ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" січня 2016 р. Справа № 918/1195/14

за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Рівненської міської ради

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ "Банк "Фінанси та кредит"

про скасування права власності

Суддя Андрійчук О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Голуб В.А., дов. від 16.11.2015 року

від відповідача1: ОСОБА_3, дов. 16.04.2015 року

від відповідача 2: Корнійчук С.П., дов. 31.12.2015 року

від третьої особи: Демська С.Є., дов. від 18.12.2015 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2014 року Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Виконавчого комітету Рівненської міської ради про скасування права власності.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 01.10.2014 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 року, позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 року та рішення Господарського суду Рівненської області від 01.10.2014 року у цій справі скасовано, матеріали справи скеровано для нового розгляду до Господарського суду Рівненської області.

За результатами автоматизованого розподілу справу № 918/1195/14 передано на розгляд судді Андрійчук О.В.

Ухвалою суду від 22.12.2015 року справу № 918/1195/14 прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О.В. та призначено до слухання в судовому засіданні на 13.01.2016 року. Ухвалою суду від 13.01.2016 року розгляд справи відкладено на 25.01.2016 року.

У судове засідання з'явилися представники учасників судового процесу.

25.01.2016 року через службу діловодства господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої запропоновано поставити такі питання: Чи знаходяться (знаходилися) належні відповідача-1 нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 на лінії каналізаційного колектора? Яким чином можливо винести каналізаційній колектор з-під плями забудови по АДРЕСА_1? У вказаному клопотанні позивачем запропоновано доручити проведення експертизи Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, а витрати з оплати вартості експертизи покласти на позивача.

Суд, розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Як вбачається з витягу від 27.12.2013 року (індексний номер 15585814) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нерухоме майно, нежитлові приміщення загальною площею 979,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані за відповідачем-1 на праві приватної власності.

09.04.2014 року працівниками позивача на виконання Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізування населених пунктів України проведено обстеження каналізаційного колектора діаметром 500 мм та встановлено, що нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 розміщені на лінії такого каналізаційного колектора, чим порушено ст.ст. 113, 114 ЗК України, ст.ст. 36, 37 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», а також п. 15.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, у зв'язку з чим позивачем винесено припис з вимогою усунути порушення шляхом винесення мережі водовідведення з-під плями забудови або демонтажу нежитлових приміщень.

Листом від 22.04.2014 року відповідач-1 повідомив позивача про те, що вимоги, викладені у приписі, він вважає незаконними, а тому вони не можуть бути задоволені.

Відповідач-1 визнав, що при виконанні будівельних робіт по реконструкції нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 під дільницю копчення риби, йому було відомо про те, що через вказану земельну ділянку проходить каналізаційний колектор, проте Державною технічною комісією вказаний об'єкт був прийнятий в експлуатацію, про що свідчить акт від 05.09.2001 року.

Враховуючи, що нежитлові приміщення відповідача-1 збудовані на каналізаційному колекторі діаметром 500 мм, що унеможливлює його належну експлуатацію та ремонт, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним та скасування розпорядження міського голови від 08.12.2005 року № 2202-Р про оформлення права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2005 року серії НОМЕР_1 на нежитлові приміщення, видане відповідачу-1; зобов'язання відповідача-1 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 від нежитлових приміщень, розташованих на каналізаційному колекторі діаметром 500 мм., шляхом знесення таких приміщень.

Як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року, якою справу передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області, судом касаційної інстанції дано вказівки, які, в силу вимог ст. 111-12 ГПК України, є обов'язковими для суду першої інстанції.

Виходячи з підстав, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, зважаючи, що позиції представників учасників судового процесу є взаємно суперечливими, а дослідження обставин справи, зокрема про те, чи дійсно під об'єктами нерухомого майна, належними на праві власності відповідачу-1, знаходиться каналізаційний колектор, а також про те, чи можливо усунути порушення шляхом винесення мережі водовідведення з-під плями забудови, потребує спеціальних знань, якими в суд в обсязі, необхідному для прийняття законного та обґрунтованого рішення, не володіє, існує об'єктивна необхідність у призначенні судової експертизи.

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Вирішення зазначених питань забезпечить дотримання повного, всебічного та об'єктивного дослідження в судовому процесі всіх обставин справи, що входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Крім того, експертиза може бути призначена, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у ст. 31 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 918/1195/14 судову експертизу.

2. Поставити експерту для роз'яснення такі питання:

- Чи знаходяться нежитлові приміщення по АДРЕСА_1, що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на праві власності, на лінії каналізаційного колектора діаметром 500 мм? Якщо так, то чи можливо (з урахуванням економічних інтересів Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (у співвідношенні затрат на винесення каналізаційного колектора та вартості приміщень, їхнього фізичного стану)) винести каналізаційний колектор діаметром 500 мм з-під плями забудови (з-під нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на праві власності)?

3. Проведення експертизи доручити Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

4. Зобов'язати судового експерта, у разі коли для вирішення поставленого перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо), звернутися до господарського суду з проханням про їх надання у порядку ч. 4 ст. 31 ГПК України.

5. Зобов'язати судового експерта провести судову експертизу у строк, визначений п. 1.13. Наказу Мін'юсту від 08.10.1998 року № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень". Дозволити судовому експерту провести експертизу у більший строк (з урахуванням необхідного реального часу на її виконання), установлений судовим експертом після попереднього вивчення наданих матеріалів та з урахуванням завантаження експерта.

6. Попередити судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384 і 385 Кримінального кодексу України.

7. Зобов'язати Волинське відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз після завершення проведення експертизи надіслати копії експертних висновків сторонам у справі № 918/1195/14.

8. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на позивача.

9. Зобов'язати позивача надати суду докази оплати судової експертизи.

10. На час проведення судової експертизи провадження у справі № 918/1195/14 зупинити.

Суддя Андрійчук О.В.