ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016р. Справа№ 5015/4222/11

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі відділення №2400, «Львівська дирекція», м. Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м. Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Вишинська Ольга Марянівна, м. Львів

про: визнання договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054 від 16.09.2008р. нікчемним

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Жулінський А.А. - представник за довіреністю

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі відділення №2400, «Львівська дирекція», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м.Львів, Приватного нотаріуса Вишинської Ольги Марянівни, м.Львів про визнання нікчемності договору іпотеки майна (квартири) АДРЕСА_1 посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054 від 16.09.2008р.

Ухвалою суду від 29.07.2011р. (суддя Гоменюк З.П.) порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.08.2011р. Ухвалою суду від 11.08.2011р. розгляд справи відкладено на 14.09.2011р. з підстав викладених в ній. Ухвалою суду від 14.09.2011р. за клопотанням представника позивача строк вирішення спору продовжено на 15 днів та розгляд справи відкладено на 05.10.2011р. Ухвалою суду від 05.10.2011р. провадження у справі зупинено до отримання результатів розслідування кримінальної справи №181-0282, порушеної прокуратурою Галицького району м.Львова за фактом вчинення службовими особами Львівської філії ВАТ «ВТБ Банк» злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

У зв'язку із спливом значного терміну та з метою отримати інформацію стосовно перебігу результатів розслідування кримінальної справи №181-0282, судом направлено сторонам по справі запити (вих.№5015/4222/11/4/11 від 11.10.2011р., вих.№5015/4222/11 від 19.12.2012р., вих.№5015/4222/11/5/13 від 03.09.2013р.).

На адресу господарського суду Галицьким районним відділом ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області подано копію висновку експерта №6/210 від 04.05.2011р. (вх.№25183/11 від 01.11.2011р.) щодо результатів проведення технічної експертизи документів.

Крім того, на адресу господарського суду з прокуратури Галицького району м.Львова надійшло повідомлення (вх.№28435/11 від 30.11.2011р.) про скерування матеріалів кримінальної справи №181-0282 до слідчого відділу Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Також, на адресу господарського суду від ПАТ «ВТБ Банк» надійшло повідомлення (вх.№1106/13 від 15.01.2013р.) щодо результатів розслідування кримінальної справи №181-0282 з копією постанови прокуратури Галицького району м.Львова про перекваліфікацію та порушення кримінальної справи від 04.07.2011р.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гоменюк З.П., внаслідок автоматизованого розподілу, проведеного у відповідності до ст.2-1 ГПК України, справу передано на розгляд судді Щигельської О.І.

У зв'язку із спливом значного терміну та з метою отримати інформацію стосовно перебігу результатів розслідування кримінальної справи №181-0282, судом направлено сторонам по справі запити (вих.№5015/4222/11/6/13 від 17.10.2013р., вих.№5015/4222/11/7/14 від 10.07.2014р.).

На адресу господарського суду надійшло повідомлення (вх.№44933/13 від 28.10.2013р.) ПАТ «ВТБ Банк» з якого вбачається, що досудове розслідування кримінальної справи №181-0282 зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.206 КПК України.

Крім того, на адресу господарського суду з прокуратури Галицького району м.Львова надійшли повідомлення (вх.№47236/13 від 08.11.2013р. та вх.№34481/14 від 11.08.2014р.) про результати розслідування кримінальної справи №181-0282 з яких вбачається, що 15.11.2011р. слідчим слідчого відділу Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області винесено постанову про зупинення досудового слідства у кримінальній справі на підставі п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960р.) у зв'язку з неможливістю встановити винних осіб.

Ухвалою суду від 11.11.2015р. провадження у справі поновлено для з'ясування обставин по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.11.2015р. Ухвалою суду від 25.11.2015р. розгляд справи відкладено на 23.12.2015р. у зв'язку з неявкою окремих учасників судового процесу. Ухвалою суду від 23.12.2015р. строк вирішення спору продовжено на 15 днів за клопотанням позивача та відкладено її розгляд на 20.01.2016р.

Представнику відповідача роз'яснено права, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 20.01.2016р. не забезпечив, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином.

Із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку розглянуто в судовому засіданні 20.01.2016р. й у її задоволенні відмовлено, про що судом винесено відповідну ухвалу.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.01.206р. проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у поданих ним запереченнях (вх.№18075/11 від 11.08.2011р.). Ствердив, зокрема, що договір іпотеки укладено із дотриманням вимог чинного на той час законодавства, а при його посвідченні приватним нотаріусом отримано всі необхідні документи, в тому числі й ті, що підтверджували, що об'єкт іпотеки вільний від обтяжень та під забороною не перебуває.

Іншими учасниками судового процесу явки повноважних представників в судове засідання 20.01.206р. не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

До матеріалів справи долучено пояснення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М. (вх.№18076/11 від 11.08.2011р.), в якому зазначається про дотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при посвідченні іпотечного договору.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»; позивач по справі, іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором, третя особа-1 по справі) укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. 05.02.2008р. та зареєстрований в реєстрі за №280.

Предметом цього договору є передача іпотекодавцем іпотекодержателю в іпотеку нерухомого майна, зазначено в п.1.3 цього договору, надалі - предмет іпотеки, для забезпечення виконання зобов'язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюються кредитним договором №8/1700/511 від 05.02.2008р. та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. які збільшують основне зобов'язання), надалі все разом - кредитний договір (п.1.1).

Так, відповідно до 1.3 цього договору, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 48,4 кв.м. та кухні, загальна площа квартири становить 79,3 кв.м., до квартири відноситься комора в підвалі площею 1,6 кв.м., внаслідок переобмірів змінилась площа: загальна площа з 77,8 кв.м. на 79,3 кв.м., житлова площа з 46,7 кв.м. на 48,4 кв.м., надалі - предмет іпотеки, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 05.02.2008р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округ Вишинською О.М. за реєстровим №279 та зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів 05.02.2008р. за №. Після державної реєстрації права власності вищезазначена квартира продовжує бути предметом іпотеки відповідно до умов цього договору, при цьому цей договір є чинним і не потребує внесення змін та доповнень до нього.

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. внесено відповідні реєстраційні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно (витяг №16819538 від 05.02.2008р.) та до Державного реєстру іпотек (витяг №16819636 від 05.02.2008р.).

Проте, 12.09.2008р. заборону відчуження нерухомого майна було знято приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. та вилучено запис з Державного реєстру іпотек.

Опісля, між Акціонерним комерційним банком «Форму» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»; іпотекодержатель за договором, відповідач по справі) та ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором) 16.09.2008р. укладено договір іпотеки, посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054, предметом якого є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 48,4 кв.м. та кухні, загальна площа квартири становить 79,3 кв.м. До квартири відноситься комора в підвалі площею 1,6 кв.м. (надалі - предмет іпотеки).

Позивач стверджує, що довідався про вилучення приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. вказаних записів із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек за результатами перевірки кредитних справ та наявності обтяжень на предмет іпотеки, оскільки ПАТ «ВТБ Банк» із жодними заявами про виключення записів до неї не звертався та не повідомляв про виконання основного зобов'язання та припинення іпотеки.

По факту зняття заборони відчуження з вказаного предмету іпотеки порушено кримінальну справу, згідно постанови прокурора Галицького району м.Львова, радника юстиції Заліско О.І. від 29.06.2010р.

Позивач вважає, що договір іпотеки від 16.09.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054, укладено в порушення норм ст.13 Закону України «Про іпотеку» та п.1 ст.588 ЦК України, оскільки відповідно до п.3.2 договору іпотеки від 05.02.2008р., передача предмету іпотеки в наступну заставу може здійснюватись іпотекодавцем виключно на підставі письмової згоди іпотекодержателя.

Відтак, вважаючи такий договір нікчемним у відповідності до ч.2 ст.215 ЦК України та ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку», ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду із позовною заявою про визнання нікчемності договору іпотеки майна (квартири) АДРЕСА_1 посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054 від 16.09.2008р.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Водночас, згідно з ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.2.5.2 Постанови №11 від 29.05.2013р. роз'яснено, з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України, необхідно розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України"), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України). За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним. Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку.

Суд звертає увагу на те, що предметом позовної вимоги є не визнання нікчемного правочину недійсним в судовому порядку, а саме визнання його нікчемним.

Так, відповідно до ч.3 ст.212 ЦК України, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Тобто недійсність такого правочину встановлено законом, він є нікчемним та для сторін такого правочину не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 19.12.2012р. у справі №6-87цс12.

Водночас, позивач стверджує, що хоч він і не є стороною оспорюваного правочину, проте, щодо нього наявний спір, оскільки в разі невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного між нею та ПАТ «Банк Форум», може бути звернене стягнення на предмет іпотеки за недійсним договором іпотеки й в такому разі, це матиме наслідком втрату забезпечення та порушення майнових прав іпотекодержателя - ПАТ «ВТБ Банк».

Позовні вимоги на підтвердження нікчемності правочину позивач обґрунтовує тим, що на момент укладення договору іпотеки від 16.09.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. за реєстровим №4054, предмет іпотеки - нерухоме майно вже перебувало в іпотеці за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. 05.02.2008р. та зареєстрований в реєстрі за №280.

Згідно з ч.1 ст.588 ЦК України, наступна застава майна, що вже заставлене, допускається, якщо інше не встановлено попереднім договором застави або законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

Водночас, суд звертає увагу на те, що при укладенні оспорюваного договору заборону відчуження нерухомого майна було знято приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. та вилучено запис з Державного реєстру іпотек. Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) №20767355 від 12.09.2008р. та витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису) №20767563 від 12.09.2008р.

Із пояснень третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (вх.№18076/11 від 11.08.2011р.) вбачається, що 12.09.2008р. до нотаріальної контори приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М. надійшла довідка ЛФ ВАТ «ВТБ Банк» за вихідним номером 132/1700.06-08-02 від 12.09.2008р. з проханням зняти заборону відчуження та вилучити запис з Державного реєстру іпотек на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з повним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором №8/1700/511 від 05.02.2008р. перед ВАТ «ВТБ Банк», до якої долучено заяву про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна №134/1700.06-08-02 від 12.09.2008р. та повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек №133/1700.06-08-02 від 12.09.2008р. У письмових поясненнях зазначено, що такі документи були складені відповідно до вимог чинного законодавства і містили всі необхідні печатки та підписи уповноважених працівників банку.

Як вбачається з матеріалів справи, оригінали вказаних документів вилучено у третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача внаслідок проведення проведення виїмки прокуратурою Галицького району м.Львова (протокол від 06.08.2010р.) у зв'язку розслідуванням кримінальної справи №181-0282, яка порушена 29.06.2010р., за фактом вчинення службовими особами Львівської філії ВАТ «ВТБ Банк» злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 2, 366 ч. 2 КК України.

До матеріалів справи також долучено копію висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Львівській області №6/210 від 04.05.2011р. (при супровідному листі вх.№25183/11 від 01.11.2011р.) за результатами дослідження вказаних документів, в якому зазначено, що три відтиски круглої печатки, наявні на вказаних трьох документах, нанесені не круглою печаткою ЛФ ВАТ «ВТБ Банк», вільні відтиски якої надані для порівняльного дослідження; нанесені за допомогою рельєфного мастичного кліше; бланк довідки №132/1700.06-08-02 від 12.09.2008р. виготовлений не поліграфічним підприємством, яке здійснює виготовлення бланків типових документів; зображення бланку вказаної довідки, крім номера, виконані з використанням комп'єютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень електрофотографічним способом.

Прокуратурою Галицького району м.Львова повідомлено (вх.№34481/14 від 11.08.2014р.) про те, що 04.07.2011р. постановою слідчого прокуратури Галицького району м. Львова склад вказаних злочинів перекваліфіковано па ч.1 ст. 3358, ч.4 ст.190 КК України, а кримінальну справу на підставі ст.112 КПК України (в редакції 1960 року) скеровано в СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області для здійснення досудового слідства. 15.11.2011р. слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області винесено постанову про зупинення досудового слідства у вказаній кримінальній справі на підставі п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) у зв'язку з неможливістю встановити винних осіб, яка не оскаржувалась та не скасовувалась.

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Водночас, суд звертає увагу на те, що обставини, на які позивач посилається як на підставу нікчемності оспорюваного правочину належними та допустимим доказами не доведено, так само як в матеріалах справи відсутній і вирок у кримінальній справі №181-0282, яка порушена 29.06.2010р.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 25.01.2016р.

Суддя Щигельська О.І.