ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2016 р. Справа № 925/25/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства КИТ-3, м. Черкаси

до комунального підприємства Служба утримання будинків

Митниця Черкаської міської ради, м. Черкаси

про стягнення 41 724 грн. 93 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося приватне підприємство КИТ-3 до комунального підприємства Служба утримання будинків Митниця Черкаської міської ради про стягнення боргу у звязку з невиконанням відповідачем умов договору на виконання робіт по поточному ремонту №95 від 08 травня 2014 року в розмірі 41 724 грн. 93 коп., в тому числі: 25 775 грн. 52 коп. основний борг, 1 025 грн. 38 коп. 3% річних та 14 924 грн. 03 коп. інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15 січня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 26 січня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі основного боргу, проти інфляційних та річних заперечував у звязку з невірністю їх нарахування. Крім того просив суд розстрочити виконання рішення суду.

Представник позивача проти розстрочення виконання рішення суду заперечував.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 січня 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/25/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 08 травня 2014 року між комунальним підприємством Служба утримання будинків Митниця Черкаської міської ради (замовник) та приватним підприємством КИТ-3 (підрядник) було укладено договір на виконання робіт по поточному ремонту за №95.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору замовник зобовязався передати, а підрядник прийняти на себе організацію і виконання робіт по поточному ремонту стиків зовнішніх стінових панелей житлового будинку №2 по вул. С.Смірнова, який перебуває на обслуговуванні комунального підприємства Служба утримання будинків Митниця.

Загальна вартість договору складається згідно актів прийому передачі виконаних робіт по формі №КБ-2в та довідки форми КБ-3 (п. 2.1. договору).

В пункті 5.2. договору визначено, що здавання і приймання робіт, після закінчення їх виконання, здійснюється у відповідності до чинного законодавства України і оформляється актом приймання виконаних робіт.

Позивачем було виконано роботи з поточного ремонту стиків зовнішніх стінових панелей за адресою: м. Черкаси, вул. С.Смірнова, 2, про що сторонами було підписано довідку форми КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 27 червня 2014 року за червень 2014 року на суму 25 775 грн. 52 коп.

При складанні сторонами акту здачі прийняття робіт будь яких зауважень до якості виконаних позивачем робіт з ремонту стиків зовнішніх стінових панелей заявлено не було.

Водночас, обовязку щодо оплати здійснених позивачем підрядних робіт відповідач не виконав, в звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 3.3. договору остаточний розрахунок за виконані роботи замовник проводить після підписання акту приймання передачі виконаних робіт на умовах відстрочки платежу 60 календарних днів.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 3.3. договору, за виконані роботи в червні 2014 року відповідач повинен був розрахуватися 26 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за виконані роботи.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином кошти в розмірі 25 775 грн. 52 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 1 025 грн. 38 коп. 3% річних та 14 924 грн. 03 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 28 серпня 2014 року по 24 грудня 2015 року на суму боргу в розмірі 25 775 грн. 52 коп.

Водночас слід зазначити, що позивач не був позбавлений можливості нараховувати річні та інфляційні з 27 серпня 2014 року, оскільки строк оплати виконаних підрядних робіт настав 26 серпня 2014 року.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.2.1. судом встановлено, що інфляційні нараховані в меншому розмірі, 3% річних - вірно.

Оскільки позивач самостійно визначив суму інфляційних втрат, то заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні підлягають стягненню з відповідача.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ст. 83 ГПК України приймаючи рішення господарський суд має право відстрочити або розстрочити його виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, відповідач не обґрунтував необхідності розстрочення виконання рішення суду.

Підставою для відстрочки, розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Проте, відповідних належних доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача коштів на рахунках у банківських установах та тяжке фінансове становище суду надано не було.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що відповідач не виконує обовязку щодо сплати вартості виконаних робіт майже півтора року та не довів наявності виняткових випадків для розстрочки виконання рішення суду по даній справі, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства Служба утримання будинків Митниця Черкаської міської ради, бул. Шевченка, 345, м. Черкаси, ідентифікаційний код 36701739 на користь приватного підприємства КИТ-3, пров. Піщаний, 6, м. Черкаси, ідентифікаційний код 34661245 25 775 грн. 52 коп. боргу, 14 924 грн. 03 коп. інфляційних втрат, 1 025 грн. 38 коп. 3% річних та 1 378 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 27 січня 2016 року.

Суддя А.В.Васянович