ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 р. Справа № 923/1828/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до - Державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технології для сільського виробництва ім.Леоніда Погорілого в особі Південно-Української філії державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технології для сільського виробництва ім.Леоніда Погорілого"

про стягнення заборгованості в сумі 32 134, 12 грн. за договором про постачання електричної енергії

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, юрисконсульт за довіреністю № 07/002-16 від 23.12.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 17.11.2015р.

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технології для сільського виробництва ім.Леоніда Погорілого в особі Південно-Української філії державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технології для сільського виробництва ім.Леоніда Погорілого" (відповідач) про стягнення заборгованості за технологічні втрати в сумі 32 134, 12 грн. за договором про постачання електричної енергії.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та вислухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд -

в с т а н о в и в:

26.04.2004 року між відкритим акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (позивач, постачальник) та Державною науковою установою «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільського виробництва імені ОСОБА_3» в особі Південно-Української філії державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_3» (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №705 (далі - договір). На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 р. найменування відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» змінено на Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго».

Відповідно до п.2.2.2. Договору постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію як різновид товару. Зі своєї сторони споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно із умовами Додатку №2 до договору «Порядок розрахунків та Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації». Обовязок оплати електроенергії встановлений ст..26 Закону України «Про електроенергетику» та пп..2. п. 10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ).

Згідно приписів п.1.2. ПКЕЕ технологічні витрати електричної енергії на передачу електричної енергії електричними мережами (технологічні витрати електричної енергії) це сума втрат електричної енергії в елементах мереж, витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій та витрат електричної енергії на плавлення ожеледі.

Виходячи з абз.2 п.6.25 ПКЕЕ порядок визначення (розрахунковим шляхом) технологічних втрат електричної енергії в мережах на ділянці від місця встановлення розрахункових засобів обліку до межі балансової належності зазначається в договорі.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж електропередавальної організації та споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та оформлюють Додатком №3 до договору «Розрахунок втрат електричної енергії у мережах споживача».

Відповідно до п.2 Додатку №2 до договору - обсяг спожитої електричної енергії визначається з урахуванням технологічних втрат електричної енергії.

Виходячи з додатків №6 та №7 до договору постачальник та споживач не мають спільної межі балансової належності. Відповідно до Додатку №5 до договору лічильники встановлені у електричних мережах споживача (ВРЩ та ТП-17).

Позивач в позові зазначає, що обсяг спожитої відповідачем електричної енергії визначається з урахуванням технологічних втрат у мережах. Також позивач стверджує, що під час інвентаризації проведення розрахунків із споживачами виявив, що з вересня 2012 року по квітень 2015 року дані щодо втрат електроенергії помилково не вносились до програми, за допомогою якої здійснюють розрахунок оплати за електроенергію. Тобто, технологічні втрати споживачем за вищевказаний період не оплачувались.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виставив відповідачеві рахунок №705 від 28.07.2015 року по втратам електроенергії у електричних мережах в сумі 32134,12 грн., який в порушення вимог ст..526 ЦК України відповідач не оплатив, що й стало підставою звернення позивача до суду.

Згідно матеріалів справи - 04.08.2015 року відповідач звернувся до позивача з заявою №05-23/256 про надання додаткової інформації Довідки про баланс споживання та передачі електричної енергії в технологічних електричних мережах за останній рік. 17.08.2015 р. відповідач отримав відповідь №24-02776-10, в якій не було зазначено розшифрування споживання електроенергії по всім споживачам в технологічних мережах спільного використання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що до мереж відповідача приєднані субспоживачі, які мають окремі договори з позивачем на постачання електроенергії, а саме: Херсонська міська лікарня ім..Лучанського, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7М,, ВАТ «Херсонська СГМТС», ТОВ «Агроальянс», СпрАТ «Обрій» та населення. Ці субспоживачі також вказані у додатках №5а та №7 договору (а.с.24, 28).

Суд погоджується з думкою відповідача, що мережі та трансформатор власника Південно-Української філії державно-наукової установи «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільського виробництва імені ОСОБА_3 позивач використовує для передачі (транзиту) електричної енергії ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує енергопостачальна компанія.

Суд звертає увагу сторін на те, що нарахування повного обєму втрат не відповідає вимогам п.6.28. ПКЕЕ та п.1 абз.2 «Методики по визначенню втрат електроенергії у трансформаторах і лініях електропередач», затвердженої головним державним інспектором України з енергетичного нагляду 18.02.1998 р.

Відповідно до Додатку №3 до договору розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача здійснюється у відповідності до формул Методики по визначенню втрат електроенергії в трансформаторах і лінії електропередач (далі - Методика) та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. №28. В абзаці 2 п.1 «Загальні положення» вищевказаної Методики зазначено, що в разі, коли через мережі основного споживача здійснюється передача електроенергії субспоживачу, - розподіл розрахункових значень втрат електроенергії проводиться пропорційно частці її споживання різними споживачами, в тому числі розподіляється і складова втрат активної реактивної електроенергії холостого ходу трансформатора.

Згідно приписів п.6.28 ПКЕЕ технологічні втрати електричної енергії в мережах споживача розподіляються між субєктами господарювання пропорційно обсягу переданої цими мережами належної електричної енергії відповідним субєктам господарювання, включаючи споживача-власника цих мереж.

19 січня 2015 року позивачем надано до матеріалів справи Довідку, в якій зазначено, що згідно наявних відомостей населення, яке споживає електричну енергію від ТП-177, за період з січня 2012 року по травень 2015 року спожило електричної енергії 775879 кВт/год.

На думку суду, позивачем не здійснено розподіл розрахункових значень технологічних втрат електроенергії, який повинен проводитись пропорційно частці її споживання різними споживачами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладених норм права та керуючись ст.ст. 49, ст..ст. 82-85 ГПК України, - суд

в и р і ш и в:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Повне рішення складено 25.01.2016 р.

Суддя В.В.Литвинова