ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.01.16р. Справа № 904/9811/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль", смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область

до Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська область

про стягнення 25 853, 58 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність вих. № 30 від 17.11.2015 р.

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 30/15 від 05.01.2016 р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення 31 575,61 грн. заборгованості, з якої: 23 358,19 грн. заборгованості, 109,03 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 239,98 грн. 3 % річних, 2146,38 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 298 від 30.04.2015 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 р. по справі № 904/9811/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 08.12.2015 р.

В судовому засіданні 08.12.2015 р. оголошено перерву до 22.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 р. продовжено строк розгляду справи до 25.01.2016 р. та призначено справу до розгляду 18.01.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.01.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25.01.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) укладений Договір поставки № 298 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити (передати у власність) покупцеві товар у відповідності до Специфікацій (Додатків) о цього Договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.6. Договору порядок оплати товару та форма розрахунків вказуються сторонами в Специфікаціях до цього Договору.

Відповідно до п. 4 Специфікації до Договору умови розрахунку 90 % попередня оплата яка здійснюється на підставі рахунку-фактури. В день перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Постачальник зобовязаний надати покупцю електронну податкову накладну, оформлену згідно умов договору.

Решта оплати 10 % вартості товару здійснюється на протязі 5 банківських днів з моменту передачі права власності на товар покупцю на підставі пакету документів згідно умов договору. Оплата здійснюється на рахунок у ПАТ КБ Приватбанк. Товар повинен бути виготовлений через 20 календарних днів після попередньої оплати.

На виконання умов Договору та Специфікації до Договору позивач здійснив поставку товару, а відповідач прийняв товар на суму 467 163,80 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № 7 від 22.06.2015 р., копія якої долучено до матеріалів справи (а.с. 22) та рахунком-фактури № 1363 від 07.05.2015 р. на суму 467 133,74 грн. (а.с. 65).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 23 358,19 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 23 358,19 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобовязаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу (за період з 01.07.2015 р. по 02.11.2015 р.) нараховано 239,98 грн. 3 % річних, 109,03 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 6.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством. Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов'язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку, позивачем нараховано (за період з 01.07.2015 р. по 02.11.2015 р.) відповідачу 2146,38 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру 3 % річних, інфляційного збільшення суми боргу та проценти за користування чужими грошовими коштами, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 23 358,19 грн. заборгованості, 109,03 грн. інфляційного збільшення суми боргу, 239,98 грн. 3 % річних, 2146,38 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачений згідно квитанції № 95046015 від 30.10.2015 року судовий збір в розмірі 160,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Радянська, 62; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1; ) 23 358,19 грн. (двадцять три тисячі триста пятдесят вісім грн. 19 коп.) заборгованості, 109,03 грн. (сто девять грн. 03 коп.) інфляційного збільшення суми боргу, 239,98 грн. (двісті тридцять девять грн. 98 коп.) 3 % річних, 2146,38 грн. (дві тисячі сто сорок шість грн. 38 коп.) проценти за користування чужими грошовими коштами, 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Товариству з обмеженою відповідальністю "Західспецпрофіль" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 160,00 грн. (сто шістдесят грн. 00 коп.), перерахований згідно квитанції № 95046015 від 30.10.2015 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/9811/15.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 01" лютого 2016 р.