КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2016 р. Справа№ 910/28619/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Фесенко А. В.

За участю представників:

від позивача: Бахарева В. В. - представник за довіреністю від 05.05.2015

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2015

у справі № 910/28619/15 (суддя Смирнова Ю. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріус-Україна»

про стягнення 589 958,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

На задоволення клопотання відповідача, ухвалою від 14.12.2015 у справі № 910/28619/15 провадження у справі зупинено до вирішення справи № 910/30323/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріус-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА» про визнання договору недійсним.

Суд першої інстанції виходив з пов'язаності справ № 910/28619/15 та № 910/30323/15, оскільки предметом розгляду у справі № 910/30323/15 є визнання недійсним договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у справі № 910/28619/15, тобто у результаті вирішення справи № 910/30323/15 буде підтверджено або спростовано чинність договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014, а відтак, породження ним зобов'язань, що має істотне значення для вирішення справи № 910/28619/15.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 по справі № 910/28619/15 скасувати.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що оспорювана ухвала суперечить вимогам ст. 79 ГПК України.

Крім того, позивач зазначив про те, що зі змісту позовної заяви у справі № 910/30323/15 слідує, що як на підставу для задоволення позовних вимог про визнання договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014 недійсним відповідач посилається лише на те, що на час укладення вказаного договору керівником позивача була ОСОБА_3, в той час як на теперішній час директором є Озерн Є. В., а відтак, доводи відповідача про недійсність спірного договору є надуманими та необґрунтованими, а подання такого позову, так само, як і подання клопотання про зупинення провадження у справі № 910/28619/15, є діями, спрямованими на затягування судового процесу.

Ухвалою від 13.01.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н. Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Відповідач в судове засідання представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, та що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним між позивачем як постачальником та відповідачем як покупцем договором поставки № 11014/01 від 01.10.2014.

31.11.2015 до канцелярії суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання (про зупинення провадження у справі) (а.с. 104), в якому відповідач просить зупинити розгляд справи № 910/28619/15 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/30323/15, що розглядається Господарським судом міста Києва.

З доданої відповідачем до клопотання (про зупинення провадження у справі) копії ухвали про порушення провадження у справі № 910/30323/15 від 02.12.2015 слідує, що предметом розгляду у вказаній справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріус-Україна» про визнання недійсним договору, а зі змісту клопотання (про зупинення провадження у справі) - що договір, визнання недійсним якого є предметом розгляду у справі № 910/30323/15, є договором поставки № 11014/01 від 01.10.2014, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у справі № 910/28619/15. Вказані обставини сторонами не заперечується.

Суд першої інстанцій дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання та ухвалою від 14.12.2015 зупинив провадження у цій справі до вирішення справи № 910/30323/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграріус-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА» про визнання договору недійсним, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як справа, яка розглядається даним судом, пов'язана із справою, що розглядається іншим судом, а також, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що провадження у справі №910/28619/15 зупинено з тих підстав, що ця справа та справа № 910/30323/15-г пов'язані між собою, оскільки предметом розгляду у справі № 910/30323/15 є визнання недійсним договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у справі № 910/28619/15, тобто у результаті вирішення справи № 910/30323/15 буде підтверджено або спростовано чинність договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014, а відтак, породження ним зобов'язань, що має істотне значення для вирішення справи № 910/28619/15.

При цьому суд першої інстанції врахував, що має місце певна черговість розгляду вимог, оскільки первісно необхідно встановити дійсність договору, на підставі якого позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а потім - розглядати вимоги про стягнення заборгованості за таким договором.

Згідно з п. 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Як вбачається з тексту позовної заяви у справі № 910/28619/15, предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 11014/01 від 01.10.2014 в загальній сумі 589 958,71 грн., яка складається з 264 992,41 грн. боргу за поставлений товар, 205 613,90 грн. пені, 11 991,34 грн. 3% річних, 107 361,06 грн. інфляційної складової суми боргу.

Враховуючи те, що вирішення спору у цій справі в даному випадку залежить від умов, згоди щодо яких дійшли сторони у договорі поставки № 11014/01 від 01.10.2014, а саме, щодо строку та умов поставки товару, виходячи з яких встановлюється факт порушення договірного зобов'язання та визначаються дата, з якої зобов'язання з оплати вважається порушеним, та початкова дата для нарахування 3% річних та інфляційної складової суми боргу, а також те, що вимоги для стягнення пені є законними, якщо про це є письмова домовленість сторін (в даному випадку у спірному договорі), суд першої інстанції обґрунтовано та законно зупинив провадження у цій справі до вирішення справи № 910/30323/15, предметом розгляду у якій є визнання недійсним договору поставки № 11014/01 від 01.10.2014.

Правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі № 910/28619/15 про зупинення провадженні у справі відсутні.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА».

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дом «ДПА» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі № 910/28619/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва 14.12.2015 у справі № 910/28619/15 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/28619/15.

Повний текст постанови складено: 28.01.2016

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха