання договору застрахувати обєкт нерухомості та обовязку укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами-пропозиціями щодо необхідності сплати орендної плати та щодо порушення інших умов договору.

Оскільки, Відповідачем не виконано умови договору оренди систематично, з лютого 2015 року по листопад 2015 року не сплачується орендна плата, тому даний договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Суд вважає право позивача на належне отримання орендної плати порушеним, факт господарського порушення з боку відповідача доведеним, а тому вважає за необхідне вимоги задовольнити, розірвавши договір оренди обєкта нерухомості від 26.01.2015р. №1906 з 01.12.2015р.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем в повному обсязі по оренді обєкта нерухомості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по оренді обєкта нерухомості на умовах договору за період з лютого 2015 р. по листопад 2015 року включно в сумі 13 984,74 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.9.2. Договору за порушення строків внесення орендної плати, встановлених в п. 5.5 договору, Орендарем сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день несплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 9.2. Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 4 118,31 грн. пені за період прострочення з лютого 2015р. по жовтень 2015р. включно з мотивів прострочення оплати по наявному грошовому зобовязанню.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням розміру боргу, строку прострочення, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано вірно та не перевищує можливого розміру нарахування санкцій. 4 118,31 грн. пені підлягають стягненню на користь позивача.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановлено, що у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди, то згідно зі ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідач зобов'язаний повернути позивачу об'єкт оренди: нежитлове приміщення двоповерхова адміністративна будівля (літ. Б-2) загальною площею 804,40 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 118/1.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 218,00 грн. судового збору за майновою вимогою та 1 218,00 грн. судового збору за немайновою вимогою.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди обєкта нерухомості від 26.01.2015р. №1906, що укладений між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , та громадською організацією «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області», АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39312369.

Стягнути з громадської організації «Обєднані патріотичні сили в Черкаській області», АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39312369, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , номер рахунку в банку невідомий

13 984,74 грн. заборгованості, 4 118,31 грн. пені, 1 218,00 грн. судового збору за майновою вимогою та 1 218,00 грн. судового збору за немайновою вимогою.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 26.01.2016р.

Суддя Г.М. Скиба