У Х В А Л А

27.01.2016Справа № 11/37

За скаргоюФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на діїВідділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві
у справі №11/37
за позовомКиївського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»
до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
простягнення 30050,98 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачане з'явилися
від відповідача (заявника) ОСОБА_2 - представник
від ВДВСне з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2009 у справі №11/37 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» 19885,27 грн основного боргу; 5797,40 грн втрат від інфляції; 4368,31 грн 3 % річних; 300,51 грн витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення 31.07.2009 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

11.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 для вирішення питання щодо прийняття скарги до розгляду було призначено судове засідання.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За приписами наведеної норми скарга на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби має бути подана до суду протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо.

Як зазначено в п. 9.7-1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», якщо Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26, 47, 49, 57, частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В поданій скарзі скаржник просить визнати незаконними дії державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №46538093 від 17.02.2015, постанови ВП№46538093 від 31.08.2015 про арешт коштів боржника, постанови ВП№46538093 від 16.10.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, та просить суд скасувати наведені постанови.

Зі скаргою Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду 09.12.2015 року (згідно штампу поштової установи), тобто після спливу встановленого ст.ст. 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження» десятиденного строку на оскарження відповідних постанов.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

В п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

У скарзі скаржник просить суд відновити строк на оскарження дій державних виконавців, вказуючи на те, що про існування відповідного виконавчого провадження боржник дізнався випадково, коли отримав витяг з Реєстру речових прав з відомостями про арешт майна. Також боржник зазначає, що з матеріалами виконавчого провадження ознайомився лише 11.11.2015.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2015 витребувано у скаржника письмові документально підтверджені пояснення щодо поважності причин пропуску строку звернення з даною скаргою, а також пояснення щодо наявності обставин, які перешкоджали ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження раніше, аніж вказано у скарзі.

Однак, жодних доказів на підтвердження викладених у скарзі обставин щодо поважності причин пропуску строку звернення зі скаргою скаржником не подано. Зокрема, скаржником не надано суду ані копії витягу з Реєстру речових прав, з якого відповідачу, за його словами, стало відомо про існування спірного виконавчого провадження, ані документів на підтвердження дати ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Існування поважних причини пропуску строку звернення зі скаргою в розумінні ст. 53 Господарського процесуального кодексу України заявник суду не довів.

З огляду на викладене, клопотання відповідача про поновлення строку на подачу скарги задоволенню не підлягає.

Як зазначено в п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на подачу скарги, скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 53, 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві залишити без розгляду.

Суддя Ю.М. Смирнова