ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 січня 2016 року Справа № 910/3308/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого (доповідача),

Владимиренко С.В.,

Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування

вкладів фізичних осіб на ліквідацію

Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк "Експобанк"

на рішення господарського суду міста Києва

від 15.04.2015 року

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року

у справі № 910/3308/15-г

господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк "Експобанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"Факторингова компанія "Прайм Кепітал

Груп";

2) Публічного акціонерного товариства

"Діамантбанк"

за участю Прокуратури міста Києва

про застосування наслідків недійсності

нікчемного правочину та визнання

права власності

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію касаційної скарги і додані до неї документи, які у цієї сторони відсутні. Даний обов"язок покладено на скаржника також приписами частини 4 статті 111 цього ж Кодексу.

Проте, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" не додано доказів надіслання копії касаційної скарги відповідачу-1 у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" та Прокуратурі міста Києва. При цьому, слід зазначити, що Прокуратурою міста Києва 14.04.2015 року до господарського суду міста Києва подано повідомлення про вступ у справу № 910/3308/15-г.

В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" зі змінами і доповненнями, зазначено, що треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони (статті 26, 27, 29 ГПК). Тому, якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, для участі у справі, провадження в якій уже порушено, прокурор подає до господарського суду відповідну заяву. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору, порядок справляння і розмір якого встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, що набрав чинності 01.11.2011 року.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111і ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

До касаційної скарги скаржник не додав платіжного доручення або іншого документа, який би підтверджував сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, скаржник в касаційній скарзі просить суд на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, у зв'язку з складним майновим становищем.

В силу частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Правовий аналіз змісту наведеної норми свідчить про те, що єдиною підставою для вчинення господарським судом зазначених дій є врахування майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, скаржником не надано доказів на підтвердження скрутного майнового стану та не наведено обставин, які б мали виключний характер, а, відтак, і підстав, з якими закон пов'язує можливість відстрочення сплати судового збору.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання та зважаючи на вищевикладене, судова колегія не вбачає підстав для надання Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" відстрочки сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, підстав для перегляду постанови апеляційного господарського суду у касаційному порядку не вбачається, а тому скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на рішення господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року у справі № 910/3308/15-г повернути скаржнику.

Головуючий суддя Н.І. Мележик

Судді: С.В. Владимиренко

С.С. Самусенко