КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" січня 2016 р. Справа №15/38-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві

на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.11.2015

у справі № 15/38-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

до Приватного підприємства "Маретт"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 15/38-б затверджено звіт про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражному керуючому Олефіренку Олександру Івановичу за час виконання ним обов'язків ліквідатора приватного підприємства "Маретт" у справі № 15-38-б на суму 165 828,55 грн.; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснити арбітражному керуючому Олефіренку Олександру Івановичу оплату послуг та відшкодування витрат на суму 165 828,55 грн. за час виконання ним обов`язків ліквідатора приватного підприємства "Маретт" у справі № 15-38-б.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (зареєстрованою господарським судом м. Києва 20.11.2015 за № 06-29.2/9004 та Київським апеляційним господарським судом 19.01.2016 за № 09-08.1/747/16), в якій просить суд звільнити апелянта від сплати судового збору, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 05.11.2015 у даній справі.

Розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 26.08.2015 № 01-06/1389/15 статтю 5 Закону України "Про судовий збір" викладено в новій редакції, згідно з якою позбавлено пільг щодо сплати судового збору органи прокуратури, державні органи (зокрема, Міністерство юстиції України, Міністерство фінансів України, Антимонопольний комітет України) та органи місцевого самоврядування.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 статті (згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі).

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

До заяви про звільнення від сплати судового збору додано кошторис Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на 2015 рік, яким не передбачено видатки щодо сплати судового збору.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013).

Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності з 01.09.2015, покладено на Кабінет Міністрів України обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, судовий збір в даному випадку не сплачено у встановленому розмірі відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги наведені в ст. 94 ГПК України, згідно з ч. 2 якої до скарги, зокрема, додаються докази надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч.1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, вона не відповідає вимогам ст. 94 та ст. 95 ГПК України, а саме, до неї не додано доказів надсилання копії скарги і доданих до неї документів ініціюючому кредитору та іншим кредиторам у даній справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ст. 53 ГПК України господарський суд може визнати причини пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України, строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.11.2015 у даній справі закінчився 10.11.2015, тоді як апеляційна скарга надіслана до суду першої інстанції 13.11.2015, про що свідчить відмітка поштового штемпелю на конверті, тобто подана із пропуском встановленого законодавством строку подання апеляційної скарги.

При подачі скарги апелянт не подав клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.11.2015 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору на апеляційне оскарження.

2. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві (зареєстрованою господарським судом м. Києва 20.11.2015 за № 06-29.2/9004 та Київським апеляційним господарським судом 19.01.2016 за № 09-08.1/747/16) на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 15/38-б (з доданими до неї матеріалами на 14-ти арк.) повернути заявнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник