номер провадження справи 13/201/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016 Справа № 908/6066/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства УКРЕНЕРГОТРАНС, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС, м. Запоріжжя

про стягнення 169 808,40 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 17.12.2015р.

ОСОБА_2, довіреність № б/н від 17.12.2015р.

від відповідача: не зявився

Приватне акціонерне товариство УКРЕНЕРГОТРАНС звернулось до господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС 169 808,40 грн. за договором № 10 транспортного експедирування від 19.03.2015р.

Ухвалою суду від 11.12.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/6066/15, присвоєно справі номер провадження 13/201/15 та призначено судове засідання на 14.01.2016р.

Ухвалою суду від 14.01.2016р. розгляд справи відкладено на 02.02.2016р., у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

До початку розгляду справи представниками позивача заявлено клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

02.02.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 3.5-1354 від 01.12.2015р. та просить суд стягнути з відповідача 169 808,40 грн. невикористаної частини авансу за договором № 10 транспортного експедирування від 19.03.2015р.

Відповідач в судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без участі його представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/6066/15 від 11.12.2015р. та про відкладення розгляду справи № 908/6066/15 від 14.01.2016р. направлені Товариству з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС за трьома адресами, а саме: за юридичною адресою 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, 12, кім. 31 і за поштовими адресами 49127, м. Дніпропетровськ, вул. Автопаркова, 5 та 49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Глінки, 7, оф. 900 не повернулись на адресу суду. Однак, на адресу господарського суду надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.12.2015р., згідно якого відповідач 28.12.2015р. отримав копію ухвали про порушення провадження у справі № 908/6066/15.

Також в судовому засіданні 14.01.20164р. представники позивача надали витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 13.01.2016р., згідно якого місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС є: 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, 12, кім. 31.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідача суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представників позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

19.03.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС (Експедитор) та Приватним акціонерним товариством УКРЕНЕРГОТРАНС (Клієнт) був укладений договір транспортного експедирування № 10 (надалі Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору, Клієнт доручає, а Експедитор приймає на себе зобов'язання за винагороду, встановлену умовами Договору, від свого імені та за рахунок Клієнта організувати надання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів Клієнта в прямому та/або змішаному сполученні по території України, Російської Федерації та країн СНД, а також по території інших країн.

Відповідно до п. 2.1.9 Договору, Клієнт зобовязується здійснити 100 % передоплату, в тому числі: оплату ціни надання власних вагонів, ціни використання вагонів при експортних/імпортних та транзитних перевозках, оплату витрат по повернення порожніх вагонів в Україну та інших витрат, повязаних з перевезенням вантажу Клієнта, а також оплату послуг Експедитора не пізніше, ніж за 5 днів до початку перевозки.

При розрахунку за надані послуги за межами України в українських гривнях, Клієнт сплачує аванс в розмірі 5 % від ставок (тарифів і зборів) на зміну курсу валюти по відношенню до гривні. Невикористана частина авансу повертається. … (п. 4.3 Договору).

Керуючись положеннями Договору, а саме п. 2.1.9 та п. 4.3 Договору, Приватне акціонерне товариство УКРЕНЕРГОТРАНС здійснило 100% передплату за експедиторські послуги за перевезення, в тому числі оплатило всі авансові платежі в розмірі 5% від ставок (тарифів і зборів) на зміну курсу валюти по відношенню до гривні.

В період з 19 березня 2015 року по 13 травня 2015 року в рамках Договору № 10 транспортного експедирування від 19.03.2015р. позивач перерахував відповідачеві передплату в розмірі 869 658,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: № 870 від 19.03.2015р. на суму 25 840,24 грн., № 871 від 19.03.2015р. на суму 353,26 грн., № 884 від 20.03.2015р. на суму 15 837,97 грн., № 885 від 20.03.2015 .на суму 211,96 грн., № 1112 від 07.04.2015р. на суму 200 000,00 грн., № 1348 від 24.04.2015р. на суму 180 000,00 грн., № 1435 від 30.04.2015р. на суму 315 352,74 грн., № 1436 від 30.04.2015р. на суму 20 492,80 грн., № 1467 від 06.05.2015р. на суму 22 781,91 грн. та № 1531 від 13.05.2015р. на суму 88 788,10 грн.

У відповідності до умов Договору відповідач надав позивачеві експедиційних послуг на загальну суму 727 144,14 грн., що підтверджується звітом відповідача від 31.05.2015р. та актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2015 р. по 26.06.2015 р.

30.06.2015р. позивач на адресу відповідача направив лист №3.5-709 від 30.06.2015р. про повернення невикористаної частини передплати (авансу) в розмірі 142 514,84 грн., а саме: 139 536,61 грн. (без ПДВ) - вартість витрат на організацію перевезення та 2 978,23 грн. (в тому числі ПДВ-20%) - винагорода Експедитора.

За результатами розгляду даного листа Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС здійснило часткове повернення грошових коштів в розмірі 2 978,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34551 від 30.06.2015р.

09.10.2015р. на адресу відповідача позивачем направлено лист № 3.5-1052 від 08.10.2015р. про повернення невикористаної частини передплати (авансу) у розмірі 139 536,61 грн. (без ПДВ).

Однак, відповіді на даний лист відповідачем не надано, невикористану частину передплати (авансу) у розмірі 139 536,61 грн. (без ПДВ) не повернуто.

19.10.2015р. на адресу відповідача позивачем було направлено вимогу № 3.5-1061 від 15.10.2015р., якою Приватне акціонерне товариство УКРЕНЕРГОТРАНС вимагав від Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС здійснити повернення грошових коштів в розмірі 139 536,61 грн.

Відповіді на вимогу № 3.5-1061 від 15.10.2015р. відповідачем не надано, невикористану частину передплати (авансу) у розмірі 139 536,61 грн. (без ПДВ) не повернуто.

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, вислухавши пояснення представників позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступні обставини.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Стаття 173 Господарського кодексу України визначає господарське зобовязання, як зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматись від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 631 цього ж Кодексу договір набирає чинності з моменту його укладення.

Підписавши та скріпивши своєю печаткою договір транспортного експедирування № 10 від 19.03.2015р. відповідач таким чином підтвердив прийняття на себе зобовязань за цим договором на зазначених у ньому умовах.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З матеріалів справи та пояснень представників позивача вбачається, що Приватне акціонерне товариство УКРЕНЕРГОТРАНС керуючись положеннями Договору, а саме п. 2.1.9 та п. 4.3 Договору, здійснило 100% передплату за експедиторські послуги за перевезення, в тому числі оплатило всі авансові платежі в розмірі 5% від ставок (тарифів і зборів) на зміну курсу валюти по відношенню до гривні на загальну суму 869 658,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Однак, у відповідності до умов Договору відповідач надав позивачеві експедиційних послуг на загальну суму 727 144,14 грн., що підтверджується звітом відповідача від 31.05.2015р. та актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2015 р. по 26.06.2015 р.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що невикористана частина авансу повертається.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС здійснило часткове повернення грошових коштів в розмірі 2 978,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34551 від 30.06.2015р.

Разом із тим, з наданих доказів вбачається, що відповідач в порушення договору транспортного експедирування № 10 від 19.03.2015р. до цього часу не повернув невикористану частину авансу в розмірі 139 536,61 грн.

Доказів повного виконання відповідачем зобовязання по поверненню невикористаної частини авансу згідно умов договору транспортного експедирування № 10 від 19.03.2015р. суду не надано та в матеріалах справи вони відсутні.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС 139 536,61 грн. доведеними, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1 754,72 грн. 3 209,34 грн. інфляційних втрат та 25 307,73 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми за період прострочення з 01.07.2015р. по 30.11.2015р. включно складає 1 754,72 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення з липня 2015 року по жовтень 2015 року включно складає 3 209,34 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС інфляційних втрат в сумі 3 209,34 грн. та 3 % річних в сумі 1 754,72 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобовязання по сплаті за поставлений товар.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період прострочення з 01.07.2015р. по 30.10.2015р. складає 25 307,73 грн.

Однак, як вбачається зі змісту викладених пунктів договору, взагалі не зазначено та не передбачено договором розмір пені при не повернення Експедитором Клієнту невикористаної частини авансу.

З огляду на викладене, наданий позивачем розрахунок суми пені судом не може бути прийнятий, оскільки він є необґрунтованим, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 25 307,73 грн. пені судом відмовляється.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційне підприємство ПІВДЕНЬІНТЕРТРАНС (69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, 12, кім. 31, ) на користь Приватного акціонерного товариства УКРЕНЕРГОТРАНС (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, 8, ) 139 536 (сто тридцять девять пятсот тридцять шість) грн. 61 коп. основного боргу, 3 209 (три тисячі двісті девять) грн. 34 коп. інфляційних втрат, 1 754 (одна тисяча сімсот пятдесят чотири) грн. 72 коп. 3% річних та 2 167 (дві тисячі сто шістдесят сім) грн. 35 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в задоволені позовних вимог в частині стягнення 25 307 (двадцять пять тисяч триста сім) грн. 73 коп. пені.

4. Повне рішення складено 04.02.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз